Справа № 397/1041/16-а
Суддя: Отян О. В.
Дата ухвалення: 2016-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 397/1041/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2016 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді Отян О.В.,

при секретарі - Рум»янцевій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Олександрівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з наступними позовними вимогами :

1).Визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області про відмову у перерахуванні їй пенсії за вислугу років - протиправним;

2).Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області перерахувати з 01.01.2016 року призначену їй пенсію за вислугою років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області від 30.03.2016 року №18-193 вих.-16 ,відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року , в розмірі 90% від суми місячного заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та провести виплати з урахуванням отриманих сум.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що позивач є пенсіонером органів прокуратури та отримує пенсію за вислугою років. В липні 2016 року звернулася до відповідача з проханням здійснити перерахунок пенсії, оскільки в грудні 2015 року було підвищено розмір заробітної плати на посаді,що вона раніше займала. Відповідач відмовив у здійсненні перерахунку розміру пенсії. Просить задовольнити позов, визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати його здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що згідно Закон України «Про прокуратуру» №1697 Кабінет Міністрів України повинен визначити умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, що до цього часу не зроблено. Згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 раніше призначені пенсії не перераховуються. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугою років як прокурор./слідч. склад в УПФ України в Олександрівському районі Кіровоградської області , згідно протоколу №124429 від 02.11.1999 року (а.с. 60).

Згідно довідки прокуратури Кіровоградської області № 18-193 вих.-16 від 30.03.2016 р. (а.с.9) заробітна плата на посаді старшого прокурора прокуратури району , з якої призначено пенсію ОСОБА_1, встановлену з 01.12.2015 року на підставі постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013 , становить 8288, 65 грн.

Листом управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області № 1459/03-22 від 20.07.2016 р. ( а.с. 10 ) було відмовлено позивачу щодо проведення перерахунку її пенсії, оскільки ,відповідно до п.20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» , умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, але на даний час він залишається не визначений. Тому діючим законодавством проведення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям не передбачено.

Постановою Олександрівського районного суду від 27.07.2016 року (а.с.62-63 ) зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90% від суми щомісячної /чинної/ заробітної плати в порядку ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" , починаючи з 01.07.2012 року , з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Суд вважає дії управління Пенсійного фонду України в у проведенні з 01.01.2016р. перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури області від 30.03.2016р. за № 18-193 вих.16 протиправними, зважаючи на наступне.

Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-III, що діяла станом на час призначення пенсії позивачу.

Частиною 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка до теперішнього часу діє в редакції Закону України від 12.07.2001р. № 2663-III, передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку та відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

В силу частини 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка була чинною до 01.01.2015р., призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Законом України від 28.12.2014р. № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015р., частину 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладено в новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На сьогоднішній день Урядом вказане питання не врегульоване.

Втім, відсутність з 01.01.2015р. будь-якого нормативного порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може позбавити позивачку права на перерахунок раніше призначеної пенсії, так як при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що діяла на момент призначення пенсії, а саме ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-XII зі змінами станом на 12.07.2001р. Зазначена правова позиція підтверджується Основним Законом України.

Так ст. 22 Конституції України закріпила, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Так, на підставі вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакцій чинній на момент призначення пенсії позивачці) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців.

П. 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011р. передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи, що згідно із ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню, управління Пенсійного фонду України незаконно відмовило позивачці в перерахунку пенсії за вислугу років у зв'язку з збільшенням заробітної плати на підставі постанови КМУ від 09.12.2015р. №1013.

Крім того, з питання відмови в перерахунку пенсії через невстановлення певного порядку Урядом (справа «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10 від 26.09.2014р.)) була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення майнового інтересу заявника, що передбачено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (параграфи 51 - 56). Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Будченко про України» (заява № 38677/06 від 24.07.2014р.). Суть цієї справи Європейського суду з прав людини полягала у тому, що КМУ повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги.

Зазначене питання було предметом обговорення на Пленумі ВАСУ № 3 від 05.02.2016р. щодо результатів вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України від 07.07.2010р. № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у спорах щодо визначення розміру заробітної плати працівників апарату судів.

Пленум ВАСУ сформулював позицію, що протягом періоду відсутності постанови Кабінету Міністрів України застосуванню підлягають положення попередніх Законів України. Аналогічну позицію викладено в інформаційному листі ВАСУ від 22.07.2011р. № 1091/11/13-11. Таку ж думку висловлював ВСУ у постанові від 25.11.2014р.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Крім того, Вищий адміністративний суд України відмітив, що враховуючи Європейське направлення розвитку України та цілі прийняття Закону України від 18.03.2004р. № 1629-IV «Про загальнодержавну програму адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу», а також початку дії Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, правові позиції, сформульовані в рішеннях Європейського суду справедливості, можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація відносно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно з загальноприйнятими стандартами правової системи ЄС щодо регулювання відносин стосовно яких виник спір.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (пункт 1) Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213 стосуються порядку призначення пенсій у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії прокурорським працівникам різні за змістом і механізмом їх проведення, тому скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01.06.2015р. та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення саме перерахунку пенсії, призначеної раніше та у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Також, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» стосуються виключно порядку призначення пенсії.

Ця правова норма висловлена у постановах Верховного Суду України від 17.12.2013р. (справа № 21-445а13), від 10.12.2013р. (справа № 21-348а13), від 06.10.2015р. (справа № 127/11720/14-а).

Враховуючи, що у липні 2016 р. позивачка звернулась до відповідного УПФ із заявою про перерахунок пенсії, а не з приводу її призначення, управління Пенсійного фонду України в Олександрівського району Кіровоградської області всупереч вищезазначеному не керувалось нормами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-XII, в редакції, чинній на момент призначення їй пенсії, та неправомірно відмовило в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, порушуючи при цьому норми Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст. 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999р. у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999р. (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002р. (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у вищезазначених органах пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян. У тому числі і після закінчення служби.

Виходячи з вищезазначеного, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013р. (справа № 21-348а1), від 17.12.2013р. (справа № 21-445а13), від 06.10.2015р. (провадження № 127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України № 1-9/2015 від 13.05.2015р. зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Конституційний Суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005р. чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний Суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи наведене, вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до ч. 1 ст. 94 КАС України - необхідне присудити на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.8-12,17-18 ,69,71,161-163,167 КАСУ ,суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області про підвищення заробітної плати за № 18-193 вих.-16 від 30.03.2016 року , відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ).

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області провести перерахунок з 01.01.2016 року пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області про підвищення заробітної плати за № 18-193 вих.-16 від 30.03.2016 року , відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ), без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 551 гривень 20 копійок .

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАСУ , а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: (підпис)

З оригіналом вірно.

Постанова набула законної сили «_____» ____________ 20 ___ року та підлягає виконанню.

Оригінал постанови зберігається у справі №397/1041/16-а .

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області О.В.Отян