Справа № 809/775/16
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року Справа № 876/6234/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.

секретар судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2016 року у справі №809/775/16 за позовом Державного підприємства «Брошнівське лісове господарство» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

30.06.2016р. Державне підприємство «Брошнівське лісове господарство» (далі - Підприємство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, просило скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 23.06.2016р. № за платежем «Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» в частині основного платежу в сумі 58 864,00 грн. та в частині штрафних санкцій в сумі 29 432,00 грн., форми «Р» від 23.06.2016р. № за платежем «Частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань)» на загальну суму 50 279,00 грн. (в тому числі за основним платежем в сумі 40 223 грн. та за штрафними санкціями в сумі 10 056 грн.), форми «У» від 23.06.2016р. № за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства» в частині суми грошового зобов'язання на загальну суму 566 950,31 грн., форми «У» від 23.06.2016р. № за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства» в сумі 850 грн., винесені відповідачем.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.07.2016р. позов задоволено: визнано протиправними та скасовано в повному обсязі податкові повідомлення-рішення за №, №, №, № від 23.06.2016р.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.07.2016р. та відмовити в позові повністю. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Підприємство не в повній сумі відобразило в складі інших доходів дохід від реалізації іноземної валюти. Так, за 2014 рік, згідно даних бухгалтерського та податкового обліку дохід від реалізації іноземної валюти становить 20918474 грн., собівартість реалізованої іноземної валюти становить 20612120 грн., різниця між доходом ввід продажу та балансовою вартістю валюти становить 306354 грн. До складу інших доходів включено тільки 233826 грн. Відповідно до інформації, наведеної в листі Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015р. №630/17-200-490 компанію «ZORTEX BUSINESS LLP» (Великобританія, Лондон) було ліквідовано 15.07.2014р. державним реєстратором, оскільки компанія була не діючою. Остання бухгалтерська звітність складена на 31.12.2012р. Дані про відкриті рахунки відсутні, активи відсутні, дебіторська заборгованість відсутня. Ліквідована компанія має інший реєстраційний номер ніж новостворена 30.09.2014р. компанія «ZORTEX BUSINESS LLP» та різних засновників, що вказує на те, що це різні юридичні особи. Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р. встановлено заниження податку на прибуток всього в сумі 162 549грн., зокрема платник податків не згідний та оскаржує 58 864 грн. Окрім того, позивачем занижено чистий прибуток за четвертий квартал 2014 року на 266 215 грн., за перший квартал 2015 року на 1943 грн. і відповідно занижено до сплати частину прибутку за четвертий квартал 2014 року в сумі 39932 грн. та за перший квартал 2015 року в сумі 291 грн. Оскільки фірма «ZORTEX BUSINESS LLP» ліквідована з 15.07.2014р., по всіх митних деклараціях, які оформлені в період з 15.07.2014р. по 31.12.2014р. покупцем виступає не «ZORTEX BUSINESS LLP», а якась інша фірма-нерезидент. Всього за період з 15.07.2014р. по 31.12.2014р. реалізовано товару невідомому нерезиденту на загальну суму 23 226,46 дол. США. Крім того, відповідно до митної декларації №13863 від 12.11.2015р. поставлено товар з порушенням граничних термінів розрахунків на 3 дні.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що Державне підприємство «Брошнівське лісове господарство» зареєстровано Рожнятівською районною Радою народних депутатів 05.07.1995р. реєстраційний номер №157-р, перереєстровано Рожнятівською РДА 23.03.1998р. реєстраційний №58, організаційно-правова форма власності: державна власність. У період, який перевірявся Підприємство було платником податку на прибуток, податку на додану вартість, плати за землю, екологічного податку, податку з доходів фізичних осіб, збору за спеціальне використання лісових ресурсів, рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, військового збору, авансованих внесків по податку на прибуток, частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету.

З 18.04.2016р. по 01.06.2016р. на підставі направлень від 15.04.2016р. №435, 437, 438, 495, виданих Головним управлінням ДФС у Івано-Франківській області, проведено планову виїзну документальну перевірку Державного підприємства «Брошнівське лісове господарство» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р., а також правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р., результати якої оформлено актом від 08.06.2016р. №355/09-19-14-01/22191064 (т.1 а.с.15-87).

Відповідно до висновків вказано акта перевіркою встановлено порушення Підприємством, зокрема: - пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.135.1 ст.135, пп.135.1.11 п.135.1 ст.135, п.137.10 ст.137, пп.139.1.5 п.139.1ст.139, п.146.12 ст.146, пп.153.1.4 п.153.1 ст.153 Податкового кодексу України в результаті чого платником занижено податок на прибуток в сумі 162 549 грн., в тому числі: за 2014 рік в сумі 162 122 грн.; за 2015 рік в сумі 427 грн; - пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого перевіркою збільшено відрахування частини прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету в суму 40 233 грн., в тому числі за четвертий квартал 2014 на 39 932 грн., за перший квартал 2015 року на 291 грн; статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», станом на 31.03.2016р. не надійшла валютна виручка на валютний рахунок в уповноваженому банку ДП «Брошнівське лісове господарство», внаслідок чого виникла прострочена дебіторська заборгованість в сумі 23 226,46 дол. США, в т.ч.: з 11.02.2015р. в сумі 5 770,58 дол. США, з 20.02.2015р. в сумі 5 862,70 дол. США, з 11.03.2015р. в сумі 5 231,72 дол. США, з 27.03.2015р. в сумі 6 361,46 дол. США; - ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме: пізніше встановленого терміну на 3 дні на суму попередньої оплати 833,60 Євро нерезидентом фірмою «OU AURA», по контракту №0708/15-01 від 07.08.2015р. поставлено товар в сумі 8 336 Євро, відповідно до митної декларації №13863 від 12.11.2015р.; - п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», на прострочену дебіторську заборгованість на загальну суму 23 226,46 дол. США, в т.ч.: 5 770,58 дол. США, з 11.02.2015р.; 5 862,70 дол. США, з 20.02.2015р.; 5 231,72 дол. США, з 11.03.2015р.; 6 361,46 дол. США, з 27.03.2015р. не подано до ДПІ у Рожнятівському районі декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.04.2015р., на 01.07.2015р., на 01.10.2015р., на 01.01.2016р., на 01.04.2016р. по граничному терміну подання декларації відповідно 11.05.2015р., 10.08.2015р., 10.11.2015р., 10.02.2016р. та 11.05.2016р.

За результатами перевірки та на підставі вказаного акта перевірки від 08.06.2016р. контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.06.2016р.: № форми «У», яким нараховано грошове зобов'язання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 850 грн; № форми «Р», яким збільшено грошове зобов'язання за платежем: податок на прибуток підприємств і організацій що перебувають в державній власності 243610 грн. (162 549 грн. за податковим зобов'язанням та 81 061 грн. штрафних (фінансових) санкцій); № форми «Р», яким збільшено грошове зобов'язання за платежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) в сумі 50279 грн. (40 233 грн. за податковим зобов'язанням та 10 056 грн. штрафних (фінансових) санкцій); № форми «У», яким нараховано суму грошового зобов'язання за платежем: пеня за порушення розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства в сумі 567 134,27 грн. (т.1 а.с.11-14).

Не погоджуючись з вказаними податковими-рішеннями, ДП «Брошнівське лісове господарство» звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України у цьому розділі об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Пунктом 135.1 ст.135 ПК України встановлено, що доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. (п.135.2 ст.135 ПК України).

Суми, відображені у складі доходів платника податку, не підлягають повторному включенню до складу його доходів (п.135.3 ст.135 ПК України).

Відповідно до п.137.10 ст.137 ПК України суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Згідно з п.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до пп.153.1.4 п.153.1 ст.153 ПК України у разі здійснення операцій з продажу іноземної валюти та банківських металів до складу доходів або витрат платника податку відповідно включається позитивна або від'ємна різниця між доходом від продажу та балансовою вартістю такої валюти, металів. Термін «балансова вартість іноземної валюти» для цілей цього підпункту означає вартість іноземної валюти, визначену за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, на дату звітного балансу або на дату здійснення операції залежно від того, яка дата настала пізніше.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Виходячи із наведених норм закону, до складу валових витрат платника податку належать витрати, які: 1) підтверджені первинними документами; 2) пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг (і охороною праці, тому право на зменшення об'єкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

Порядок створення, прийняття і відображення в бухгалтерському обліку первинних документів встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704.

Згідно з п.2.1 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996 від 16.07.1999р., підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з актом перевірки від 08.06.2016р. у період, який перевірявся, Підприємством укладено Контракт №9 від 11.02.2014р. з фірмою «Zortex Busines LLP» згідно з п.п.1.1 якого продавець (ДП «Брошнівське лісове господарство») продає, а покупець («Zortex Busines LLP») купує (відповідно до Правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року) пиловник буковий (товар) в кількості 1000 м куб.

Згідно з Контрактом №9 ціна на товар встановлена в доларах США за 1 м.куб. на умовах СРТ, м.Одеса, загальна сума Контракту складає 124 тис. дол.США. Відповідно до п.4.1 Контракту №9 платіж за поставлену партію товару (100% передоплата) здійснюється в доларах США шляхом банківського перерахунку на валютний рахунок продавця. Всі витрати і збори щодо здійснення перерахунку валюти, пов'язані з виконанням даного контракту на території покупця оплачуються покупцем, на території продавця - продавцем (п.4.2 Контракту №9). Поставка товару здійснюється залізничним транспортом в напіввагонах. Відвантаження товару здійснюється продавцем на умовах СРТ, за відповідними реквізитами. Усі витрати щодо приймання вагонів на станції Одеса-порт Одеський з/в, завантаженні/перевантаженні товару і подальшому транспортуванні в Одеський морський торговий порт оплачує покупець. Термін поставки з 06.03.2014р. по 31.12.2014р..

До контракту вносились відповідні доповнення: № 1 від 31.03.2014р., № 2 від 07.05.2014р., № 3 від 02.06.2014р., № 4 від 28.10.2014р., № 5 від 29.10.2014р., № 6 від 20.11.2014р., № 7 від 01.12.2014р. (а.с.88-95).

Відповідно до додатку від 28.10.2014р. №4 платником по вказаному контракту може виступати «Interline management L.P.» (т.1 а.с.91).

На підтвердження виконання договірних зобов'язань з фірмою «Zortex Businesss LLP» позивачем долучено до матеріалі справи: - вантажно-митні декларації; - накладні на перевезення водним транспортом; - рахунки-фактури та специфікації; - виписки з банківського рахунка про оплату товару фірмою «Interline management L.P.» (а.с.96-119).

Як встановлено із змісту акта перевірки від 08.06.2016р., заперечень на позовну заяву, апеляційної скарги та пояснень представника відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, висновки податкового органу щодо порушення Підприємством податкового законодавства обґрунтовані тим, що контрагент позивача компанія «Zortex Businesss LLP» ліквідована (розпущена) з 15.07.2014р. державним реєстратором, оскільки компанія була не діючою, що встановлено з листа Міністерства закордонних справ України від 24.02.2015 № 630/17-200-490

Окрім того, апелянт зазначає, що відповідно до інформації з офіційного сайту Великобританії companieshouse.gov.uk фірма «Zortex Businesss LLP» World Trade Center Tower 42 25 Old Broad Street, London, Ec2n Ihn United Kingdom, Company No. OC 370510, ліквідована 15.07.2014р., остання бухгалтерська звітність складена на 31.12.2012р. (в стані спокою), дані про відкриті рахунки відсутні, активи відсутні, дебіторська заборгованість відсутня.

Такі покликання апелянта суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.122. п.14.1. ст.14 ПК України нерезиденти - це іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України.

Згідно з п.103.4 ст.103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п.103.5 ст.103 ПК України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Згідно з ст. 4 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10.02.1993 року для цілей цієї конвенції термін «резидент однієї Договірної Держави» означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Підпунктом (і) пункту 1 ст. 3 цієї ж Конвенції визначено, що термін «компетентний орган» означає, у відношенні Сполученого королівства Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Відповідно до п. 7 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» у разі державної реєстрації юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається документ про підтвердження реєстрації іноземної особи в країні її місцезнаходження, зокрема витяг із торговельного, банківського або судового реєстру, який відповідає вимогам частини шостої статті 8 цього Закону.

Згідно з п. 6 ст. 8 того ж Закону Документ про підтвердження реєстрації іноземної юридичної особи в країні її місцезнаходження повинен бути легалізований у встановленому порядку.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до Протоколу зборів партнерів Компанії «Zortex Businesss LLP», United Kingdom від 14.07.2014р. відбулась зміна реєстраційної адреси компанії в межах однієї країни - Об'єднане Королівство Великобританія з Англії WORLD TRADE CENTRE TOWER 42 25 OLD BROAD STREET LONDON England EC2N 1HQ United Kingdom на Шотландія: Suite 20 12 South Bridge Edinburg Scotland EH1 1DD United Kingdom.

Правомірність взаємовідносин із компанією «Zortex Businesss LLP» підтверджено також тим, що після 15.07.2014р. вказану компанію обслуговували іноземні банки, а митні органи України, після виконання усіх належних митних процедур, здійснювали митне оформлення вантажів та випускали їх за межі території України. Митне оформлення вантажів для компанії «Zortex Businesss LLP» після 14.07.2014р. здійснювалось без заперечень з боку Митної служби України.

Окрім того, Підприємством до матеріалів справи долучено акт ревізії Калуської об'єднаної державної фінансової інспекції окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Брошнівське лісове господарство» за період 01.09.2013р. по 31.08.2015р. №830-21/8 від 21.12.2015р., в якому встановлено ДП «Брошнівське лісове господарство» уклало контракт від 11.02.2014р. №9 з фірмою «Zortex Businesss LLP» Великобританія. Відповідно до додатку від 28.10.2014 №4 платником по вказаному контракту може виступати «Interline management L.P.». Згідно накладних, вантажно-митних декларацій ДП «Брошнівське лісове господарство» відпущено пиловник буковий в кількості 599,147 м.куб. на суму 61722,30 дол. США. Відповідно до виписки банку ОУ ОБ Івано-Франківськ на рахунок ДП «Брошнівське лісове господарство» надійшло від «Interline management L.P.» кошти в сумі 61722,30 дол. США. Також, ревізією встановлено, що ДП «Брошнівське лісове господарство» укладено контракт від 23.12.2014р. №23/15 з фірмою «Zortex Businesss LLP» Шотландія на поставку пиловника букового в кількості 2000 м.куб. на загальну суму 230000 дол.США. Термін поставки з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. Фактів продажу лісо продукції за ціною нижче собівартості під час її реалізації на експорт ревізією не встановлено (т.1 а.с.120-170).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження відповідача про ліквідацію «Zortex Businesss LLP», не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що представлені Підприємством документи підтверджують підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, а також про фактичне здійснення господарських операцій позивачем та його контрагентом, та є достатніми доказами на підтвердження здійснення останніх. Зауваження щодо первинних фінансово-господарських документів по взаємовідносинах ДП «Брошнівське лісове господарство» з вказаним вище нерезидентом в акті перевірки відсутні.

З огляду на викладене, у відповідача не було підстав для кваліфікації суми 324 651,82 грн., як безповоротну фінансову допомогу відповідно до вимог пп.14.1.267 п.14.1. ст.14 ПК України, а тому доводи контролюючого органу про заниження позивачем доходів за 2014 та 2015 рік є необґрунтованими.

Також суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що не може вважатись обґрунтованим збільшення суми грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств), з врахуванням наступного.

Так, згідно з положеннями п.17 ч.2 ст.29 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду Державного бюджету України належать: до доходів загального фонду Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1цього Кодексу) належать частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучається до державного бюджету відповідно до закону, та дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки, паї) господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна власність.

Відповідно до п. 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011р. №138, частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб'єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Під час розрахунку чистого прибутку (доходу) за 2014 рік його розмір збільшується на суму дооцінки необоротних активів, яка підлягала перенесенню до нерозподіленого прибутку у звітні періоди 2010-2013 років, але не менше суми дооцінки необоротних активів, включеної до складу витрат у звітному періоді, які включають у тому числі амортизацію.

На визначення частини чистого прибутку безпосередній вплив мали висновки контролюючого органу щодо суми безповоротної фінансової допомоги, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а тому такі є необґрунтованими.

Відповідно до положень ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» 23.09.1994р. № 185/94-ВР, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Положеннями ч. 1 ст.4 вказаного Закону передбачено відповідальність за порушення резидентами строків передбачених ст.1 цього Закону у формі пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Відповідно до п.2 ст.16 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993р. №15-93 до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Згідно з позицією відповідача компанія-нерезидент «Zortex Busines LLP» ліквідована 15.07.2014р., а тому усі платежі після 15.07.2014р. здійснені не за поставлений позивачем товар відповідно до контракту №9 від 11.02.2014р., по вантажно-митних деклараціях після 15.07.2014р. Підприємством допущено порушення строків повернення валютної виручки.

Оскільки під час розгляду справи встановлено необґрунтованість тверджень податкового органу про ліквідацію фірми «Zortex Businesss LLP» 15.07.2014р., усі платежі здійснені саме фірмою «Zortex Businesss LLP» за поставлений позивачем товар відповідно до контракту №9 від 11.02.2014р. здійснені без порушення строків повернення валютної виручки.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що відповідачем не підтверджено наявності в діях позивача ознак протиправності та не доведено правомірності встановлення заниження податку на прибуток, що підлягає до сплати в бюджет за 2014 рік та 2015 рік на загальну суму 162549 грн.; заниження частину чистого прибутку (доходу), що відраховується до державного бюджету на загальну суму 40223 грн.; порушення термінів розрахунків в іноземній валюті з фірмою «Zortex Businesss LLP» за період з 15.07.2015р.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що при розгляді справи суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, визнавши протиправними та скасувавши спірні податкові повідомлення-рішення в цілому, не зазначивши підстав.

Судом першої інстанції помилково не взято до уваги те, що зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що предметом спору є протиправні висновки контролюючого органу щодо правомірності відносин між Підприємством та компанією «Zortex Busines LLP» та відповідно винесені на їх підставі податкові повідомлення-рішення №№, , , від 23.06.2016р. в цій частині.

Як це встановлено судом апеляційної інстанції з пояснень представника відповідача та письмових доказів на підтвердження таких, по контрагенту «Zortex Busines LLP» згідно акта перевірки ДП «Брошнівське лісове господарство» від 08.06.2016р. №355/09-19-14-01/22191064, відповідно до розрахунку нарахування пені за порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортними операціями така становить 566 950,31 грн. Згідно з розрахунку розміру фінансових санкцій загальна сума збільшення податкового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням становить 58 864,00 грн., сума штрафної (фінансової) санкції (штрафу) 29219,00 грн. (в тому числі за 2014 р. - 29 219,00 грн., за 2015 рік - 0), а не 29 432,00 грн., як це зазначив позивач у позовній заяві, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Оскільки позивач не оскаржує податкові повідомлення-рішення в цілому, а судом першої інстанції іншим правовідносинам крім правовідносин з компанією «Zortex Busines LLP» оцінка не надавалась, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення № та № від 23.06.2016р. слід скасувати в частині, що стосується підтвердження реальності господарської операції з компанією «Zortex Busines LLP».

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції необґрунтовано вийшов за межі позовних вимог, а також прийшов до частково необґрунтованих висновків в частині задоволення позову.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь Державного підприємства «Брошнівське лісове господарство» 10 595,63 грн. (десять тисяч п'ятсот дев'яносто п'ять гривень шістдесят три копійки) судового збору.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2016 року у справі №809/775/16 скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 23.06.2016р. № за платежем «Податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності» в частині основного платежу в сумі 58 864 грн. та в частині штрафних санкцій в сумі 29 219грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 23.06.2016р. № за платежем «Частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань) на загальну суму 50279 грн. (в тому числі за основним платежем в сумі 40 223 грн. та за штрафними санкціями в сумі 100 56 грн.);

- податкове повідомлення-рішення форми «У» від 23.06.2016р. № за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства» в частині суми грошового зобов'язання на загальну суму 566 950,31 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «У» від 23.06.2016р. № за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства в сумі 850,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь Державного підприємства «Брошнівське лісове господарство» 10 595,63 грн. (десять тисяч п'ятсот дев'яносто п'ять гривень шістдесят три копійки) судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Постанови складено 07.10.2016р.