Справа № 815/1561/16
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/1561/16

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 р.

м.Одеса

Справа № 815/1561/16

Категорія: 6.1

Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача – судді Турецької І.О.

суддів – Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРЧ» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРЧ» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним рішення та про зобов’язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРЧ» (надалі – ТОВ «ХАРЧ») звернулося до суду першої інстанції з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (надалі – Департамент ДАБІ в Одеській області) в якому просило визнати протиправним рішення про повернення декларації про готовність об’єкта до експлуатації та зобов’язати повторно розглянути подану декларацію з наступною її реєстрацією.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що повертаючи декларацію про готовність об’єкта до експлуатації, суб’єкт владних повноважень порушив вимоги пункту 6 розділу ІІІ Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель) і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24 квітня 2015 року за №79 (надалі – Порядок).

Це порушення, на думку позивача, виразилося в тому, що відповідач не обґрунтував належним чином повернення замовнику декларації, не зазначив в чому полягає невідповідність поданих позивачем документів вимогам законодавства або щодо виявлених недоліків або недостовірних відомостей у поданих документах.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2016 року в задоволенні адміністративного позову – відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ХАРЧ» зазначає про порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також про неповне з'ясування обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення та просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.

До суду апеляційної інстанції представник ТОВ «ХАРЧ» не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Департамент ДАБІ в Одеській області, будучі належним чином повідомлений про місце, день та час судового розгляду, не з'явився до суду апеляційної інстанції.

Справа розглянута в порядку, передбаченому ст.197 КАС України.

З’ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням виконавчого комітету Одеської міської ради від 12 грудня 1997 року за №1305р затверджений перелік тимчасових об'єктів торгівлі, громадського харчування та побутового обслуговування, в якому міститься об’єкт ТОВ «Харч», адреса об'єкту: вул. Калініна/Виноградна (а.с.96).

Згідно з розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 22 березня 2005 року за № 312/01-04 збережено терміном до реконструкції району торговельний павільйон ТОВ «Харч», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 4 (а.с.44).

25 грудня 2012 року між ТОВ «Харч» та Одеською міською радою укладений договір оренди землі, об’єктом якого є земельна ділянка площею 33 кв.м.

Зазначеним договором оренди встановлено, що на земельній ділянці розташована капітальна забудова – торговельний павільйон, який побудований у 1996 році, відповідно до розпорядження виконкому Одеської міської ради від 12 грудня 1994 року №1305р.

Земельна ділянка передається в оренду ТОВ «Харч» для експлуатації та обслуговування торговельного павільйону. Категорія земель за основним цільовим призначенням – землі житлової та громадської забудови.

Орендарю заборонено змінювати цільове призначення земельної ділянки і здійснювати будівництво об'єктів без погодження у встановленому порядку проектної документації та розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

16 грудня 2015 року ТОВ «Харч» подало до Департаменту ДАБІ в Одеській області заяву про прийняття в експлуатацію об’єкта – торговельного павільйону, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 4-а та декларацію про готовність об'єкту до експлуатації згідно п.9 розділу V «Прикінцевих положень» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». До декларації також були додані додатки: звіт про проведення технічного обстеження, складений 10 грудня 2015 року; договір оренди земельної ділянки від 25 грудня 2012 року; технічний паспорт на торгівельний павільйон, складений ТОВ «БТІ України» 12 серпня 2015 року.

В експертному звіті про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об’єкту торговельного павільйону зазначено, що об’єктом обстеження є окремо зведений одноповерховий торгівельний павільйон, загальною площею приміщення 27,1 кв.м., стіни виконані в кладці з цегли на які спирається перекриття, має стрічковий залізобетонний фундамент, несучими елементами є металеві балки.

До того ж, у звіті експертом було зазначено, що спірний об’єкт нерухомості відноситься до категорії складності – ІІ (СС1) об’єктів будівництва.

За функціональним призначенням даний об’єкт є магазином з продажу хлібобулочних виробів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що торговельний павільйон ТОВ «Харч» не підпадає під критерії споруд, прийняття в експлуатацію яких передбачено Порядком, оскільки по суті є стаціонарною тимчасовою спорудою.

На думку суду, наявність залізобетонного фундаменту та оздоблення стін керамічною цеглою не перетворює павільйон у жодний із перелічених у Порядку об’єктів нерухомості, які підлягають прийняттю в експлуатацію.

Суд першої інстанції не погодився з доводами позивача про те, що за характеристиками павільйон відноситься до ІІ категорії складності об'єктів та зазначив, що в даному випадку вирішальне значення має правовий статус об’єкта, який, за наявною у позивача дозвільною документацією, є тимчасовою спорудою.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Вирішуючи питання обґрунтованості та законності судового рішення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши фактичні обставини справи та докази, проаналізувавши законодавчу базу, яка регулює спірні правовідносини, неправильно витлумачив норми матеріального права і зробив висновки, які призвели до неправильного вирішення справи.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги та зміст рішення суду, колегія суддів бажає зазначити наступне.

Відповідно до пункту 9 розділу V «Прикінцевих положень» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об’єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію, в тому числі й громадські будинки І та ІІ категорій складності.

Як було зазначено вище, порядок прийняття в експлуатацію таких об’єктів і проведення технічного обстеження визначається Порядком.

Цей Порядок встановлює процедуру та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження, у тому числі, збудованих у період до 12 березня 2011 року громадських будинків I та II категорій складності.

Даний Порядок також дає тлумачення, що замовник – це особа, що має право власності чи право користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт, та подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Технічне обстеження – це комплекс заходів, спрямованих на встановлення технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта з метою визначення можливості або неможливості його надійної та безпечної експлуатації.

Громадські будинки та будівлі і споруди сільськогосподарського призначення, які належать до I та II категорій складності, визначаються відповідно до будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до розділу ІІІ Порядку, прийняття в експлуатацію об'єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об'єкти, за результатами технічного обстеження цих об'єктів шляхом реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка складається за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку.

Об'єкт не може бути прийнятий в експлуатацію згідно з цим Порядком у разі наявності відхилень від вимог державних будівельних норм, визначених такими нормами як недопустимі (заборонені).

Замовник або його уповноважена особа подає, з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги», до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об'єкта заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта, до якої додаються:

- два примірники заповненої декларації;

- звіт про проведення технічного обстеження об'єкта з інформацією щодо можливості його надійної та безпечної експлуатації (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно);

- засвідчені в установленому порядку копії:

документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на який розміщено об'єкт;

технічного паспорта (з відміткою про проведене технічне обстеження у випадках, передбачених пунктом 6 розділу II цього Порядку).

Звіти про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, складені в період з 29 квітня 2013 року до дня набрання чинності цим Порядком, подаються разом з інформацією, отриманою виконавцем від місцевого органу містобудування та архітектури, щодо відповідності місця розташування об'єкта вимогам державних будівельних норм.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає документи, зазначені в пункті 2 цього розділу, та приймає рішення про реєстрацію декларації або її повернення у строк, передбачений пунктом 1 цього розділу.

Дані, зазначені в декларації, повинні узгоджуватися з документами, які подаються разом з нею.

Замовник є відповідальним за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації, відповідно до закону.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає замовнику декларацію на доопрацювання з обґрунтуванням причин, якщо вона подана чи оформлена з порушенням вимог, установлених цим Порядком, у тому числі у разі виявлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства, виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

У разі прийняття рішення про повернення декларації орган державного архітектурно-будівельного контролю у строк, передбачений для її реєстрації, надсилає замовнику письмове повідомлення про прийняте рішення з обґрунтуванням причин повернення та документи, які потребують доопрацювання.

Після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про повернення декларації, замовник може повторно подати до органу державного архітектурно-будівельного контролю документи згідно з цим Порядком.

Як встановлено матеріалами справи, позивачем виконані вимоги даного нормативного акту і подані всі передбачені законодавством документи.

Разом з тим, відповідач, повертаючи декларацію про готовність об’єкта до експлуатації замовнику, не вказав на будь-які невідповідності поданих ТОВ «ХАРЧ» документів вимогам законодавства або щодо виявлених недоліків або недостовірних відомостей в поданих документах, як того вимагає Порядок.

Колегія суддів вважає правильним зауваження апелянта про те, що не навівши обґрунтувань, які стали причиною для повернення декларації, Департамент ДАБІ в Одеській області порушив право товариства, після усунення недоліків, повторно подати до цього органу документи, адже зазначена ним підстава у рішенні не передбачена даним нормативним актом.

До того ж слід погодитися з апелянтом про те, що судом першої інстанції був зроблений помилковий висновок про те, що торгівельний павільйон ТОВ «ХАРЧ» підпадає під критерії споруд, прийняття в експлуатацію яких не передбачено Порядком, оскільки по суті є стаціонарною тимчасовою спорудою.

При цьому, суд для підтвердження своєї позиції, оперує договором оренди земельної ділянки, де було встановлена заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки і будівництво об’єктів без погодженої у встановленому порядку проектної документації та розробки проекту відведення. Також, суд першої інстанції бере до уваги рішення органів місцевого самоврядування де позивачу було дозволено розміщення та експлуатація тимчасового об’єкту торгівлі.

Проте, докази, які є в матеріалах справи свідчать про те, що торгівельний павільйон позивача є громадською будівлею ІІ категорії складності, на яку розповсюджується дія Порядку.

Зокрема, це підтверджується звітом про проведення технічного обстеження об’єкта та договором оренди землі від 25 грудня 2012 року зі змінами від 19 грудня 2014 року (а.с.18-33).

Відповідно до пункту 2.1 договору оренди землі позивачу передається земельна ділянка під капітальною забудовою для експлуатації та обслуговування торгівельного павільйону.

З основним цільовим призначенням дана земельна ділянка належить до категорії земель «Землі житлової та громадської забудови».

Отже, позивачем не було змінено цільового призначення земельної ділянки і вона використовується за цільовим призначенням.

Позивач не заперечує проти того, що будівництво капітальної споруди було проведено у 1996 році без дозволу на виконання будівельних робіт, у зв’язку з чим і було прийнято рішення щодо звернення до органів державного будівельно-архітектурного контролю для прийняття спірного об’єкту до експлуатації.

Не можна погодитися з судом першої інстанції з приводу того, що вирішальне значення для правильного розв’язання спору має не технічні характеристики об’єкта, а його правовий статус, а саме дозвільна документація, яка надає право позивачу експлуатувати тимчасову споруду.

Відповідно до ч. 2 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності – одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Частина 4 даної статті встановлює, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року за № 244 затверджений «Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності».

Згідно з цим Порядком підставою для розміщення тимчасової споруди є її паспорт прив'язки. Замовник, який має намір встановити тимчасову споруду звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість її розміщення. До заяви додаються:

- графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування тимчасової споруди, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив'язкою до місцевості.

Отже, для встановлення та експлуатації тимчасової споруди законодавець не вимагає укладення договору оренди землі.

Водночас, для обслуговування та експлуатації об’єкту нерухомості необхідно укласти договір оренди.

Тому, підсумовуючи викладене, слід наголосити, що торговельний павільйон позивача за будівельними нормами є об’єктом нерухомого майна, оскільки належить до земельних поліпшень, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

З огляду на положення викладених норм законодавства, позовні вимоги ТОВ «Харч» щодо визнання протиправним рішення Департаменту ДАБІ в Одеській області про повернення декларації про готовність об’єкта до експлуатації та про зобов’язання повторно її розглянути підлягають задоволенню.

Разом з тим, на думку колегії суддів, вимога позивача щодо обов’язку відповідача провести реєстрацію спірної декларації не може бути задоволена, оскільки орган державного архітектурно-будівельного контролю по суті не розглядав документи, які були подані позивачем для вирішення цього питання.

Зокрема, суд не може зобов’язати Департамент ДАБІ в Одеській області здійснити реєстрацію декларації про готовність об’єкта до експлуатацію за обставин, коли достеменно не встановлено, що об’єкт нерухомості побудований з дотриманням вимог державних будівельних норм і дані, зазначені в декларації, узгоджуються з документами, які подаються разом з нею.

Внаслідок того, що судом першої інстанції при прийнятті рішення було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду, відповідно до ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРЧ» – задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2016 року – скасувати.

Прийняти у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРЧ» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним рішення та про зобов’язання вчинити певні дії нове рішення про часткове задоволення позову.

Зобов’язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області повторно розглянути подану декларацію про готовність об’єкта до експлуатації у вигляді торговельного павільйону, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля №4.

В іншій частині позову – відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова