Справа № 295/8976/16-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Стрілецька О.В.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"04" жовтня 2016 р. Справа № 295/8976/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представників сторін.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "11" серпня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирської області визнати право позивача на призначення пенсії за вислугу років у разі його звільнення зі служби в Національній поліції на підставі ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зобов'язати відповідача підтвердити його пільговий стаж роботи та визнати право на призначення пенсії за вислугу років у разі його звільнення зі служби в Національній поліції України на підставі ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

В обґрунтування вказував, що звернувся до відповідача з заявою про підтвердження права на призначення пенсії за вислугу років у разі його звільнення зі служби в Національній поліції на підставі ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», оскільки станом на 09.06.2016 року має вислугу років, разом з пільговою, більше 22 календарних років. Проте відповідач надав роз'яснення, зі змісту якого вбачається, що позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років, оскільки календарна вислуга позивача становить 16 років.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 11.08.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідачем невірно обчислено вислугу років для призначення пенсії особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», який регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», а тому вважає, що має достатньо стажу для пенсії за вислугою років у разі звільнення.

Представник позивача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив відмовити в її задоволенні. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 звернувся до ГУПФУ в Житомирській області з заявою про підтвердження права на призначення пенсії за вислугу років у разі його звільнення зі служби в Національній поліції на підставі ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», оскільки станом на 09.06.2016 року має вислугу років, разом з пільговою вислугою, більше 22 календарних років та 6 місяців. До заяви долучено довідку про трудову діяльність, видану 31.05.2016 року начальником відділу ДПН НП України Король К.М.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 989/Х-11 від 21.06.2016 року, в порядку Закону України "Про звернення громадян" позивачу роз'яснено умови та порядок призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с 4-5). Роз'яснено, що відповідно до порядку обчислення вислуги років для призначення пенсії особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» право на пенсію визначається виключно календарною вислугою років. Оскільки календарна вислуга позивача становить 16 років, то підстави для призначення пенсії відсутні.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України ««Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-XIIвід 09.04.1992 року (далі за текстом Закон № 2262-XII) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_3 станом на день звернення до ГУПФУ в Житомирській області проходить службу в органах Національної поліції України. Крім того, позивач продовжує проходити службу станом на день розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Отже, із заявою про призначення пенсії позивач не звертався, а відтак відповідь йому надана в рамках Закону України "Про звернення громадян".

Згідно п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України ««Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-XII, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи. Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Тож колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для позивача, як працівника Національної поліції України, уповноваженим структурним підрозділом щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів, є Головне управління Національної поліції України в Житомирській області.

В частині 1 статті 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Під актом державного чи іншого органу слід розуміти, враховуючи положення чинного законодавства, юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Колегія суддів вказує, що лист ГУПФУ в Житомирській області за вих. № 989/Х-11 від 21.06.2016 року не є рішенням суб'єкта владних повноважень та не є актом індивідуальної дії в розумінні приписів ст. 17 КАС України, оскільки не створює, змінює чи припиняє жодних прав чи обов'язків позивача, а є лише відповіддю на звернення згідно приписів Закону України "Про звернення громадян".

Пунктами частини 1 статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Колегія суддів звертає увагу, що судове рішення не може регулювати відносини, які виникатимуть у майбутньому. Вимога позивача про зобов'язання відповідача вчинити певні дії в майбутньому є безпідставною, оскільки захисту підлягає виключно порушене право. Крім того, органи Пенсійного фонду не мають самостійних повноважень щодо визначення вислуги років та грошового забезпечення для призначення (перерахунку) пенсій.

За наведених підстав колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "11" серпня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "05" жовтня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7, м.Житомир,10003

4-представнику позивача - ОСОБА_6 - АДРЕСА_2 - ,