Справа № 826/18574/14
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.

Федотова І.В.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

за участю:

представника апелянта Теренчука Р.В.,

представника відповідача Зеленської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві до Державного підприємства «Українська геологічна компанія» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив надати дозвіл на погашення суми податкового боргу Державного підприємства «Українська геологічна компанія» за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі, згідно актів опису від 27 травня 2014 року № 6 та від 2 жовтня 2014 року № 12.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 14 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, Державна геологічна служба України подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представники апелянта і відповідача доводи апеляційної скарги підтримали і просили її задовольнити.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду представник позивача до суду не прибув, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників, які з»явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і не є спірним, що Державне підприємство «Українська геологічна компанія» є юридичною особою та перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, ідентифікаційний код юридичної особи 38078094, місцезнаходження: 02088, м. Київ, провулок Геофізиків, 10.

Згідно довідки ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, станом на 17 грудня 2014 року заборгованість Державного підприємства «Українська геологічна компанія» складає 4 688 374,44 грн.

Оскільки узгоджена заборгованість відповідачем не сплачена, позивачем була направлена вимога від 05.10.2012 року, проте, борг залишився не сплаченим, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про його обґрунтованість, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI.

За визначенням підпункту 14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно до п.п. 87.1, 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

У відповідності до п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Пунктом 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених п. 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Статтею 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо сума коштів, отримана у результаті продажу майна платника податків, перевищує суму його грошового зобов'язання та податкового боргу, різниця перераховується на рахунки такого платника податків або його правонаступників.

Як наголошувалось вище, Державним підприємством «Українська геологічна компанія» не сплачено узгоджену суму грошового зобов'язання.

Позивачем, з метою стягнення податкового боргу направлено відповідачу податкову вимогу від 5 жовтня 2012 року № 1865.

Однак, станом на день розгляду спору заборгованість в розмірі 4 688 375,44 грн. відповідачем не сплачена, вимога відповідачем не оскаржена.

27.05.2014 року податковим керуючим Марченко О.Г. на підставі рішення керівника Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва від 10 жовтня 2012 року № 12178/10/19-025 про опис майна у податкову заставу платника податків складено акт опису майна № 6, згідно якого описано майно Державного підприємства «Українська геологічна компанія» на загальну суму 59 581,31 грн.

02.10.2014 року податковим керуючим Марченко О.Г. на підставі рішення керівника Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва від 10 жовтня 2012 року № 12178/10/19-025 про опис майна у податкову заставу платника податків складено акт опису майна № 12, згідно якого описано майно Державного підприємства «Українська геологічна компанія» на загальну суму 44 618,44 грн.

Відповідно до меморіального ордеру № 63599125 від 15 жовтня 2014 року згідно інкасового доручення (розпорядження) № 9/25-406 від 15 жовтня 2014 року з рахунків платника стягнуто 1 896,10 грн., залишок грошових коштів для задоволення вимог щодо стягнення відсутній.

Оскільки, податковий борг є узгодженим, а суму боргу відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, податковий орган і звернувся до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

При цьому, слід зазначити, що податкове законодавство не передбачає заборони щодо вилучення органом стягнення та подальшого продажу майна, яке перебуває в режимі господарського відання, для погашення податкового боргу платника.

Аналогічний висновок зроблений Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 07 квітня 2016 року у справі 2а-3362/11/0970 (К/800/29855/13).

В свою чергу, апелянт наголошує, що, оскільки майно підприємства є державною власністю та цілісним майновим комплексом і закріплюється за ним на праві господарського відання, Товарною біржею щодо вказаного майна аукціон не повинен проводитись, при цьому, він посилається на Порядок проведення цільових аукціонів з продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року №571, відповідно до абз. 6 п. 1.2 якого, дія цього Порядку поширюється на майно, яке перебуває у податковій заставі та щодо якого прийнято рішення органу доходів і зборів про погашення усієї суми податкового боргу, за винятком цілісних майнових комплексів підприємств, майно яких перебуває у державній або комунальній власності чи якщо згідно із законодавством з питань приватизації для відчуження майна підприємства необхідна попередня згода органу приватизації або іншого державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами. Продаж майна такого підприємства організовується державним органом приватизації за поданням відповідного органу доходів і зборів із дотриманням законодавства з питань приватизації.

З даного приводу, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржуваним судовим рішенням лише надано дозвіл податковому органу на погашення суми податкового боргу ДП «Українська геологічна компанія» за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, при цьому, порядок реалізації вказаного майна не визначався, а дії податкового органу щодо продажу вказаного майна шляхом проведення аукціону не є предметом даного спору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 14 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 11 жовтня 2016 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

І.В.Федотов

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.