Справа № 804/6701/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 жовтня 2016 р. Справа №804/6701/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро клопотання ОСОБА_1 Анатолійовичапро забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Атестаційної комісії №25 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (відповідач-1), Атестаційної комісії №25 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (відповідач-2), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення(висновок) Атестаційної комісії №25 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 22.09.2016р. щодо ОСОБА_1, яке зазначене в розділі ІV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Разом із позовом ОСОБА_1 подано клопотання про його забезпечення шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення.

Означене клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до п.28 розділу ІV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі Інструкція №1465), висновки атестаційної комісії мають зобовязальний характер та є правовою підставою для обовязкового видання протягом 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа відповідного наказу щодо звільнення позивача з займаної посади. При цьому у разі його звільнення на його посаду може бути призначена інша особа, що в подальшому унеможливить захист його порушених трудових прав та законних інтересів. Також позивач зазначав, що ознаки неправомірності винесеного атестаційною комісією рішення є очевидними, оскільки оскаржуване рішення прийняте без урахування його професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки, попередніх характеристик по службі, професійного рівня, показників та результатів в роботі, а також не ґрунтується на вимогах Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції №1465.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2016р. клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову призначено до розгляду у судовому засіданні на 10жовтня 2016 року о 16год. 40хвил.

У судове засідання 10жовтня 2016 року представники сторін не зявилися, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Представником позивача надано клопотання про здійснення розгляду клопотання про забезпечення позову за його відсутності.

Представники відповідачів причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду клопотання про забезпечення позову та про його розгляд за своєї відсутності, а також заперечень на це клопотання не надавали.

При цьому частиною 3 статті 118 КАС України передбачено, що питання про забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі, при цьому неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

З огляду на наведене, суд розглянув клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та поданеклопотання про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Як зазначалося вище, клопотання про забезпечення позову, зокрема, мотивовано тим, що оскаржуванерішення відповідача-2 має очевидні ознаки протиправності, однак, суд не погоджується з такими доводами позивача, оскільки його посилання на очевидність ознак протиправності оскаржуваногорішення обґрунтовано фактично тими самими доводами, що і позовні вимоги про визнання протиправним та скасування цього рішення, і для перевірки цих доводів суд має зясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, та дослідити всі докази, що підтверджують або спростовують такі обставини.

Водночас, надання оцінки оскаржуваному рішенню субєкта владних повноважень на стадії вирішення клопотання про забезпечення позову без розгляду справи по суті є фактичним вирішенням позовних вимог наперед, що є неприпустимим.

Щодо доводів позивача відносно того, що відмова у задоволенні клопотання про забезпечення позову призведе до звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, оскільки висновки атестаційної комісії мають зобовязальний характер та є правовою підставою для обовязкового видання протягом 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа відповідного наказу щодо звільнення позивача з займаної посади, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» №2 від 06.03.2008р. в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді. Забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії про звільнення з посади, суд фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб'єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Отже, судам слід мати на увазі, що забезпеченням зазначеного адміністративного позову в такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117КАС України, що є неприпустимим.

Позивач зазначав у своєму клопотанні про те, що, на його думку, вищеозначені приписи постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України не можуть бути застосовані у даному випадку, оскільки вони стосуються саме забезпечення позовів про оскарження рішень про звільнення з посади та поновлення на посаді, в той час як позивач у цій справі оскаржує рішення (висновок) атестаційної комісії, однак, суд не погоджується з такими доводами позивача.

Так, за змістом приписів п.28 розділу IV Інструкції №1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

З наведеного слідує, що оскаржуваний позивачем висновок атестаційної комісії фактично є рішенням про звільнення позивача з посади, оскільки він є обовязковим для виконання його керівником шляхом видання у встановлений Інструкцією №1465 строк відповідного наказу про звільнення без надання керівникові права самостійного вирішення чи застосовувати ці висновки, чи ні.

Отже, у разі зупинення дії оскаржуваного рішення атестаційної комісії фактично буде пролонговано службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб'єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати тощо, що, з урахуванням висновків постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» №2 від 06.03.2008р., є неприпустимим.

Також слід зазначити, що безпідставними є доводи клопотання про забезпечення позову про те, що відмова у його задоволенні позбавить позивача права на захист через працевлаштування на його посаду іншої особи, оскільки згідно чинного трудового законодавства у разі встановлення незаконного звільнення особи така особа підлягає поновленню на роботі, а працівник, який працевлаштований на посаді особи, яка поновлюється, підлягає звільненню за п.6 ч.1 ст.40 КЗпП України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 117,118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №804/6701/16 - відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя О.М. Турова