Справа № 365/661/16-а
Суддя: Денисенко Н. О.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 365/661/16-а
Номер провадження: 2-а/365/35/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

11.10.2016 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Денисенко Н.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Згурівської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2016 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що вона є громадянкою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи, 1 категорія, інвалідом 2 групи. Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон) вона повинна отримувати щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Однак відповідач виплачує їй цю допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26 липня 1996 року, чим порушує її конституційні права, тому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати їй щорічної допомоги на оздоровлення за 2016 рік в розмірі, встановленому абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону та зобовязати відповідача провести їй виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2016 рік в розмірі, встановленому ст. 48 Закону, з урахуванням фактично виплачених сум, а саме, в розмірі 7130,00 грн та звільнити її від сплати судового збору.

У своїх письмових запереченнях проти позову, поданих до суду 07.10.2016, відповідач посилається на те, що позивачу було виплачено щорічну допомогу на оздоровлення за 2016 рік в розмірі 120 грн правомірно та в повному обсязі, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до вимог ч. 2 ст. 95 Конституції України видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір та цільове спрямування цих видатків встановлюється виключно Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, зокрема на 2016, який визначає, що виплата цієї допомоги здійснюється в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Розглянувши адміністративний позов, вбачається за необхідне відмовити в його задоволенні повністю, так як не доведено, що відповідач неправомірно здійснив нарахування та виплату позивачу як потерпілій від наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, інваліду другої групи від захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС, щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 120 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки іншого розміру такої допомоги у 2016 році встановлено не було. Стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2015, не визначає розміру такої допомоги, так як Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015, внесено зміни в Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, статтю 48 викладено у такій редакції: "Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких повязана з Чорнобильською катастрофою. Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005 установлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: інвалідам І-ІІ групи - 120 грн, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 грн, інвалідам ІІІ групи та дітям-інвалідам - 90 грн, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, - 75 грн.

Відповідно до вимог п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Отже, з 01.01.2016 застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми Закону від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким внесено відповідні зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та Закону «Про Державний бюджет України на 2016 рік», які неконституційними не визнано.

Відтак відповідач правомірно відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно зі ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до п. 2 та п. 3 рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 №3-рп/2012 вирішено, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно зі ст. 150 Конституції України з питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 150 Конституції України, ст.ст. 8, 9, 10, 11, 12, 17, 18, 69, 71, 86, 94, 99, 159, 160, 162, 183-2 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Згурівської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського адміністративного апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО