Справа № 821/504/16
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/504/16

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Циганій С.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» до Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування припису -,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго») звернулося до суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства у Херсонській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування припису Державної інспекції сільського господарства у Херсонській області від 14 березня 2016 року №000184.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний припис від 14 березня 2016 року за №000184 є протиправним та безпідставним, оскільки повітряна лінія електропередач, яка проходить через земельну ділянку ОСОБА_2, була побудована ще у 1964 році, таким чином згідно Земельного Кодексу УССР від 29 листопада 1922 року, який діяв на території України у даний період не було передбачено відведення ділянок під електричні мережі та їх обов`язкову державну реєстрацію.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Державною інспекцією сільського господарства у Херсонській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго».

Позапланова перевірка дотримання вимог земельного законодавства ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» проводилась на підставі звернення гр. ОСОБА_2 та згоди Державної інспекції сільського господарства України від 16 січня 2016 року №65/6/2-16.

За наслідками перевірки складено акт від 14 березня 2016 року, згідно якого встановлено порушення позивачем ст.ст.125, 126 Земельного Кодексу України, яке полягає у тому, що земельна ділянка орієнтовною площею 0,0003 га по АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови комунальної форми власності використовуються ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» під розміщення бетонної опори №2 відгалудження №5 лінії електропередачі ПЛ-10 Ф-691 від опори №34 у напрямку КТП №839 за відсутності державної реєстрації права власності чи права користування вищевказаною земельною ділянкою. При цьому зафіксовано ті факти, що вказана лінія електропередач та опора №2 зокрема перебувають на балансі позивача. Також встановлено, що опора №2 межує із земельною ділянкою по АДРЕСА_1, яка перебуває у фактичному користуванні гр.ОСОБА_2, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

За результатами перевірки винесено припис від 14 березня 2016 року №000184, відповідно до якого зобов`язано ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» усунути порушення вимог земельного законодавства у 30-денний термін строком до 13 квітня 2016 року.

Не погоджуючись з вищевикладеним приписом Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «ЕК «Херсонобленерго», яке є правонаступником ВАТ «Херсонобленерго» використовує земельну ділянку під опорою № 2 відгалуження № 5 лінії електропередачі ВЛ-10 Ф-691 за відсутності державної реєстрації права власності або права користування вказаною земельною ділянкою та відсутністю правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим дійшов висновку про доведеність суб'єктом владним повноважень оскаржуваного припису.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Земельного кодексу України та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

В апеляційної скарзі вказується на те, що ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» правомірно користувався земельною ділянкою, що була отримана товариством до моменту вступу в дію Земельного Кодексу України від 2001 року, таким чином товариство не зобов`язане проводити державну реєстрацію зазначених прав.

Колегія суддів не погоджується з таким доводом апелянта з огляду на наступне.

Статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що підставами для здійснення позапланових заходів є: обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Статтею 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду ( контролю) у сфері господарської діяльності" вбачається, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі Наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Аналогічне твердження щодо розпорядчих документів, на підставі яких здійснюється позаплановий захід контролю містить і Порядку №132.

Відповідно до п.3.3 Порядку під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у направленні на проведення планової/позапланової перевірки, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку.

Згідно з п.3.6 Порядку перед здійсненням позапланового заходу інспекційний орган інформує у разі можливості суб'єкта господарювання про його проведення. Повідомлення про проведення позапланового заходу направляється з використанням засобів факсимільного зв'язку або про його проведення повідомляється телефоном. У разі неможливості своєчасного повідомлення суб'єкта господарювання про проведення позапланового заходу (через обмежені строки на його проведення, відсутність телефонного та факсимільного зв'язку, інформації про номери телефонів та місцезнаходження/місце проживання) захід проводиться без попереднього повідомлення суб'єкта господарювання.

Згідно п.5.2, 5.3 Порядку державні інспектори не мають права здійснювати відповідні заходи без наявності направлення на проведення планової/позапланової перевірки та службових посвідчень. Суб`єкти господарювання, що перевіряються, мають право не допускати державних інспекторів до проведення відповідних заходів, якщо вони не пред`явили документи, визначені пунктом 5.1 цього розділу.

За результатами здійснення планових та позапланових заходів з питань перевірки стану дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, державні інспектори складають акт перевірки згідно з уніфікованою формою акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства.

Пунктом 5.8 Порядку №132 встановлено, що у разі виявлення порушення вимог земельного законодавства державні інспектори: - з'ясовують обставини та суть вчиненого порушення земельного законодавства, установлюють особу, яка його вчинила, чи особу, внаслідок бездіяльності якої порушено вимоги земельного законодавства; - установлюють, чи є в діях осіб, які вчинили правопорушення, чи осіб, внаслідок бездіяльності яких порушено вимоги земельного законодавства, ознаки адміністративного чи кримінального правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що позапланова перевірка дотримання вимог земельного законодавства ПАТ ЕК «Херсонобленерго» була проведена на підставі звернення гр. ОСОБА_2 та при наявності згоди Державної інспекції сільського господарства України від 16 січня 2016 року №65/6/2-16. Окрім того, відповідачем дотримано норми чинного законодавства та порядок проведення перевірки так як вручено направлення на проведення перевірки представнику позивача та повідомлено про проведення позапланового заходу (перевірки).

Відповідно до статті 22, 23 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року №561-XII право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Право власності або право постійного користування землею посвідчуєгься державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Частинами 3, 4 статті 30 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року №561-XII встановлено, що при передачі підприємствами, установами і організаціями будівель та споруд іншим підприємствам, установам і організаціям разом з цими об'єктами до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені будівлі та споруди. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках зазначених в 30 статті посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року №2768-ІІІ, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до частини 5, 6 статті 120 Земельного кодексу у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази вбачається, що під час здійснення перевірки позивача щодо дотримання вимог земельного законодавства, відповідач діяв відповідно до вимог діючого законодавства, що не заперечується позивачем.

В той же час, відповідачем під час перевірки встановлено порушення з боку позивача дотримання вимог земельного законодавства, оскільки ПАТ «ЕК «Херсонобленерго», яке є правонаступником ВАТ «Херсонобленерго» використовує земельну ділянку під опорою № 2 відгалуження № 5 лінії електропередачі ВЛ-10 Ф-691 за відсутності державної реєстрації права власності або права користування вказаною земельною ділянкою та відсутністю правовстановлюючих документів.

З урахуванням того, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти, колегія суддів дійшла до висновку, що при передачі нерухомого майна будівель та споруд до статутного фонду ВАТ «Херсонобленерго» земельні ділянки під даними спорудами не були належним чином оформлені, як це вимагало законодавство до моменту передачі споруд і не передавалися земельні ділянки.

Аналізуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуваний припис Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області від 14 березня 2016 року №000184 прийнятий відповідачем обґрунтовано на підставі порушень позивачем вимог земельного законодавства, оскільки ПАТ «ЕК «Херсонобленерго», яке є правонаступником ВАТ «Херсонобленерго» в порушення норм діючого законодавства, використовує земельну ділянку під опорою № 2 відгалуження № 5 лінії електропередачі ВЛ-10 Ф-691 за відсутності державної реєстрації права власності або права користування вказаною земельною ділянкою та відсутністю правовстановлюючих документів.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв