Справа № 350/2145/13а,2а/350/4/16
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 р. Справа № 876/2800/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І..,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2016 року у адміністративній справі № 350/2145/13-а за позовом ОСОБА_2 до Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішень суб'єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати незаконними рішення Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 21 грудня 2006 року № 52-6/2006 про відмову в наданні дозволу на розробку матеріалів на земельну ділянку по вул. Сагайдачного (бувша територія ВКФ "ІРИНА"); рішення від 05.02.2008 року № 132-13/2007 «Про внесення зміни в рішення сесії від 21.12.2006р.» в частині надання дозволу ОСОБА_5 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Сагайдачного (бувша територія ВКФ "ІРИНА") площею 0,15 га для обслуговування викупленого нежитлового приміщення; рішення сесії від 12.02.2010 р. про затвердження проекту землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки розміром 0, 25 га. ОСОБА_1

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано незаконними рішення Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 21 грудня 2006 року про відмову в наданні дозволу на розробку матеріалів на земельну ділянку по вул. Сагайдачного (бувша територія ВКФ "ІРИНА"); рішення від 05.02.2008 року № 132-13/2007 «Про внесення зміни в рішення сесії від 21.12.2006р.» в частині надання дозволу ОСОБА_5 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Сагайдачного (бувша територія ВКФ "ІРИНА") площею 0,15 га. ; рішення сесії від 12.02.2010 р. про затвердження проекту землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки розміром 0, 25 га. ОСОБА_1.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, третя особа ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в частині скасування рішення сесії Перегінської селищної ради від 12 лютого 2010 року про затвердження проекту землеустрою та передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки розміром 0, 25 га.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає, що у відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійно користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Позивачем державної реєстрації спірної земельної ділянки зроблено не було. Вказує, що до державної реєстрації таких прав, право власності на земельну ділянку належить саме селищній раді, яка вирішуючи питання про надання ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки виходила з його необхідності, оскільки тільки так ОСОБА_1 може безперешкодно користуватись придбаною приватною власністю - естакадою, яка знаходиться на спірній ділянці. Крім цього апелянт вказує, що відповідно до оскаржуваного рішення ним укладено з Перегінською селищною радою договір оренди землі, який у встановленому законом порядку зареєстрований, тобто вважає, що ним вже реалізовано його право, передбачене ст. 125 Земельного кодексу України постійного користування спірною частиною земельної ділянки.

Апелянт ОСОБА_1 будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Відповідач - Перегінська селищна рада згідно поданого до суду клопотання просить розгляд справи провести без участі їхнього представника та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_2 є власником виробничо-складських приміщень по АДРЕСА_1 (а.с.13, том 1).

З договору купівлі-продажу від 03.10.2003 року вбачається, що ОСОБА_2 придбав в ОСОБА_6 цегляну бетонну огорожу території довжиною 281, 9 метра по АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Перегінської селищної ради від 20.11.1999 року вбачається, що за ВКФ «Ірина» було закріплено 2га. землі по вул. Сагайдачного, 132.

Також судом встановлено, що згідно договору оренди від 20.11.2000 року (наявний в матеріалах справи) ВКФ «Ірина» було передано в оренду Перегінською селищною радою земельну ділянку площею 2га. по вул. Сагайдачного, 132, в смт.Перегінське.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач Перегінська селищна рада рішенням № 52-6/2006 від 21.12.2006 року відмовила ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку матеріалів на складення проекту відведення на земельну ділянку в АДРЕСА_1.

Також рішенням Перегінської селищної ради від 05.02.2008 року № 132-13/2007 «Про внесення зміни в рішення сесії від 21.12.2006 р. ОСОБА_4 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Сагайдачного ( бувша територія ВКФ «Ірина») площею 0, 15 га..

Рішенням Перегінської селищної ради від 12.02.2010 року ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою та передано в оренду земельну ділянку площею 0, 25 га.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги та її прохальної частини ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції в частині скасування рішення сесії Перегінської селищної ради від 12.02.2010 року про затвердження проекту землеустрою та передачі йому в оренду земельної ділянки розміром 0,25 га.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлі і споруди право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди.

Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщенні, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 1 статті 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи та письмові докази наявні у справі підтверджують підставність позовних вимог до задоволення.

Колегія суддів зазначає, що позивач являючись власником виробничо-складських приміщень та цегляно-бетонної огорожі має право на оренду земельної ділянки на якій розміщені вказані об'єкти та на оренду земельної ділянки яка необхідна для їх обслуговування.

Посилання апелянта на те, що відповідно до рішення сесії Перегінської селищної ради від 12.02.2010 року про затвердження проекту землеустрою та передачі йому в оренду земельної ділянки розміром 0,25 га. ним укладено з Перегінською селищною радою договір оренди землі, який у встановленому законом порядку зареєстрований та ним відповідно реалізовано право щодо користування спірною частиною земельної ділянки колегія суддів вважає безпідставним, оскільки з доданого апелянтом, в обґрунтування даного посилання, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер витягу 42262216 від 14.08.2015 року) вбачається, що підставою виникнення іншого речового права є договір оренди земельної ділянки площею 0,1899 га., без номера, виданий 05.08.2015 року, тобто витяг не стосується земельної ділянки площею 0. 25 га., яка зазначена в оспорюваному рішенні селищної ради.

Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 28.01.2008 року в порядку забезпечення позову до ухвалення рішення у справі заборонено вчиняти Перегінській селищній раді будь-які дії стосовно земельної ділянки загальною площею 2, 0 га., що знаходиться по АДРЕСА_1.

З наявної в матеріалах справи (Том 1, а.с.10) викопіровки з генплану забудови смт. Перегінськ під обслуговування виробничо-складських приміщень по вул. Сагайдачного 132 в смт. Перегінськ підприємця ОСОБА_2 вбачається, що земельна ділянка площею 0, 25 га. яку рішенням Перегінської селищної ради від 12.02.2010 року передано в оренду ОСОБА_1 знаходиться в межах ділянки 2.0 га.

З врахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції про незаконність рішення сесії Перегінської селищної ради від 12.02.2010 року про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки розміром 0, 25 га. ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 41,160, 195, 196, 198, 200, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2016 року в справі № 350/2145/13-а без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: І.І.Запотічний

Судді В.С.Затолочний

З.М.Матковська

Повний текст ухвали складений 06.10.2016 року.