Справа № 565/1323/16-а
Суддя: Малков В.В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/1323/16-а
Провадження № 2-а/565/90/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
з участю:
представника позивачаОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради про відшкодування витрат на самостійне санаторно-курортне лікування,-

В С Т А Н О В И В :

Позовну заяву подано в суд фізичною особою до відповідача з вимогою про стягнення вартості самостійного санаторно-курортного лікування. В позові вказує, що він є інвалідом та потребує постійного стороннього, побутового догляду, щорічного санаторно-курортного лікування. З 2011 року він перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради, проте не отримував санаторно-курортної путівки, тому був змушений самостійно оплачувати санаторно-курортне лікування в оздоровчому комплексі «Меліоратор» (вул.Набережна, 30, с.Генічеська гірка, Генічеський район, Херсонська область). 10 березня 2016 року позивач ОСОБА_5 звернувся до відповідача із заявою про виплату йому грошової компенсації за не отриману безоплатну санаторно-курортну путівку та вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Листом №1/28-Ш-19 від 15 березня 2016 року повідомлено, що в липні 2015 року нараховано, а в серпні 2015 року виплачено компенсацію за путівку, вартість самостійно санаторно-курортне лікування не виплачена.

Згідно із запереченнями заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської проти позову, ОСОБА_5 в липні 2015 року виплачена грошова компенсація за невикористану путівку в розмірі 270 гривень. Таким чином, свої дії відповідач вважає правомірними і прийнятими з дотриманням законодавчо встановлених вимог, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Під час судового засідання представник позивача просив позовні вимоги задоволити з підстав, що вказані у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін, в результаті повного, всебічного і обєктивного дослідження наявних у справі доказів та керуючись законом, суд прийшов до наступного висновку.

Позивач стверджує, що через ненадання путівки поніс витрати на самостійне санаторно-курортне лікування. Проте доказів на підтвердження періоду та вартості самостійного санорно-курортного лікування позивач суду не надав.

Позивач, є інвалідом І групи загального захворювання, що підтверджуєються довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0006650. Позивач перебував на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради на забезпечення безкоштовною путівкою з 16.05.2011 року, що підтверджується листом від 15.03.16 №1/28-Ш-19.

На підставі п.11 Порядку виплати деяким категоріям інвалідів грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №150 від 07.02.2007 року (далі Порядок), в липні 2015 року відповідач виплатив позивачу ОСОБА_5 грошову компенсацію за невикористану путівку в розмірі 270 гривень. Вказане підтверджується списком №1 Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради на зарахування компенсації за путівку за період з 1 липня 2015 року по 31 липня 2015 року.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» грошова компенсація замість санаторно-курортної путівки і компенсація вартості самостійного санаторно-курортного лікування виплачується інвалідам, на підставі медичних рекомендацій відповідно до законодавства, що визначає їх право на безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням. Грошову компенсацію замість санаторно-курортної путівки і компенсацію вартості самостійного санаторно-курортного лікування призначає і виплачує місцевий орган виконавчої влади, який відповідно до своїх повноважень забезпечує санаторно-курортне лікування інвалідів.

У відповідності до п.13 Порядку, грошова компенсація за самостійне лікування інваліда виплачується один раз на три календарні роки, якщо інвалід не одержував безоплатної путівки.

Згідно п.п.3 п.14 Порядку, у разі отримання особою з інвалідністю грошової компенсації за путівку протягом трьох календарних років грошова компенсація за самостійне лікування не виплачується за зазначений період.

Наказом Міністерства соціальної політики України №279 від 13.03.2015 "Про встановлення середньої вартості санаторно-курортної путівки для виплати грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування" установлено середню вартість санаторно-курортної путівки для виплати грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування в межах обсягу бюджетних коштів, виділених відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік, у сумі 360 гривень.

Згідно ч.4 Порядку виплати деяким категоріям інвалідів грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки та вартості самостійного санаторно-курортного лікування затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2007 р. № 150 -грошова компенсація за путівку та за самостійне лікування нараховується і виплачується в таких розмірах, зокрема інвалідам I і II групи - 75 відсотків розміру середньої вартості санаторно-курортної путівки, що визначається Мінсоцполітики за поданням Фонду соціального захисту інвалідів, погодженим з Мінфіном, щороку в межах обсягу бюджетних коштів, виділених відповідно до Закону про Державний бюджет України на поточний рік.

Позивачу ОСОБА_5 не видана путівка на санаторно-курортне лікування протягом трьох років від дня постановки на облік як особи, що потребує безоплатного лікування. Тому позивачу правомірно виплачена в липні 2015 року компенсація вартості за невикористану санаторно-курортну путівку у встановленому наказом Мінсоцполітики розмірі 270 гривень.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, щоу задоволенні позову слід відмовити у звязку з необґрунтованістю.

Відповідачем судові витрати по справі не понесені. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому витрати по сплаті судового слід віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 11, 71, 94, 160-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради про відшкодування витрат на самостійне санаторно-курортне лікування.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Кузнецовський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Повний текст постанови суду виготовлено та підписано 11 жовтня 2016 року.