Справа № 300/751/16-а
Суддя: Конепуд В. І.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в повному обсязі )

Справа № 300/751/16-а

03.10.2016 року смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Конепуда В.І., за участю секретаря судового засідання Росовської М.І., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по Воловецькому району про визнання дій протиправними та призначення пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

05.09.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права на призначення пенсії на пільгових умовах із зобов'язанням призначити і виплатити таку пенсію з моменту виникнення права.

Позов мотивовано тим, що 11.08.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою призначити пенсію по віку на пільгових умовах. 25.08.2016 р. відповідач повідомив позивача, що рішенням комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсії Міжгірського об'єднаного управління ПФУ в Закарпатській області по Воловецькому району йому відмовлено в призначенні пенсії по віку на пільгових умовах згідно ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по причині відсутності необхідного пільгового стажу роботи за списком № 2 - 12 років 6 місяців. Зокрема, відповідач не взяв до уваги стаж роботи позивача у районах Крайньої Півночі у Печорській нафтогазорозвідувальній експелиції по випробуванню свердловин Ухтинського виробничого геологічного об'єднання по розвідці нафти та газу "Ухтанефтегазгеологія" а саме: з 4 років 8 місяців до рахунку взято тільки 4 роки 6 місяців Також відповідач безпідставно не застосував коефіцієнт 1.5 при розрахунку стажу до фактичного періоду роботи у "Ухтанефтегазгеологія" з 24.05.1985 р. по 12.01.1990 р. Позивач вважає відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах протиправною, бо така суперечить вимогам закону «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», чинним до застосування Указам Президії Верховної Ради СРСР від 10.01.1960 р. від 26.09.1967 р.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов заперечили повністю, зазначивши, що згідно довідки №03-11/20 від 11.02.2015 року наданої ВАТ "Ухтанефтегазгеологія", відсутні відомості що укладений договір 07.06.1985 року пролонгований на той же строк, що спростовує твердження позивача в поданій позовній заяві повністю. Тому, підстав для призначення пенсії по віку на пільговиї умовах відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( список №2 ) з зарахуванням пільг передбачених п.5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої півночі і в місцевостях, прирівняних до ройонів Крайньої Півночі" за період роботи з 07.06.1988 ру по 1990 р. немає. Для пільгового обчислення періодів роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, при обчисленні розміру пенсії потрібно подати документи, які свідчать про факт укладання із працівником строкових трудових договорів та поширення на нього пільг з кратного обчислення стажу роботи. Представники відповідача також зазначили, що право на пенсію позивач отримає при досягненні 56 років.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в суді підтвердили, що працювали разом з ОСОБА_1 у Печорській нафтогазорозвідувальній експедиції по випробуванню свердловин Ухтинського виробничого геологічного обєднання по розвідці нафти та газу "Ухтанефтегазгеологія" у період з з 24.05.1985 р. по 12.01.1990 р. включно.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши подані в справі докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

10.08.2016 року позивач ОСОБА_1 досяг 55 річного віку. 11.08.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме згідно зі ст. 13 ч. 1 п. "б" Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто як працівник, який був зайнятий повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестацій робочих місць як чоловік, який досяг 55 років, при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах.

Позивач подав відповідачу документи (трудову книжку, довідки, відомості про навчання), за якими його загальний трудовий стаж становить: 32 роки, 7 місяців і 12 днів: з 01.09.1976 р. по 23.07.1979 р. - навчання в Стрийському професійно-технічному училищі №35 м. Стрий за спеціальністю бурильник експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ; з 24.07.1979 р. по 03.09.1979 р. - працював такелажником у тресті «Харківнафтогазрозвідка»; з 04.09.1979 р. по 01.04.1980 р. - працював у тресті «Харківнафтогазрозвідка» помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ; з 06.05.1980 р. по 05.05.1982 р. проходив строкову військову службу в Радянській армії; з 08.07.1982 р. по 16.08.1984 р. - працював бурильником у Закарпатській геологорозвідувальній експедиції; з 21.08.1984 р. по 17.04.1985 р. працював інженером на Воловецькому заводі «Електрон»; з 24.05.1985 р. по 12.01.1990 р. працював бурильником у Печорській нафтогазорозвідувальній експедиції по випробуванню свердловин Ухтинського виробничого геологічного об?єднання по розвідці нафти та газу «Ухтанефтегазгеологія»; з 12.04.1990 р. по 20.04.1991 р. працював машиністом бурової установки у Закарпатській геологорозвідувальній експедиції; з 05.08.1994 р. по 10.10.1995 р. працював бригадиром роспиловочного цеху в ЛТД «ПАННОН-ІМНЕКС»; з 02.11.1995 р. по 12.01.1998 р. працював завідуючим магазином «СОВА»; з 13.03.2003 р. по теперішній час здійснює підприємницьку діяльність.

25.08.2016 р. відповідач повідомив позивача, що рішенням комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсії Міжгірського об'єднаного управління ПФУ в Закарпатській області по Воловецькому району йому відмовлено в призначенні пенсії по віку на пільгових умовах згідно ст. 100 закону України « Про пенсійне забезпечення» по причині відсутності необхідного пільгового стажу роботи за списком № 2 - 12 років 6 місяців.

Відповідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно з трудовою книжкою позивача НОМЕР_1 він з 24.05.1985 р. по 12.01.1990 р. працював в умовах Крайньої півночі бурильником у Печорській нафтогазорозвідувальній експедиції по випробуванню свердловин Ухтинського виробничого геологічного об?єднання по розвідці нафти та газу «Ухтанефтегазгеологія», ці обставини також підтверджені довідкою ВАТ «Ухтанефтегазгеологія» №03-11/20 від 11.02.2015 року ( а.с.16). З наданої довідки вбачається, що позивачем було заключено строковий трудовий договір 07.06.1985 р. терміном на 3 роки, згідно наказу №340. В подальшому даний договір був пролонгований на той же самий строк. Таким чином, стаж роботи позивача ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі складає 4 роки 8 місяців.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширюються пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впровадження пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі ».

Пунктом 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі в місцевості прирівняних до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни при умові укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5/п'ять/ років, а на островах Північного Льодовитого океану - 2/два/ роки, надання додаткових пільг, зокрема підпунктом «д» встановлено - зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах».

Пунктом 3 Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року», «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року - зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за 1 рік і шість місяців при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» було поставлено скоротити тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, які передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з п'яти до трьох років».

Також, згідно ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року для встановлення права на пенсію, громадянам держав - учасниць Угоди, враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Обчислення пенсії проводиться із заробітку за період роботи у даній місцевості.

Суд вважає неправильною відмову відповідача зарахувати позивачу роботу в районі Крайньої Півночі в пільговому кратному перерахунку з мотивів не подання письмового трудового договору, виходячи з таких обґрунтувань.

Суд приходить до висновку, що позивач при зверненні за призначенням пенсії дотримався всіх вимог, в саме : звернувся з заявою, надав трудову книжку, надав архівні документи та надав інші документи, що підтверджують факт отримання ним заробітної плати з застосування коефіцієнту за роботу в умовах Крайньої Півночі.

Відповідач беззастережно визнав записи в трудовій книжці позивача, в довідці з місця укладення трудового договору, не заявивши будь-яких претензій до їх змісту.

Згідно порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, який затверджений Постановою Управління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком. Згідно цього Порядку до заяви про призначення пенсії, крім інших, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637, а саме таким документом є трудова книжка, яка є основним документом що підтверджує стаж. І тільки за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Оскільки факт відпрацювання позивачем в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, підтверджується відомостями, що містяться в трудовій книжці, а також довідкою ВАТ «Ухтанефтегазгеологія» №03-11/20 від 11.02.2015 року, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Таким чином, позивач повністю довів свої вимоги, а відповідач такі не спростував відповідно до вимог закону.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають поверненню.

Керуючись ст.ст. 2, 71, 161-163, 167 КАС України, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Згідно п. 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення комісії по призначенню пенсії Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по Воловецькому району від 23.08.2016 р. (протокол № 2) про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Міжгірське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи в районах Крайньої Півночі у Печорській нафтогазорозвідувальній експедиції по випробуванню свердловин Ухтинського виробничого геологічного обєднання по розвідці нафти та газу «Ухтанефтегазгеологія», з 24.05.1985 року по 12.01.1990 року, на пільгових умовах, застосувавши при перерахунку коефіцієнт 1.5.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір з державного бюджету в сумі 1102 (одну тисячу сто дві ) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: Конепуд В.І.

СУДДЯ: