Справа № 335/9318/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/9318/16-а 2-а/335/316/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Кудряшовій Ю.І.

за участю: позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Іванін Іван Васильович, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2016 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Іваніна І.В.., третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

12 серпня 2016 року, на автомобілі Мерседес Спринтер НОМЕР_1 працював на міському маршруті № 62. Рухаючись на транспортному засобі з пасажирами від місця відстою «БК ЗАЛК» в сторону зупинки громадського транспорту пл. Металургів він почув сигнали сирен машин патрульної поліції та вимогу до мого транспортного засобу зупинитись. Це було приблизно о 17год.10хв. Він знизив швидкість, доїхав до місця де можна було безпечно зупинити транспортний засіб та зупинився та звернувся до співробітників поліції з проханням пояснити причини зупинки. Патрульні зробили зауваження, що в автомобілі не працює задній лівий стоп-сигнал. Він подякував за зауваження, дістав лампу, замінив її в присутності патрульних. Він проїхав з патрульними до відділу міліції. 15.08.2016 року позивачу зателефонували та повідомили, що треба забрати адміністративну постанову, згідно до якої позивач 12 серпня 2016 року о 17год.01хв. в м.Запоріжжя, по пр..Соборний, 170-А наближаючись до нерегульованого переходу, на якому перебував пішохід не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив вимоги п. 18.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 122 КУпАП. Постановлено застосувати штраф у розмірі 255 грн. Винесену постанову вважає протиправною та просить скасувати її з тих підстав, що в його діях відсутній склад правопорушення.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у адміністративному позові, просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Вважає зазначену постанову незаконною та безпідставною, прийнятою без врахування фактичних обставин по справі, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, так як зазначені у постанові твердження відповідача, не відповідає фактичним обставинам справи, не зазначено якими доказами це підтверджується.

У судове засідання відповідач та третя особа, не з'явилися, документів які б підтверджували поважні причини неявки у судові засідання не надали, повідомлені належним чином.

У судове засідання також не з'явилися свідки, заявлені для допиту представником третьої особи, повідомлені належним чином,

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2016 року серії ДР № 177826 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 12 серпня 2016 року о 17год.01хв. в м.Запоріжжя, по пр..Соборний, 170-А ОСОБА_1 наближаючись до нерегульованого переходу, на якому перебував пішохід не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив вимоги п. 18.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 122 КУпАП. . До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 255 грн.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, відповідач у судове засідання не з'явився, доводи позивача не спростував. У судове засідання не з'явилися і свідки, які третя особа прохала суд викликати для підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП , а тому, з урахуванням позиції позивача і його бажання допитати осіб, які надавали письмові свідчення проти нього, суд не може прийняти як належний доказ письмові пояснення свідків, які долучені до матеріалів провадження відповідачем, так як пояснення цих свідків судом безпосередньо не заслухані.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідачем в судове засідання надано не було.

Більш того, в оспорюваний постанові відповідачем прийнято рішення про застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1, тоді як протокол в іншій частині складено щодо позивача ОСОБА_1

Крім постанови про адміністративне правопорушення відсутні будь-які інші докази на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, відповідач не з'явився в судове засідання і доводи позивача не спростував.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, постанови суду, оскільки відповідачем останні не спростовані, відповідач не довів належними в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 7 - 12, 70, 71, 86, 159 - 163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Фіаніна Івана Васильовича, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2016 року серія ДР №177826, яка винесена інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Іваніним Іваном Васильовичем щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Ю.В.Апаллонова