Справа № 638/7304/16-а
Суддя: Штих Т. В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/7304/16-а
П ОСТ А НО В А

Іменем України

04 жовтня 2016 року місто Харків

Дзержинськийрайонний суд міста Харкова у складі

головуючого судді - Штих Т.В.,

при секретарі Чаленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання частково не чинними і скасування рішень,

ВСТАНОВИВ

Позивачка звернулася з адміністративним позовом до Харківської міської ради, в якому після уточнення позовних вимог просила визнати не чинними та скасувати рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради міста Харкова № 154/54 від 17 серпня 1999 року «Про анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р» та рішення виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів від 11 червня 1986 р. № 174-25 «О сносе жилых домов» в частині анулювання реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1.

Заявлені вимоги мотивовано тим, що згідно з рішеннями виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів від 11 червня 1986 р. № 174-25 «О сносе жилых домов» та виконавчого комітету Дзержинської районної ради міста Харкова № 154/54 від 17 серпня1999 року «Про анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р, які підлягають реконструкції» суб'єктом владних повноважень вирішено анулювати реєстрацію на правовстановлюючі документи на житлові будинки, у тому числі на будинок №34 по вул. Лопанській, внаслідок чого позивачка протиправно позбавлена можливості здійснювати у повному обсязі право власності на зазначений будинок та земельну ділянку.

Позивачка вважає оспорювані рішення такими, що прийняті суб'єктом владних повноважень з порушенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, всупереч ст. 319 ЦК, Закону України «Про місцеве самоврядування», а тому ці рішення підлягають визнанню неправомірними і скасуванню.

Представником позивача позовні вимоги підтримано у повному обсязі. У судовому засіданні надано пояснення та матеріали судової практики, які містять судові рішення різних інстанції щодо задоволення вимог про оскарження вказаних рішень.

Відповідачем по справі визначена Харківська міська рада, яка є правонаступником виконавчого комітету Дзержинської районної Ради у м. Харкові в результаті реорганізації шляхом приєднання.

Повноважний представник відповідача проти позову заперечував, пославшись на правомірність оскаржуваних рішень.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи і заперечення сторін, подані докази приходить до наступного.

ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, АДРЕСА_1., що підтверджено правовстановлюючими документами: свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 25 жовтня 1986 року шостою Харківською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим 16 липня 1987 року Харківським міським бюро технічної інвентаризації, свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 11 серпня 1987 року шостою Харківською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим 27 серпня 1987 року Харківським міським бюро технічної інвентаризації. Для обслуговування зазначеного жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 0562 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 11 квітня 2006 року. Доказів визнання правовстановлюючих документів ОСОБА_2 недійсними чи скасування в установленому порядку суду не надано. Обтяжень і обмежень на житловий будинок, АДРЕСА_1, належний ОСОБА_2 Є, судом не встановлено.

Оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної ради від 17 серпня 1999 року № 154/54 «Про анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р, підлеглому до реконструкції», яке прийнято на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів від 11 червня 1986 р. № 174-25 «О сносе жилых домов», вирішено анулювати реєстрацію на правовстановлюючі документи на окремі житлові будинки, у тому числі на будинок АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою , з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши зміст рішення виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів від 11 червня 1986 р. № 174-25 «О сносе жилых домов» та рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради від 17.08.1999 року № 154/54 «Про анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р, підлеглому до реконструкції», суд приходить до висновку, що в частині анулювання реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 рішення зазначеним імперативним вимогам не відповідають.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та Законами України.

Повноваження виконавчих органів місцевих Рад встановлені Законом України від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування», який був чинним на час прийняття оспорюваного рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради від 17.08.1999 року № 154/54 «Про анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р, підлеглому до реконструкції».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчі органи рад-органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими,селищними, міськими,районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, призначених цим та іншими законами. На виконання положень ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі,в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України,та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Повноваження виконавчого комітету ради, який в силу ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» є її виконавчим органом, визначені ст. 27-41 Закону України «Про місцеве самоврядування» і серед них відсутнє повноваження щодо анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки, як відсутнє вказане повноваження і в інших нормах Закону України «Про місцеве самоврядування» та інших Законів України.

Суд знаходить, що рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради від 17.08.1999 року № 154/54 «Про анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р, підлеглому до реконструкції» прийняте виконавчим органом ради з порушенням чинної на час його прийняття Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 121 від 09.06.98 р, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 р. за№ 399/2839. Вказана Інструкція не передбачала можливості здійснення анулювання реєстрації на правовстановлюючі документи на будинки за рішенням виконавчих комітетів районних рад.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, регулюються також Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», яким не передбачено прийняття виконавчими органами рад рішення про анулювання реєстрації на правовстановлюючі документи або про припинення права власності на жилі будинки, що підтверджує неправомірність оскаржуваних рішень суб'єкта владних повноважень.

Відповідач оскаржуваним рішенням від 11 червня 1986 р. № 174-25 «О сносе жилых домов» вирішив вилучити із користування громадян земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, що належать громадянам на праві власності. У додатку № 1 до рішення від 11 червня 1986 р. № 174-25 - Переліку будинків, що належать громадянам на праві приватної власності та підлягають знесенню, міститься посилання на будинок АДРЕСА_1. Суд знаходить, що рішення виконавчого комітету Харківської міської Ради від 11 червня 1986 р. № 174-25 «О сносе жилых домов» в частині, що стосується прав позивачки щодо належного їй на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1, суперечить вимогам конституції та Законів України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку,встановлених законом,та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Відповідачем доказів припинення права власності ОСОБА_2 не надано, як не надано і доказів виплати позивачці вартості житлового будинку, що належить їй на праві власності та відшкодування збитків в обсязі і в порядку, визначеному вказаною правовою нормою. Засади здійснення і охорони права власності визначені ст. ст. 319, 321 ЦК України, аналіз яких свідчить про порушення прав позивачки оскаржуваними рішеннями суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних рішень не доведена.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, необхідності їх задоволення та визнання не чинними і скасування оскаржуваних рішень в частині, що стосуються прав позивачки.

Щодо строку звернення до адміністративного суду, то з огляду на відсутність доказів офіційного оприлюднення оскаржуваних рішень, триваючий характер порушення оскаржуваними рішеннями суб'єкта владних повноважень прав позивачки, суд, з огляду на положення ст.. ст.. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України не вбачає підстав для визнання пропущеними позивачкою строків звернення до суду без поважних причин.

На підставі викладеного, відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 41, 124 Конституції України, ст. ст. 3, 319 ЦК України,ст. ст. 1, 11, 27-41, 77, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись ст. ст. 7-9, 18, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати не чинним та скасувати рішення виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів від 11 червня 1986 р. № 174-25 «О сносе жилых домов» та рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради міста Харкова № 154/54 від 17 серпня 1999 року «Про анулювання реєстрації правовстановлюючих документів на будинки в 421 м/р, які підлягають реконструкції» в частині анулювання реєстрації права власності на АДРЕСА_1

Судові витратив вважати сплаченими позивачем.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту оголошення.

Суддя Штих Т.В.