Справа № 817/665/16
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"04" жовтня 2016 р. Справа № 817/665/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укреко - Індастрі" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "26" липня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укреко - Індастрі" до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів ,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укреко-Індастрі» звернулося до суду з позовом до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 204050002/2016/000033/1 від 20.04.2016. Позов обґрунтовано тим, що товариством було імпортовано першу партію товару - відходи, обрізки та скрап із пластмас полімерів етилену на підставі укладеного договору з ЗОО «Екомета» (Литва), у зв'язку з чим оформлено та подано до Рівненської митниці митну декларацію (МД-2). Позивачем був застосований перший метод визначення митної вартості - за ціною договору, що становить 1 євро за тонну. Вважає, що для митного оформлення імпортованих товарів були подані усі необхідні документи, які містять відповідні розрахунки митної вартості і дають можливість прослідкувати механізм формування ціни товару згідно контракту, а вимоги митного органу про надання додаткових документів вважає протиправними.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.07.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що придбаний товар - відходи, обрізки , скрап з пластмаси не являє жодної цінності, а тому вартість в 1 євро є цілком закономірна та підтверджується договором. Також вказана митна вартість підтверджена висновком Рівненської торгово-промислової палати від 29.04.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив відмовити в її задоволенні. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що 19.02.2016 між ЗОО «Екомета» («Еkometa» LTD, Литва) (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укреко-Індастрі» (далі - Покупець) було укладено зовнішньоекономічний контракт поставки №1, за яким Продавець продає, а Покупець придбає товари: відходи, обрізки та скрап із пластмас: полімерів етилену.

Відповідно до п.п. 2.1 Контракту ціна контракту становить 1 євро за тонну. Крім того, умовами контракту визначено, що поставка товару відбувається на умовах DAP м. Рівне у відповідності до Інкотермс 2010. Загальний об'єм поставки товару становить 50000 тон. За приписами п. 4 Контракту оплата вартості товару здійснюється платежем в розмірі 100% від вартості кожної партії товару, вказаній у відповідному розрахунку інвойсі банківським переказом протягом 30-ти днів з моменту поставки товару Продавцем.

17.04.2016 ТОВ «Укреко-Індастрі» було імпортовано першу партію товару. 20.04.2016 позивачем для проведення митного оформлення отриманого товару на митний пост «Рівне-центральний» подано в електронному вигляді митну декларацію форми МД-2 № 204050002/2016/003361 з комплектом документів до неї на товар «змішані відходи, обрізки, залишки пластмас у кількості 21 тонна, що являють собою запаковані в тюки побутові відходи різних пластмас: обрізки, обломки та інші залишки пластмас, у яких вміст відходів з полімерів етилену переважає в загальній масі». Митна вартість товару у зазначеній ВМД була визначена позивачем за основним (першим) методом на підставі зовнішньоекономічного контракту № 1 від 19.02.2016 та склала 1 євро за 1 т (загальна ціна - 21євро).

При дослідженні поданої ВМД, Рівненська митниця виявила розбіжності, а саме: 1) у договорі зазначені умови поставки - DAP Рівне (Інкотермс 2010), у фактурі-інвойсі - комерційні умови поставки DAP Рівне (Інкотермс 2000), підпис на фактурі-інвойсі відсутній; 2) не включені усі витрати (складові) митної вартості товару до ціни товару, які передбачені частиною 10 статті 58 Митного кодексу України, а саме транспортні витрати, понесені продавцем, та підтверджені інвойсом-проформою від 18.04.2016 №13/PF/2016; 3) копія експертно-митної декларації країни відправлення № 16LTVR1000ЕК012686 від 15.04.2016 не містить посилання на комерційні умови поставки, передбачені зовнішньоекономічним контрактом, що ставить під сумнів поширення зазначеної у ній вартості товару на заявлену партію товару та у свою чергу унеможливлює об'єктивне обчислення заявленої декларантом митної вартості.

Внаслідок чого запропоновано позивачу надати на підтвердження митної вартості товару наступні документи: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару; договори (угоди, контракти) із третіми особами, пов'язані з договором (угодою, контрактом) про поставку імпортованого товару (договори на транспортно-експедиційні послуги, страхування вантажу тощо); виписку з бухгалтерської документації стосовно ціни придбання товару у третіх осіб; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для незалежного кола покупців, які можна розповсюдити на заявлену партію товару на заявлених комерційних умовах поставки; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

20.04.2016 позивачем було надано лист про те, що витребувані додаткові документи надаватися не будуть.

20.04.2016 Рівненська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № 204050002/2016/00033/1. Зазначене рішення мотивовано тим, що на вимогу відповідача надати додаткові документи позивач їх не надав. Натомість, у поданих документах до митного оформлення відсутні належні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості. У відповідача наявна інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей подібних товарів за комерційними умовами поставки, які не включають витрати на перевезення товару за фактурною вартістю товару в діапазоні від 166 євро/тону до 360 євро/тону, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч. 2 ст. 53 МК України є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Право митного органу упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості, підтверджується і статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, а саме „ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митного оцінювання." Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, яка є обов'язковою для України, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Як зазначено вище, Рівненською митницею ДФС у поданих позивачем для митного оформлення товару документах виявлено ряд розбіжностей, які мали суттєве значення для правильності визначення митної вартості таких товарів, саме: 1) у договорі зазначені умови поставки - DAP Рівне (Інкотермс 2010), у фактурі-інвойсі - комерційні умови поставки DAP Рівне (Інкотермс 2000), підпис на фактурі-інвойсі відсутній, лист експортера про помилку, допущену у рахунку-фактурі, не може бути прийнятий до уваги, оскільки зміни до фінансових документів мають вноситися шляхом надання виправлених (відкоригованих) документів; 2) не включені усі витрати (складові) митної вартості товару до ціни товару, які передбачені частиною 10 статті 58 Митного кодексу України, а саме транспортні витрати, понесені продавцем, та підтверджені інвойсом-проформою від 18.04.2016 №13/PF/2016, сума витрат на перевезення перевищує суму вартості товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) копія експертно-митної декларації країни відправлення № 16LTVR1000ЕК012686 від 15.04.2016 не містить посилання на комерційні умови поставки, передбачені зовнішньоекономічним контрактом, що ставить під сумнів поширення зазначеної у ній вартості товару на заявлену партію товару та у свою чергу унеможливлює об'єктивне обчислення заявленої декларантом митної вартості.

Представником позивача в судовому засіданні не було доведено відсутність всіх вищеперелічених розбіжностей.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Жодних витребовуваних документів позивачем надано не було.

Суд встановив, що відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 зовнішньоекономічного контракту поставки від 19.02.2016 №1 ціна товару становить 1 євро за 1 тонну товару.

Підпунктом 3.1 пункту 3 контракту встановлено, що постачання товару здійснюється на умовах поставки DAP (Delievered At Place - доставлено до) м. Рівне. Згідно з правилами Інкотермс 2010 при поставці товару на умовах DАР продавець зобов'язаний забезпечити перевезення товару до погодженого сторонами місця, не розвантажуючи товар з транспортного засобу у такому місці. При цьому продавець зобов'язаний поставити товар шляхом надання його в розпорядження покупця на прибулому транспортному засобі, готовому до розвантаження в узгодженому пункті, якщо такий є в пойменованому місці призначення в узгоджену дату або період. Продавець несе всі витрати та ризики, пов'язані з доставкою товару до цього місця на імпорт. Так, умови поставки DАР передбачають, що ціна товару має включати в себе вартість товару, вартість послуг, пов'язаних з доставкою товару до обумовленого місця призначення (вантажно-розвантажувальні роботи, перевезення у міжнародному сполученні, страхування вантажу, оформлення дозвільних документів тощо).

При митному оформленні імпортованого товару до митної декларації від 20.04.2016 № 204050002/2016/003361позивачем надана електронна копія інвойсу-проформи від 18.04.2016 №13/PF/2016, відповідно до якого фірма SKAT Transport Sp.z.o.o.Sp.k (Республіка Польща) надала послуги фірмі UAB Ekometa (Литва) з перевезення транспортними засобами АС3588АО/АС6685ХХ товару до м. Рівне на загальну суму 1020 євро. Відтак, вартість перевезення 1 тонни товару становить 48,57 євро (1020 євро/21 тонну).

Згідно зі ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. Уразі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, у тому числі витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Колегією суддів встановлено та не заперечується представником позивача, що при заявлені позивачем митної вартості за ціною договору транспортні витрати не були включені у ціну товару. Тож суд погоджується з висновком митного органу про невідповідність у відомостях щодо числових значень складових митної вартості, а відтак митний орган мав всі підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які ввозились на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.

Для застосування кожного наступного методу визначення митної вартості у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (стаття 59 МК України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом. Також відсутня інформація щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (стаття 60 МК України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом. Методи на основі віднімання та додавання вартості (статті 62,63 МК України) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.

У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (стаття 64 МК України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Отже митну вартість імпортованого ТОВ «Укреко-Індастрі» товару визначено на основі раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях, згідно митної декларації від 01.04.2016 № 403040001/2016/000300 за рівнем митної вартості 166 євро/тону, додавши фактично понесені транспортні витрати на перевезення товару згідно наданого до митного оформлення інвойсу-проформи № 13/PF/2016 від 18.04.2016, які не були включені до митної вартості заявленого товару.

Колегія суддів також не приймає посилання позивача на висновок Рівненської торгово-промислової палати від 29.04.2016, відповідно до якого обґрунтована ціна тони змішаних відходів, обрізків, залишків різних пластмас, які ввозяться з Литви по контракту № 1 від 19.02.2016 на умовах DAP, без врахування додаткових витрат, станом на 29.04.2016 становить 28,61 грн., або 1 євро, оскільки даний висновок ТОВ «Укреко-Індастрі» не був наданий на вимогу митного органу при перевірці обґрунтованості митної вартості задекларованих позивачем товарів та був складений 29.04.2016, тобто вже після прийняття Рівненською митницею рішення про коригування митної вартості товарів. Крім того, як вказано витрати по доставці товару не бути включені до вартості товару.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку колегія суддів прийшла до висновку, що у зв'язку з ненаданням позивачем належних документів на підтвердження заявленої митної вартості, у відповідача не було можливості застосувати митну вартість, визначену позивачем, тому при здійсненні митної оцінки був застосований резервний метод визначення митної вартості товарів, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийняте правомірно з урахуванням всіх обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укреко - Індастрі" залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "26" липня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "05" жовтня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укреко - Індастрі" вул.С.Бандери,20, м.Рівне, 33028

3- відповідачу/відповідачам: Рівненська митниця Державної фіскальної служби України вул.Соборна,104, м.Рівне, 33028

4 - представник позивача Білецький Роман Богданович - АДРЕСА_1 ,