Справа № 820/3246/15
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Басова Н.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року справа №820/3246/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - ОСОБА_1,

суддів Компанієць І.Д., БлохінА.А.,

секретар Терзі Д.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року у справі № 820/3246/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кларіант Україна" до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності незаконною та стягнення з державного бюджету надлишково сплаченого податку на додану вартість,-

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кларіант Україна" (надалі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (надалі відповідач-1), Управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області (надалі відповідач-2) про визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області, що полягала у невиконанні обовязку щодо формування та направлення протягом пяти днів органу державної казначейської служби висновку із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування та стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кларіант Україна» бюджетну заборгованість з податку на додану вартість згідно податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року у сумі 1 617 539,00 грн. (т.1, а.с. 2-4).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області щодо невиконання обов'язку стосовно формування та направлення протягом п'яти днів органу державної казначейської служби висновку із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кларіант Україна» (, місцезнаходження: 93403, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, вул.Пивоварова,5-ИЗ/1) бюджетну заборгованість з податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 р. у розмірі 1 617 539,00 (один мільйон шістсот сімнадцять тисяч п'ятсот тридцять дев'ять гривень 00 коп.) (т.2, а.с. 203-206)

Відповідач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що на даний час відсутні законні підстави для відшкодування заявлених позивачем сум ПДВ, оскільки, як визначено пунктом 6 Порядку № 68/23 від 03.02.2011, УДКСУ у м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснює бюджетне відшкодування ПДВ платникам згідно з узагальненою інформацією щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість платникам, яку згідно п. 5 Порядку № 68/23 надає Міндоходів України (ДФС України) Державній казначейській службі України та висновками, наданими ДПІ у м. Сєвєродонецьку УДКСУ у м. Сєвєродонецьку Луганської області, а на даний час, узагальненої інформації щодо обсягів бюджетного відшкодування ПДВ по ТОВ «Кларіант Україна» до ДПІ у м. Сєвєродонецьку не надходило, а тому, задоволення позовних вимог про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ є помилковим способом захисту прав ВДВ. Крім того, апелянт зазначає, що відшкодування ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак,суд не може підміняти державний орган та вирішувати питання про стягнення такої заборгованості (т. 2, а.с. 258-261).

Під час апеляційного розгляду представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скраги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанцій та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Кларіант» є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи 41, місцезнаходження юридичної особи: 93403, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул.. Пивоварова, буд 5-из/1, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємств.

ТОВ «Кларіант» зареєстровано платником податку на додану вартість, про що свідчить свідоцтво платника ПДВ №200094226 (т.1, а.с. 7).

20 листопада 2014 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість разом з розрахунком бюджетного відшкодування та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2014 року, в якій, зокрема, зазначено, що сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню складає 1617539 грн. (т.1, а.с.8-11, 16,20).

У період з 21.11.2014 року по 19.12.2014 року головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за декларуванням податку на додану вартість управління оподаткування та контролю обєктів та операцій ДПІ у м. Сєвєродонецьку ОСОБА_3 відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України, в порядку ст. 76 розділу II цього Кодексу проведено камеральну перевірку щодо правомірності нарахування ПДВ за жовтень 2014 року (податкова декларація від 20.11.2014 року № НОМЕР_1).

За результатами зазначеної перевірки відповідачем складено Довідку у формі висновку від 19.12.2014 року за № 1544/12-14-15-03/14-31337612, в якій підтверджено правомірність заявленого ТОВ «Кларіант Україна» бюджетного відшкодування по декларації за жовтень 2014 року у сумі 1 617 539 грн. (т. 1, а.с. 161-163).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку про порушення прав позивача на бюджетне відшкодування в передбачені законом строки, а саме, невиконання податковим органом прямого обовязку, що покладений на нього вимогами закону у пятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню із бюджету, зазначивши, що оскільки відсутнє рішення про відмову контролюючого органу в наданні бюджетного відшкодування та визнання останнім наявності підстав бюджетного відшкодування, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Податковим кодексом України (надалі ПК України)

В частині визнання протиправною бездіяльності ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області, що полягала у невиконанні обовязку щодо формування та направлення протягом пяти днів органу державної казначейської служби висновку із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України - бюджетне відшкодування це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України та строки проведення розрахунків також передбачається статтею 200 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Як визначено в п.200.7 ст.200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Як зазначалось вище, позивачем, у відповідно до вищезазначеної норми, 20 листопада 2014 року подано податкову декларацію з податку на додану вартість разом з розрахунком бюджетного відшкодування та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2014 року, в якій, зокрема, зазначено, що сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню складає 1617539 грн.

Згідно п.200.10 ст.200 ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами камеральної, проведеної податковим органом у період з 21.11.2014 року по 19.12.2014 року підтверджено правомірність заявленого ТОВ «Кларіант Україна» бюджетного відшкодування по декларації за жовтень 2014 року у сумі 1 617 539 грн.

Відповідно до п. 200.12 ст. 200 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з п.200.13. статті 200 ПК України, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Таким чином, вказаними нормами передбачений прямий обов'язок податкового органу подати висновок щодо бюджетного відшкодування до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Однак відповідачем, в порушення вимог податкового законодавства, не подано до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Кларіант Україна».

В апеляційній скарзі апелянт посилається на пункт 2 Порядку № 68/23 від 03.02.2011 року, відповідно до якого органи державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі протягом місяця, виходячи з наявних матеріалів, що можуть свідчити про підтвердження нарахування бюджетного відшкодування, забезпечують подання до центрального органу державної податкової служби зведеної інформації про можливі загальні обсяги відшкодування податку на додану вартість коштами у кожному регіоні у розрізі платників (щодо яких наявні зазначені матеріали) за деклараціями, сума заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість за якими з урахуванням уточнюючих розрахунків становить 100 тис. грн. і більше та зазначає, що оскільки узагальненої інформації щодо обсягів бюджетного відшкодування ПДВ по ТОВ «Кларіант Україна» від ГУ Міндоходів у Луганській області, куди ДПІ в м. Сєвєродонецьку 20.01.2015 направлено відповідний лист № 654/8/12-14-20/62 не надходило, підстави для відшкодування заявлених позивачем сум відсутні.

Колегія суддів з таким доводом апелянта не погоджується з огляду на наступне.

Так, регламентований нормами ПК України порядок відшкодування суми податку на додану вартість не містить вимог, які ставлять виплату цієї суми у залежність від отримання узагальненого висновку податкового органу вищого рівня або вчинення ним будь-яких інших дій.

Правові механізми взаємодії між окремими ланками системи органів державної податкової служби з метою посилення контролю за дотриманням податкового законодавства, не можуть обмежувати встановлені чинним законодавством права платника податків та відтерміновувати їх реалізацію у часі (у тому числі право на своєчасне отримання бюджетного відшкодування).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області, які полягали у невиконанні обовязку щодо формування та направлення протягом пяти днів органу державної казначейської служби висновку є протиправними, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кларіант Україна» бюджетної заборгованості з податку на додану вартість згідно податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року у сумі 1 617 539,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Кабінет Міністрів України постановою від 17 січня 2011 року № 39 затвердив Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість (далі Порядок №39), яким визначено механізм їх взаємодії.

Пунктом 6 Порядку № 39 передбачено, що у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість, в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

За змістом пункту 9 Порядку № 39, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом, зокрема, п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Аналізовані норми матеріального права свідчать на користь висновку про те, що бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 Податкового кодексу України і Порядком № 39, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації, у п'ятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку.

Цей порядок не передбачає бюджетне відшкодування ПДВ у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) зі здійсненням судового контролю над рішеннями податкових органів, ухвалених за результатами перевірки сум ПДВ, заявлених до відшкодування або окремо від здійснення такого контролю.

Відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а, відтак, суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку, правильним способом захисту прав платника податків буде вимога про зобовязання відповідача подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, на підставі поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Кларіант Україна» податкової декларації з податку на додану вартість, розрахунку суми бюджетного відшкодування та заяви про повернення бюджетного відшкодування за жовтень 2014 року.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України у справі № 21-881а15 від 16.09.2016 року, № 21-4371а15 від 17.11.2015 року, № 21-2650а15 від 02.12.15 року, які в силу частини першої статті 244- 2 КАС є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить наведені норми права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кларіант Україна» бюджетної заборгованості з податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 р. у розмірі 1 617 539,00 грн., у звязку з чим, постанову суду першої інстанції в цій частині слід скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Повний текст постанови складений 05 жовтня 2016 року.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року у справі № 820/3246/15 - скасувати в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кларіант Україна» бюджетної заборгованості з податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 р. у розмірі 1 617 539,00 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кларіант Україна" задовольнити частково.

Зобовязати Державну податкову інспекцію у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, на підставі поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Кларіант Україна» податкової декларації з податку на додану вартість, розрахунку суми бюджетного відшкодування та заяви про повернення бюджетного відшкодування за жовтень 2014 року.

В іншій частині постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Колегія суддів Л.В. Ястребова

ОСОБА_4

ОСОБА_5