Справа № 804/9195/15
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2016 рокусправа № 804/9195/15

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі № 804/9195/15 за позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ДП «Придніпровська залізниця» (далі по тексту позивач) звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів (далі по тексту відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.04.2015 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2015 року позовні вимоги ДП «Придніпровська залізниця» задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Спеціалізована ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що суд при прийнятті рішення не врахував, що контрагент позивача, ТОВ «Сучасні фрікційні системи» у своїй діяльності не створює реальних дій по передачі товарів, метою діяльності якого є проведення фіктивних господарських операцій. Апелянт зазначив, що при перевірці позивача були відсутні первинні документи, якими підтверджується факт здійснення господарських операцій з контрагентом, зокрема невірно складені і не підтверджується товарно-транспортними накладними перевезення придбаного товару. Апелянт звернув увагу на обставини, які підтверджують фіктивність діяльності контрагента, вказано, що ТОВ «Сучасні фрікційні системи» не знаходиться за місцем реєстрації, не має виробничих потужностей та фондів, підприємство має ознаки фіктивності, через відсутність оборотних фондів не має можливість виконувати господарські договори по продажу товарів, податкова інспекція вказувала, що на час укладання договору поставки у продавця було анульовано свідоцтва платника ПДВ. Апелянт вказував, що доказами нереальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами є відсутність повної оплати за отримані товари.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкового кредиту визначена позивачем на підставі господарських взаємовідносин та на підставі виданих контрагентом податкових накладних, контрагент позивача на дату складання податкових накладних та на дату передачі товару був платником ПДВ, мав поновлене свідоцтво платника ПДВ та був спроможний здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договору постачання. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентом є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій надання послуг, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків. Суд першої інстанції зазначив, що при дослідженні доказів по справі встановлено фактичне виконання договору, укладеного позивачем з ТОВ «Сучасні фрікційні системи». Суд першої інстанції вказував, що зміст договору поставки не дає підстави для висновку, що обовязок з транспортування товару та оформлення відповідних супроводжувальних документів, як-то подорожніх листів, товарно-транспортних накладних покладається на покупця позивача, поставка товару здійснювалась силами продавця. Підставою для формування позивачем податкового кредиту є видані контрагентом податкові накладні, які мають необхідні реквізити та складені згідно законодавства. Суд першої інстанції вказував на докази оплати за отримані товари, наявні платіжні доручення, підтверджено здійснення розрахунків у безготівковій формі.

Матеріалами справи встановлено, що Спеціалізованою ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів з 23.02.2015 року по 16.03.2015 року було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ДП «Придніпровська залізниця» з питань дотримання вимог податкового законодавства України, правильності, повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету при фінансово-господарських взаємовідносинах з підприємством ТОВ «Сучасні фрікційні системи» за період з 01.08.2014 року по 30.09.2014 року. За результатами перевірки 14.04.2015 року складено акт № 196/28-10-48-03-01073828. Згідно висновків перевірки, викладених у акті ДП «Придніпровська залізниця» порушено п. 44.1 ст. 44, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 214423,85 грн. Підставою для визначення таких висновків, на думку податкового органу, є нереальність здійснення господарських відносин ДП «Придніпровська залізниця» з ТОВ «Сучасні фрікційні системи», відсутність обєктів оподаткування та не можливість реального здійснення замовлених господарський операцій.

ДП «Придніпровська залізниця» було подано до Спеціалізованої ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів заперечення на акт перевірки від 14.04.2015 року № 196/28-10-48-03-01073828, висновки якого рішенням від 24.04.2015 року № 10962/28-01-48-03-15 залишено без змін.

На підставі акту перевірки Спеціалізованою ДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів 29.04.2015 року винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким ДП «Придніпровська залізниця» збільшено суму податку на додану вартість у загальному розмірі 321635,78 грн., з яких за основним платежем 214423,85 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 107211,93 грн.

Встановлено, що ДП «Придніпровська залізниця» скористалось своїм правом подати скаргу на податкове повідомлення-рішення від 29.04.2015 року № НОМЕР_1.

Рішенням Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС від 13.07.2015 року № 17424/10/28-10-10-4-33 податкове повідомлення-рішення від 29.04.2015 року № НОМЕР_1 залишене без змін, скарга залишена без задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що 27.05.2014 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Сучасні фрікційні системи» (постачальник) було укладено договір постачання № ПР/НХ-14207/НЮ на підставі рішення комітету з конкурсних торгів, протоколу конкурсних торгів № 14022WO541335 за лотами № 1 та № 2. За договором постачальник зобовязувався передати покупцю колодки гальмівні згідно специфікації № 1, 2014 року виготовлення, а покупець зобовязувався прийняти та оплатити товари. Згідно п. 2.1 договору постачальник зобовязувався надати покупцю копію ТУ У, ГОСТу, креслення або витяги з них основні технічні дані, паспорт, креслення, правила приймання, використання, збереження, маркування, упакування, транспортування товару. Також відповідно до п.4.1 договору від 27.05.2014 року товар повинен бути поставлений постачальником не пізніше 10 робочих днів від дня одержання постачальником заявки покупця, яка є підтвердженням готовності покупця до прийому товару. Відповідно до п. 4.2, датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної обома сторонами договору та вручення товарно-транспортної накладної, оформленої належним чином; згідно п.4.3 товар постачається на склад покупця на умовах DDP (згідно з INCOTERMS 2010) у ІІ-ІІІ кварталах 2014 року.

Відповідно до специфікації № 1, яка є додатком до договору, ТОВ «Сучасні фрікційні системи» мало у власності 13000 шт. колодок гальмівних чавунних тип «С», 16000 шт. колодок гальмівних чавунних тип «Ф», 22000 шт. колодок гальмівних чавунних тип «М», 4000 шт. колодок гальмівних чавунних тип «ЧС», такі гальмівні колодки та у такій кількості постачальник передавав ДП «Придніпровська залізниця».

В матеріалах справи наявні копії податкових накладних № 3 від 07.08.2014 року, № 7 від 07.08.2014, № 20 від 19.08.2014 року, № 26 від 26.08.2014 року, № 35 від 29.08.2014 року, виписані ТОВ «Сучасні фрікційні системи», індивідуальний податковий номер продавця 90, місцезнаходження м. Донецьк, проспект Дзержинського, буд. 64. В матеріалах справи наявні акти прийому-передачі товару згідно договору постачання № 8 від 07.08.2014 року, № 7 від 19.08.2014 року, № 5 від 26.08.2014 року, № 6 від 07.08.2014 року, № 10 від 29.08.2014 року, місце складання актів вказано м. Донецьк.

Отже, акти прийому-передачі товару згідно договору постачання № 8 від 07.08.2014 року, № 7 від 19.08.2014 року, № 5 від 26.08.2014 року, № 6 від 07.08.2014 року, № 10 від 29.08.2014 року підписані між ТОВ «Сучасні фрікційні системи» та ДП «Придніпровська залізниця», складені та підписані сторонами договору без реального огляду товару, оскільки згідно товарно-транспортних накладних, що не заперечує позивач, товар зберігався та поставлявся з м. Ніжин Чернігівської області на адресу смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, натомість акти складені та підписані у м. Донецьк Донецької області. Даний факт, на думку суду є підставою для сумнівів реальності господарської операції.

Варто вказати, що відповідно до договору постачання, предметом є поставка колодок гальмівних згідно специфікації, натомість специфікацією визначається кількість колодок до передачі покупцю - 13000 шт. колодок гальмівних чавунних тип «С», 16000 шт. колодок гальмівних чавунних тип «Ф», 22000 шт. колодок гальмівних чавунних тип «М», 4000 шт. колодок гальмівних чавунних тип «ЧС», натомість згідно податкових накладних та актів прийому-передачі товару ТОВ «Сучасні фрікційні системи» передало ДП «Придніпровська залізниця» 2400 шт. колодок гальмівних чавунних тип «М», 3100 шт. колодок гальмівних чавунних тип «Ф», 950 шт. колодок гальмівних чавунних тип «ЧС».

В матеріалах справи наявні копії видаткових накладних, виписаних ТОВ «Сучасні фрікційні системи».

Відповідно до копій товарно-транспортних накладних, перевезення придбаного товару виконувалось автомобільним транспортом, автомобільний перевізник ПП Приходько, ПП ОСОБА_1, ОСОБА_2, замовником перевезення та вантажовідправником вказано ТОВ «Сучасні фрікційні системи», вантажоодержувачем вказано ДП «Придніпровська залізниця», пункт навантаження м. Ніжин, пункт розвантаження смт. Іларіонова Синельниківського району.

У товарно-транспортних накладних вказано, що водій передає товар особам, які мають довіреності № 1084 від 06.08.2014 року, № 1080 від 30.07.2014 року, № 1140 від 19.08.2014 року, № 1169 від 22.08.2014 року, № 1213 від 29.08.2014 року. В матеріалах справи відсутні довіреності за якими уповноважені особи ДП «Придніпровська залізниця» прийняли товар на складський облік.

Завантаження та розвантаження товару (колодок гальмівних) є однією з складових процесу перевезення. Зважаючи на те, що перевезення відбувалось силами постачальника, позивачем не надано даних яким чином відбувалось розвантаження доставленого товару.

Варто вказати, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 16.07.2014 року та довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України - ТОВ «Сучасні фрікційні системи» знаходиться у м. Києві, Шевченківський район, провулок Киянівський, будинок 7-А. Зважаючи на місце реєстрації підприємства у м. Києві та знаходженні товару у м. Ніжині Чернігівської області сумнів викликає те, чому податкові накладні та акти прийому передачі товару складані та підписані у м. Донецьку у серпні 2014 року.

Відповідно до акту перевірки 13.07.2015 року № 17424/10/28-10-10-4-33 автомобілі НОМЕР_2, НОМЕР_3 ПП Приходько, які вписані в товарно-транспортні накладі № СФС-0106 від 22.08.14 року; № СФС-0093 від 06.08.14 року згідно аналізу БД АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України відсутні. ДП «Придніпровська залізниця» не спростовано твердження податкової інспекції.

Варто вказати, що договором № ПР/НХ-14207/НЮ від 27.05.2014 року передбачено, що товар повинен бути поставлений постачальником не пізніше 10 робочих днів від дня одержання постачальником заявки покупця, однак копії таких заявок, які б направлялись постачальнику як оголошення про намір отримати партію товару позивачем до суду не надано.

Умовами договору постачання № ПР/НХ-14207/НЮ від 27.05.2014 року передбачено, що ТОВ «Сучасні фрікційні системи» передає ДП «Придніпровська залізниця» копію ТУ У, ГОСТу, креслення або витяги з них основні технічні дані, паспорт, креслення, правила приймання, використання, збереження, маркування, упакування, транспортування товару, з податкових накладних, актів приймання-передачі товарів, видаткових накладних не встановлено, що ТОВ «Сучасні фрікційні системи» передавало ДП «Придніпровська залізниця» копії ТУ У, ГОСТу, креслення або витяги з них основні технічні дані, паспорти, креслення, правила приймання, використання, збереження, маркування, упакування, транспортування товару. Жодних доказів передачі супутніх матеріалів разом з гальмівними колодками покупцю не надано.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи є приймальні акти, згідно яких 07.08.2014 року гальмівні колодки типу «Ф» прибули з м. Києва, а в приймальних актах від 19.08.2014 року вже вказується м. Ніжин (а.с. 93-97, 100 т. 1).

Судом двічі приймались ухвали щодо забезпечення доказів, витребування доказів придбання, зберігання та транспортування ТОВ «Сучасні фрікційні системи» товару.

Колегія суддів враховуючи, що згідно матеріалів справи, будь-яка інформація щодо наявності складських приміщень, власного автотранспорту або його оренда для перевезення великої кількості товару відсутня.

Вирішуючи спір, колегія суддів враховує, що контрагент ТОВ «Сучасні фрікційні системи» під час укладання договору перебувало за адресою у м. Києві, провулок Киянівський, 7А, та не мало необхідних засобів для поставки товару (а.с. 126 т. 1), а вже 07.08.2014 року у податкових накладних зазначається м. Донецьк, п. Дзержинського, 64, місто, яке на цей час є окуповане.

Податковою інспекцією надано витяг з картки платника податків ТОВ «Сучасні фрікційні системи», з якого вбачається, що 08.05.2014 року свідоцтво платника ПДВ 200130391 ТОВ «Сучасні фрікційні системи» було анульовано. Таким чином 27.05.2014 року коли між ТОВ «Сучасні фрікційні системи» та ДП «Придніпровська залізниця» було укладено договір поставки свідоцтво платника ПДВ постачальника вже було анульовано. Відповідно до даних реєстру платників ПДВ Державної фіскальної служби України датою реєстрації ТОВ «Сучасні фрікційні системи» як платника податку є 07.08.2014 року.

Суд першої інстанції у постанові вказував, що на момент проведення перевірки у позивача були наявні платіжні доручення від 17.09.2014 року №1486, 17.09.2014 року №1487, в яких зазначається безготівкова форма розрахунку. Однак на час розгляду позову судом першої інстанції копії платіжних доручень, якими підтверджується оплата за отримані товари в матеріалах справи були відсутні.

Позивачем було надано копії платіжного доручення № 121 від 05.06.2014 року та банківських виписок. Як вбачається з вказаних платіжних документів позивач почав здійснювати оплату за поставлений ТОВ «Сучасні фрікційні системи» товар згідно договору № ПР/НХ-14207/НЮ від 27.05.2014 року з 05.06.2014 року по 17.09.2014 року. Загальна сума складає 10431866,12 грн., натомість поставка товару згідно податкових накладних здійснювалась на суму 1395080,40 грн. З пояснень позивача, за поставлені товари у серпні 2014 року він розрахувався з ТОВ «Сучасні фрікційні системи» 17.09.2014 року на загальну суму 1167000 грн., в той час поставка товару здійснена на загальну суму 1395080,40 грн. Доказів того, що ТОВ «Сучасні фрікційні системи» звертався за погашенням боргу в матеріалах справи не має.

Варто вказати, що платіжне доручення № 121 від 05.06.2014 року, яке надане позивачем у якості доказу оплати за отримані товари завірено ДП «Придніпровська залізниця», печатка або інші засвідчення банку.

Колегія суддів зазначає, що ДП «Придніпровська залізниця» не надано до суду доказів використання колодок гальмівних чавунних тип «Ф», колодок гальмівних чавунних тип «М», колодок гальмівних чавунних тип «ЧС». Інформація про те, що позивач надає послуги з перевезення пасажирів вантажів залізничним транспортом, не може бути безперечним доказом реальності саме цієї поставки.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обовязкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обовязкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України.

Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобовязання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання тобто отримання послуг для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця.

Згідно п. 198.2, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Відповідно до п.п. 200.3, 200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Передбачено, що якщо за результатами реальної господарської операції віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплаченого у вартості товару, відбувається на підставі належним чином оформлених документів, обов'язковість ведення яких передбачена правилами ведення податкового обліку, дії платника податку є правомірними.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового зобовязання мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій з ТОВ «Сучасні фрікційні системи» у звязку з відсутністю підтвердження дійсності виконання господарських операцій.

Колегія суддів вказує, що доводи суду першої інстанції не можуть базуватись на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ПАТ «Запоріжнерудпром» відмовити в повному обсязі.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі № 804/9195/15 скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук