Справа № 361/5010/16-а
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/5010/16-а
провадження № 2-а/361/368/16
Постанова

Іменем України

30 вересня 2016 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши у приміщенні Броварського міськрайонного суду в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

установив:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати рішення Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (надалі - Управління ПФУ) про відмову у проведенні перерахунку йому пенсії від 18 травня 2016 року неправомірним та зобов'язати Управління ПФУ здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 1 травня 2016 року, із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження з 10.05.1986 року по 31.05.1986 року, 1 907,10 крб. : 22 дні х 31 календарні дні.

Позивач зазначав, що він є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), інвалідом ІІ групи, перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено проведення перерахунку пенсій особам, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1990 роках та визнані інвалідами.

Відповідно до п. 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого вказаною постановою Кабінету Міністрів України, за бажанням осіб пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

13 травня 2016 року він звернувся до Управління ПФУ із заявою про перерахунок йому пенсії, виходячи із заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у розмірі 1907,10 крб., надавши відповідачу усі необхідні документи.

Листом від 16 серпня 2016 року за вих. № 8817/03 у перерахунку пенсії йому відмовлено, посилаючись на те, що ним не надано первинних документів, які підтверджують виплату йому премії.

Вважає такі дії Управління ПФУ протиправними та такими, що порушують його права, оскільки розмір його заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у травні 1986 року із урахуванням премії визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2016 року, яке набрало законної сили, та становить 1907,10 крб., тому ці обставини доказуванню не підлягають. Окрім того Колективне сільськогосподарське підприємство «Красилівське» (яке було роботодавцем позивача) здійснило перерахунок, нарахувало та видало довідку про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, що підтверджується їхнім листом від 15.08.2016 року за № 07/2.

26 вересня 2016 року до суду надійшло заперечення Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на адміністративний позов, в якому відповідач зазначав, що обов'язковою умовою для обчислення пенсій із урахуванням заробітної плати за період роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС є підтвердження нарахування заробітної плати первинними документами. Іншого порядку законодавством не передбачено. Посилаючись на вищевказане, просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1, видане 17.03.1999 року та інвалідом ІІ групи.

Позивач у 1986 році працював водієм автокрана у Радгоспі Красилівський (тепер Колективне сільськогосподарське підприємство «Красилівське»), та приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС з 10.05.1986 р. по 31.05.1986 р., що підтверджується довідкою про заробітну плату за роботу в зоні відчуження та посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2016 року у цивільній справі № 361/690/16-ц за позовом ОСОБА_1 до КСП «Красилівське» про визначення розміру заробітної плати та зобов'язання вчинити певні дії, яке набрало законної сили, визначено, що розмір заробітної плати позивача за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у місті Чорнобиль у період з 10 по 31 травня 1986 року з урахуванням премії становить 1907 крб. 10 коп. та зобов'язано Колективне сільськогосподарське підприємство «Красилівське» здійснити перерахунок з відображенням в його особистому рахунку, нарахувати та включити позивачу у довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у місті Чорнобиль за період з 10 по 31 травня 1986 року заробітну плату в сумі 1907 крб. 10 коп.

13 травня 2016 року КСП «Красилівське» видало позивачу ОСОБА_1 довідку про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у місті Чорнобиль за період з 10 по 31 травня 1986 року розмір якої становить 1907 крб. 10 коп.

Того ж дня, 13 травня 2016 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ із заявою, у якій просив відповідача здійснити перерахунок призначеної йому пенсії із заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у травні 1986 році в розмірі 1907,10 крб.

Рішенням Управління ПФУ від 18 травня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку розміру його пенсії із зазначеного розміру заробітної плати відмовлено, посилаючись на те, що на думку відповідача підстав для включення в розмір заробітної плати премій не має.

У ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

23 листопада 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затвердив Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок) та доручив Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ. Дана постанова Кабінету Міністрів України набрала чинності з 01 січня 2012 року.

За змістом п. 1 цього Порядку він визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7, що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Згідно із ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

У п. 8 зазначеного вище Порядку, ч. 2 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців.

Із довідки, виданої позивачу ОСОБА_1 13 травня 2016 року КСП «Красилівське», видно, що розмір його заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за період із 10 по 31 травня 1986 року становить 1907,10 крб., що не перевищує 3 тис. крб.

Статтею 49 Кодексу законів про працю України також визначено, що власник (уповноважений ним орган) зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на цьому підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати, реєстрація ратифікації Україною 04 серпня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання рахувати «заробітною платою» незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 р. № 09-3751, вирішення грошових вимог осіб, які в 1986 - 1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і зоні відчуження і їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до роз'яснення Міністерства праці України від 09.06.1995 р. за № 224/8.13, перерахунок заробітної плати працівникам, які виконували в зоні відчуження роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розраховується по тій грошовій одиниці, що діяла в 1986 році, тобто в рублях. Нарахована сума заробітної плати не індексується і не виплачується.

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» передбачено, що рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Рішенням Конституційного суду України № 8-рп/2013 від 15 жовтня 2013 року у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов'язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник, у разі порушення законодавства про оплату праці, має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Таким чином, під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Адвокатом позивача ОСОБА_5 з метою збору необхідних документів та інформації для представництва та захисту інтересів ОСОБА_1 було подано адвокатський запит до Колективного сільськогосподарського підприємства «Красилівське» яке було роботодавцем позивача та видало довідку про заробітну плату одержаної за роботу в зоні відчуження Чорнобильського району. У відповіді на даний запит від 15.08.2016 року за № 07/2 Голова комісії з припинення Колективного сільськогосподарського підприємства «Красилівське» зазначив, що вони здійснили перерахунок, нарахували та видали довідку позивачу про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС.

Таким чином, довідка, видана КСП «Красилівське» позивачу ОСОБА_1 13 травня 2016 року відповідає всім вимогам чинного законодавства й Управління ПФУ неправомірно вимагає доказів отримання позивачем премії, та відсутності підстав для зазначення премій в довідці позивача.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини щодо розміру заробітної плати ОСОБА_1 за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 10 по 31 травня 1986 року в розмірі 1907,10 крб. встановлені рішенням суду від 23 березня 2016 року, яке набрало законної сили, тому ці обставини відповідно до положень ч. 1 ст. 72 КАС України не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 надав відповідачу Управлінню ПФУ довідку від 13 травня 2016 року про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження у 1986 році, видану підприємством за місцем роботи, що підтверджує право позивача на здійснення перерахунку розміру пенсії, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Суд вважає, що рішення Управління ПФУ від 18 травня 2016 року про відмову позивачу ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії із заробітної плати в розмірі 1907,10 крб. за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за період з 10 по 31 травня 1986 року не ґрунтується на вимогах закону, є протиправним та підлягає скасуванню.

Посилання відповідача Управління ПФУ у своїх запереченнях на позов на постанову Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року у справі № 21-4722а15 щодо врахування при розгляді даної справи положень п. п. 7, 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, висновків суду не спростовують, оскільки на час розгляду справи цей Порядок діє в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1 та п. п. 7 і 17 не містить.

Окрім того суд зазначає, що у постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2015 року справа № 539/3949/14-а в аспекті неоднакового застосування норм права Верховний Суд України дійшов висновку, що управління ПФУ зобов'язане здійснити перерахунок пенсії відповідача на підставі довідки про заробітну плату складеної з урахуванням нормативно-правових актів, розсекречених після 1986 року, оскільки право позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період його роботи у зоні відчуження гарантоване державою шляхом видання вказаних документів.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мають право захищати у відповідних державних, судових органах свої законні інтереси.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно із ч 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також, з метою захисту порушеного права позивача на перерахунок пенсії, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 1 травня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії із нарахованої заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за період з 10 по 31 травня 1986 року в розмірі 1 907,10 крб. : 22 дні х 31 календарні дні.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Ст. 256 КАС України передбачено, що постанови суду прийняті в порядку скороченого провадження виконуються негайно.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6-11, 18, 71, 86, 99, 100, 158 - 167, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 18 травня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії із заробітної плати за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у травні 1986 року.

Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 травня 2016 року, із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження з 10 по 31 травня 1986 року, 1 907,10 крб. : 22 дні х 31 календарні дні.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сердинський В. С.