Справа № 808/2229/16
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року 14год.54хв.Справа № 808/2229/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Кадигроб А.С., Низамієва Е.І.,

відповідача: представник Жовтоножко Д.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Метресурс"

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання недійсною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метресурс" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 08.04.2016.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги з тих підстав, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування при сплаті на користь фізичної особи орендної плати згідно договору найму (оренди) приміщення, не нараховується, оскільки такий договір не може бути віднесений до договору про надання послуг. Крім того, перерахування коштів в сумі 1650,00 грн. на рахунок ОСОБА_5 було помилковим, у зв'язку з чим вказані кошти останнім були повернуті на рахунок позивача. А відтак, сплачувати єдиний соціальний внесок з таких коштів позивач не повинен. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити повністю.

Відповідач подав письмові заперечення проти адміністративного позову. В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначає, що позивач є податковим агентом для ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а відтак повинен нараховувати і сплачувати з орендної плати, виплаченої вказаним особам, єдиний соціальний внесок. Крім того, орендна плата не належить до переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Позивачем також перераховано кошти (аванс) за квітень 2014 в розмірі 1650,00 грн. на рахунок ОСОБА_5 без нарахування, утримання та сплати ЄСВ. Представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю. При цьому суд враховує таке.

Сторонами не заперечуються обставини щодо того, що позивач уклав договори оренди з ОСОБА_6 (договір від 09.10.2012 № 1) та з ОСОБА_7 (договір від 01.06.2012 №ДП 01/06/2012) (а.с.13-18). Орендну плату позивач сплачував вказаним особам без утримання єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. А відтак, за результатами проведеної перевірки позивачу донараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вказане порушення в розмірі 26857,05 грн. та оскаржуваною вимогою зобов'язано позивача сплатити вказану суму недоїмки.

Надаючи оцінку вказаним обставинам суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є роботодавці, а саме, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Єдиний внесок для вищезазначених платників нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці" , та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

Відносини, які виникають між власником приміщення (наймодавцем) та юридичною особою, яка винаймає таке приміщення (наймачем) регулюються договором найму (оренди), (стаття 759 глави 58 Цивільного кодексу України), та не мають ознак правовідносин, що регулюють виконання робіт або надання послуг.

Враховуючи вищезазначене, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування при сплаті на користь фізичної особи орендної плати згідно договору найму (оренди) приміщення, не нараховується.

А відтак, вимога про сплату боргу (недоїмки) в частині зобов'язання позивача сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 26857,05 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо утримання єдиного внеску в розмірі з доходів в сумі 1650,00 грн., перерахованих на рахунок ОСОБА_5, слід зазначити таке.

Позивач не заперечує обставин, що ним у квітні 2014 року під час виплати заробітної плати за першу половину квітня 2014 року перераховано кошти в сумі 1650,00 грн. на рахунок ОСОБА_5

Однак, позивач стверджує, що такі кошти були перераховані помилково та в подальшому ОСОБА_5 повернуті позивачу, оскільки ОСОБА_5 звільнений з посади 28.03.2014.

Як вже зазначалося, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" повинен нараховувати єдиний внесок на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці".

Заробітна плата, відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці", це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

З наданих до матеріалів справи доказів видно, що 28.03.2014 ОСОБА_5 подав заяву про звільнення (а.с.89), наказом від 28.03.2014 № 22 ОСОБА_5 був звільнений з посади з 28.03.2014 відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (за згодою сторін) (а.с.88).

Відповідно до прибуткового касового ордера від 29.05.2014, ОСОБА_5 повернув ТОВ "Метресурс" зайво виплачену суму за квітень 2014 року в розмірі 1650,00 грн. (а.с.87).

Враховуючи, що заробітна плата є винагородою за виконану роботу, а ОСОБА_5 звільнений з посади 28.03.2014, та зважаючи, що розрахунок при звільненні проводиться в день звільнення, відтак, підстав для виплати позивачем ОСОБА_5 заробітної плати за квітень 2014 року не було.

Таким чином, суд погоджується з позивачем, що сума 1650,00 грн., яка перерахована на рахунок ОСОБА_5 при виплаті заробітної плати за квітень 2014 року, є помилково перерахованою. Зважаючи, що вказану суму ОСОБА_5 29.05.2014 повернув в касу підприємства, вимога відповідача про сплату єдиного внеску із зазначеної суми є протиправною.

Покликання відповідача на Перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року № 1170, суд вважає необґрунтованим, оскільки в даному випадку надається оцінка обставинам щодо того, чи нараховував позивач застрахованим особам заробітну плату, суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, а не обставинам щодо того, чи належать такі суми до переліку виплат, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.04.2016 № є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.04.2016 № .

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Метресурс" () судові витрати у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька