Справа № 820/2780/13-а
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 жовтня 2016 р. № 820/2780/13-а

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Абоян І.І.

за участі представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Фесун О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати протиправними дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по провадженню дій з примусового виконання судового рішення по виконавчому провадженню № 36109653, а саме: направлення платіжної вимоги від 31 січня 2013 року; винесення постанови від 14 лютого 2013 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій; винесення постанови від 14 лютого 2013 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій; винесення постанови від 14 лютого 2013 року про накладення арешту на кошти; зобов'язати відповідача відізвати платіжну вимогу від 31 жовтня 2013 року за виконавчим провадженням № 36109653.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача є протиправними, у зв'язку із чим порушують його права та законні інтереси.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії Відділу ДВС з примусового виконання судового рішення по виконавчому провадженню № 36109653, а саме: направлення платіжної вимоги від 31 січня 2013 року, прийняття постанов від 14 лютого 2013 року про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат на проведення виконавчих дій та накладення арешту на кошти. Скасовано постанови Відділу ДВС від 14 лютого 2013 року про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат на проведення виконавчих дій. Скасовано постанови від 23 січня 2013 року про арешт коштів на суму 2 090 476,74 грн. та від 14 лютого 2013 року на суму 2 115 294, 40 грн. Зобов'язано Відділ ДВС відізвати платіжну вимогу від 31 січня 2013 року за виконавчим провадженням № 36109653.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 лютого 2016 року касаційну скаргу Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції задоволено частково. Постанови Харківського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

На підставі заяви Західної МДПІ м.Харкова Харківської області від 21.01.2013 року та виконавчого листа №2а-8708/11/2070 від 16.07.2012 року, виданого Харківським окружним адміністративним судом 15.01.2013 року, державним виконавцем Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2013 року.

Згідно вказаної постанови позивачу (боржнику) було надано термін до 30.01.2013 року щодо самостійного виконання виконавчого листа №2а-8708/11/2070 від 16.07.2012 року.

Також, 23.01.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про накладання арешту на банківські рахунки боржника в обсязі суми позову - 2 090 476, 74 грн.

Відповідно до вимог п.5 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" - копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно частини 1 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", якою встановлюється порядок початку примусового виконання рішень передбачене наступне: у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як вбачається з пояснень представника позивача та наданого повідомлення, вищезазначені постанови були направлені позивачу лише 31.01.2013 року, про що свідчить штемпель на конверті, які позивач отримав лише 04.02.2013 року.

Таким чином, позивач фактично був позбавлений можливості виконати постанову у добровільному порядку у вказаний строк.

Як вбачається з матеріалів справи ФОП ОСОБА_3 не погодився із постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2012 року по справі №2а-8708/11/2070 та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року та оскаржив їх до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 січня 2013 року було відкрито провадження по справі (№ К/800/2326/13) та даною ухвалою було задоволено клопотання щодо зупинення виконання судового рішення № 2а-8708/11/2070.

Згідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі "Документообіг адміністративних судів" Харківського окружного адміністративного суду ФОП ОСОБА_3 06.02.2013 року було подано заяву в порядку виконання судового рішення - постанови Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2012 року по справі №2а-8708/11/2070.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2013 року - визнано виконавчий лист в адміністративній справі № 2а-8708/11/2070 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованість перед бюджетом в розмірі 2 090 476,74 грн., який видано 15.01.2013 року Харківським окружним адміністративним судом таким, що не підлягає виконанню на час касаційного розгляду даної справи Вищим адміністративним судом України. Ухвала набула законної сили.

Про зазначені рішення відповідач був обізнаний, що підтверджується заявами про зупинення виконавчого провадження, скаргою позивача, копіями повісток та заяв, наданих у судовому засіданні саме відповідачем.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", відповідно до статей 45, 46 Закону №606-XIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово. Суд може визнати стягнення виконавчого збору необґрунтованим, якщо встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення не узгоджувався зі строками, встановленими в ч. 2 ст. 24 Закону №606-XIV, і був нереальним.

Таким чином, незважаючи на винесення вищезазначених рішень державним виконавцем Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у подальшому були винесені постанови від 14 лютого 2013 року про накладення арешту на кошти ФОП ОСОБА_3, про стягнення виконавчого збору, про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" - виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі - зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна постанова головного державного виконавця Ленінського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Фесун О.М. ВП № 36109653 від 03.10.2016 року, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-8708/11/2070 від 15.01.2013 року, виданого Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь держави заборгованості в розмірі 2090476,74 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходу примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по провадженню дій з примусового виконання судового рішення по виконавчому провадженню № 36109653, а саме: направлення платіжної вимоги від 31 січня 2013 року; винесення постанови від 14 лютого 2013 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій; винесення постанови від 14 лютого 2013 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій; винесення постанови від 14 лютого 2013 року про накладення арешту на кошти, підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання відповідача відізвати платіжну вимогу від 31 жовтня 2013 року за виконавчим провадженням № 36109653 суд зазначає, що вона є похідною від попередньої позовної вимоги, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання дій протиправними - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по провадженню дій з примусового виконання судового рішення по виконавчому провадження № 36109653, а саме: направлення платіжної вимоги від 31 січня 2013 року; винесення постанови від 14 лютого 2013 року про стягнення виконавчого збору; винесення постанови від 14 лютого 2013 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій; винесення постанови від 14 лютого 2013 року про накладення арешту на кошти.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 06 жовтня 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко