Справа № 640/7593/16-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 р.Справа № 640/7593/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобринецький завод продтоварів" ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2016р. по справі № 640/7593/16-а

за позовом Керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобринецький завод продтоварів" ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

16 серпня 2016 року постановою Київського районного суду м. Харкова в задоволенні адміністративного позову керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Бобринецький завод продтоварів» до Державної Фіскальної служби України Харківська митниця ДФС про застосування строків адміністративних стягнень та скасування постанови про порушення митних правил №060/80700/16 від 22.03.2016 року - відмовлено.

Керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобринецький завод продтоварів" ОСОБА_1, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2016 року скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Вказує, що підстави для прийняття спірної постанови про порушення митних правил №060/80700/16 були відсутні, оскільки під час митного оформлення товару позивачем дотримано всіх вимог, передбачених Митним кодексом України, зокрема відповідачу були надані документи на підтвердження походження товару з Російської Федерації, як того вимагає чинне законодавство. Між тим, Харківська митниця ДФС без належних правових підстав застосувала у спірних правовідносинах норми Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України", всупереч тій обставині, що товар згідно митних декларацій №807100000/2015/008275 від 17.03.2015 року, №807100000/2015/009224 від 24.03.2015 року та №807100000/2015/009933 від 30.03.2015 року не був поставлений позивачем безпосередньо з території ВЕЗ "Крим".

Харківська митниця ДФС письмових заперечень на апеляційну скаргу не подала.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибули, своїх представників не направили.

03 жовтня 2016 року від Директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобринецький завод продтоварів" ОСОБА_1 на електронну поштову скриньку Харківського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням представника позивача у щорічній відпустці. Оскільки жодних доказів на підтвердження заявленого клопотання позивачем не надано, а також, враховуючи вимоги статті 195-1 Кодексу адміністративного судочинства України до строку розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Керуючись частиною 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів не вбачає перешкод для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 22 березня 2016 року постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС №060/80700/16 директора ТОВ «Бобринецький завод продтоварів» ОСОБА_1 було визнано винною в порушенні митних правил, передбачених вимогами ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 28690, 92 грн. (а.с.7-8)

Не погодившись із вказаною постановою, директор ТОВ «Бобринецький завод продтоварів» ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом по справі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Харківською митницею ДФС при винесенні постанови про порушення митних правил від 22.03.2016 року №060/80700/16 було дотримано вимог чинного законодавства, доведено, що в діях позивачки наявний склад правопорушення, за яке передбачена відповідальність статтею 485 Митного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3.4. статті 3 та пункту 6.3. статті 6 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року № 1636-VII, митні формальності, пов'язані з переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення та громадян через адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», здійснюються у зонах митного контролю, розташованих у місцях, визначених статтею 329 Митного кодексу України.

Відповідно до пункту 6.5. статті 6 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року № 1636-VII, для цілей застосування податкового та митного законодавства договори, укладені між суб'єктами господарювання із місцезнаходженням (місце проживання) на території ВЕЗ «Крим» та іншими суб'єктами господарювання, є документами, що використовуються замість зовнішньоекономічних договорів (контрактів).

Відповідно до підпункту 5 пункту 12.4. статті 12 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року № 1636-VII, поставка товарів з території ВЕЗ «Крим» на іншу територію України з метою їх вільного обігу здійснюється у митному режимі імпорту із застосуванням норм законодавства України про державний санітарно-епідеміологічний, ветеринарно-санітарний, фіто-санітарний, екологічний, радіологічний контроль, інших заходів тарифного і нетарифного регулювання, з урахуванням положень статті 6 цього Закону.

Відповідно до пункту 6.5. статті 6 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року № 1636-VII, поставка товарів на (з) територію ВЕЗ «Крим», а також поставка послуг на (з) територію ВЕЗ «Крим» підпадає під регулювання законів України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання».

Такі поставки не підпадають під норми міжнародних угод (договорів), що регулюють питання міжнародного обігу товарів, зокрема (але не виключно) про зони вільної торгівлі, або укладені у межах ГАТТ/СОТ.

Відносини, з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012 року, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Пунктом 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI визначено поняття митного контролю. Це - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, в тому числі найменування країни походження товарів (за наявності) (стаття 257 МК України).

Згідно частин 1 та 2 статті 36 МК України, країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Статтею 43 МК України встановлено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару.

Виконуючи обов'язок, покладений на позивачку ст. 43, 257 МК України, останньою з метою митного оформлення товарів відповідно до митних декларацій №807100000/2015/008275 від 17.03.2015 року, №807100000/2015/009224 від 24.03.2015 року та №807100000/2015/009933 від 30.03.2015 року надано сертифікати форми СТ-1 від 17.02.2015 року №RUUA, від 20.03.2015 року №RUUA та №RUUA, які свідчать про те, що зазначені товари повністю виготовлені та піддані достатній переробці у Російській Федерації.

Частиною 1 статті 44 та частиною 1 статті 45 МК України передбачено, що для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Так, реалізуючи надане чинним законодавством право, 14 квітня 2015 року Харківська митниця ДФС звернулась із листом за вих.№20-70-25/00-212774 до Президента Таганрозької міжрайонної торгово-промислової палати, в якому просила підтвердити факт видачі сертифікатів про походження товару форми СТ-1 від 17.02.2015 року №RUUA, від 20.03.2015 року №RUUA та №RUUA, а також надати копії вищевказаних сертифікатів та додаткових документів, які надавались ТОВ "Альфа-Миус-2" для їх отримання і підтвердження походження товару (а.с.99).

Харківською митницею ДФС отримано лист Таганрозької ТПП від 01.09.2015 №330 із копіями документів, які надавались ТОВ "Альфа-Миус- 2"(Російська Федерація) до Таганрозької ТПП для отримання сертифікатів про походження товару форми СТ-1 від 17.02.2015 № ТША, від 20 03.2015 № КША, та № КША (а.с.63).

Згідно отриманих документів, а саме: актів експертизи № від 17.02.2015 року та № від 20.03.2015 року, ветеринарних свідоцтв від 06.02.2015 року №0013774, від 07.02.2015 року №0013775, від 27.02.2015 року №0025232 та №0025234, дозволів на добичу (вилов) водних біологічних ресурсів, декларації виробника про якість, встановлено, що, рибна продукція, оформлена за митними деклараціями №807100000/2015/008275, №807100000/2015/009224 та №807100000/2015/009933, виготовлена ТОВ "Голден-Фиш" м. Севастополь та ТОВ "Интерфлот-продукт" м. Севастополь та придбана у підприємств, розташованих на території АР Крим.

Колегія суддів відзначає, що у відповідності до п. 2.1 п.п. "а", "д" п. 2.2 Правил визначення країни походження товарів, прийнятих згідно Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав та ратифікованих Законом України від 06.07.2011 року №3592-VІ, країною походження товару вважається держава - учасниця Угоди, на території якої товар було цілком вироблено чи піддано достатній обробці (переробці) відповідно до цих Правил. Товарами, цілком виробленими в державі - учасниці Угоди, уважаються: а) природні ресурси (корисні копалини та мінеральні продукти, водні, земельні ресурси, ресурси атмосферного повітря), видобуті з надр цієї країни, на її території або в її територіальному морі (іншому водоймищі країни) чи з його дна, або з атмосферного повітря на території цієї країни; д) продукція, отримана в результаті мисливського та риболовецького промислу в цій країні.

Згідно пункту 9.2 зазначених Правил, сертифікат форми СТ-1, не визнаний митними органами країни ввезення, може бути згодом визнаний ними на підставі відповідного листа вповноваженого органу, що видав сертифікат форми СТ-1, з уточненням відомостей, зазначених у сертифікаті.

Відповідно до частини 5 статті 45 МК України, у випадках, визначених цією статтею, товар вважається таким, що походить з відповідної країни, з моменту отримання органами доходів і зборів належним чином оформлених документів про походження товару або затребуваних ними додаткових відомостей.

З викладеного вбачається, що товар, поданий до митного оформлення позивачкою згідно митних декларацій №807100000/2015/008275, №807100000/2015/009224 та №807100000/2015/009933, походить з території ВЕЗ "Крим", поставка товарів з якої не підпадає під дію міжнародних угод (договорів), що регулюють питання міжнародного обігу товарів відповідно до п. 6.1 ст. 6 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України". Таким чином, преференційний режим на умовах вільної торгівлі у спірних правовідносинах не застосовується, що, в свою чергу, свідчить про цілком обґрунтовані висновки Харківської митниці ДФС про необхідність оподаткування рибної продукції, поставленої позивачкою згідно зазначених вище митних декларацій на територію України, на загальних підставах.

Частиною 1 статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З огляду на викладене, зважаючи на встановлений під час судового розгляду факт заявлення позивачкою у митних деклараціях №807100000/2015/008275, №807100000/2015/009224 та №807100000/2015/009933 неправдивих відомостей щодо країни походження товару, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для притягнення Директора ТОВ "Бобринецький завод продтоварів" ОСОБА_1 до відповідальності у вигляді штрафу згідно постанови про порушення митних правил від 22.03.2016 року №060/80700/16.

Доводи позивача у апеляційній скарзі про відсутність підстав для застосування у спірних правовідносинах норм Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України", оскільки товар згідно митних декларацій №807100000/2015/008275 від 17.03.2015 року, №807100000/2015/009224 від 24.03.2015 року та №807100000/2015/009933 від 30.03.2015 року не був поставлений позивачем безпосередньо з території ВЕЗ "Крим", висновків суду не спростовують, оскільки зазначений Закон не містить застережень щодо того, на яких умовах та у який спосіб товар має поставлятись з території ВЕЗ "Крим", не вказує на необхідність застосування норм зазначеного Закону виключно у випадках безпосередньої поставки таких товарів з території ВЕЗ "Крим" на територію України.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобринецький завод продтоварів" ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2016р. по справі № 640/7593/16-а -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 07.10.2016 р.