Справа № 807/1544/15
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 р. Справа № 876/3780/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Гудима Л.Я.

Макарика В.Я.

секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року у справі №807/1544/15 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними, скасування Довідки та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

10.08.2015р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Державної фіскальної служби України, просив, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог від 29.02.2016р.:

- визнати неправомірними дії Головного управління ДФС України в Закарпатській області стосовно незаконної видачі «Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 вих. №42/05-0 від 17.03.2015р.» та скасувати Довідку №42/05-0 від 17.03.2015р. ГУ ДФС в Закарпатській області;

- зобов'язати ДФС України видати Наказ та Довідку «Про прирівняння грошового забезпечення ОСОБА_2 в розмірі 10246,42 грн. згідно Довідки про грошове забезпечення №52 від 07.04.2010р. до аналогічної офіцерської посади в ДФС України;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області проводити виплату пенсі по інвалідності згідно офіційного Повідомлення про призначення пенсії №6517/13 від 02.08.2010р. Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області, виходячи з розмірів грошового забезпечення позивача за останні 24 місяці перед звільненням на пенсію.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.04.2016р. в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.04.2016р. та постановити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не забезпечено виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області ухвали про забезпечення позову чим порушено вимоги ст.117,118 КАС України, умисно перекручено та незаконно зроблено всі висновки стосовно застосування ч.10-11 ст.43, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», порушено встановлений місячний строк для розгляду справи в суді першої інстанції, проігноровано Закон України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення», який захищає права пенсіонерів військовослужбовців на перерахунок пенсій. 15.02.2010р. вірно було призначено пенсію і проведено обчислення та нарахування пенсії із грошового заробітку за останні 24 місяці перед звільненням. Із виборної посади на період написання рапорту та видачі Наказу 130-0 від 15.02.2010р. в податкову міліцію на будь-яку посаду позивач не повертався. Вказує, що ДФС України повинна була грошовий заробіток позивача на день звільнення 15.02.2010р. в районній раді який становив 10246,42 грн. прирівняти до аналогічної офіцерської посади в ДПА (ДФС) України. Для призначення та перерахунку пенсії головне значення має реальний заробіток за останні 24 місяці перед звільненням на пенсію, що з 15.10.2010р. було зроблено. Наказом ДПА України №519-о від 27.04.2010р. внесено доповнення до Наказу ДПА України від 15.02.2010р. №130-0 з метою встановлення підполковнику податкової міліції - позивачеві грошового забезпечення для призначення пенсії та зобов'язано ДПА у Закарпатській області подати ГУ ПФУ у Закарпатській області довідку про грошове забезпечення станом на 15.01.2010р. для призначення йому пенсії, встановивши посадовий оклад за посадою на якій він ніколи не був і такого грошового забезпечення не отримував. Суд першої інстанції невірно цитує ч.10 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби…» оскільки згідно з такою пенсії обчислюються виходячи з посадового окладу, встановленого за аналогічною посадою відповідно для осіб офіцерського складу.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав, представники відповідачів щодо апеляційної скарги заперечили, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що Наказом ДПА України №587-о від 14.06.2006р. у зв'язку з обранням на виборну посаду до Воловецької районної ради Закарпатської області підполковника податкової міліції ОСОБА_2, звільнено з посади завідувача сектором боротьби з ухиленням від сплати податків Ужгородського міжрайонного відділу податкової міліції ДПІ у м.Ужгороді Закарпатської області, відрядити на період роботи на постійній основі, із залишенням в кадрах податкової міліції ДПА України (т.1 а.с.122).

15.02.2010р. на підставі рапорту ОСОБА_2 Наказом Державної податкової адміністрації України №130-о «По особовому складу податкової міліції» звільнено підполковника податкової міліції ОСОБА_2 з податкової міліції у відставку за ст.65 п. «б» (через хворобу) (т.1 а.с.123).

Як встановлено судом першої інстанції, позивач продовжував працювати на посаді голови Воловецької районної ради Закарпатської області до 11.11.2010 року, тобто ще майже 10 місяців після звільнення з Державної податкової адміністрації України.

08.04.2010р. Воловецькою районною радою Закарпатської області направлено голові ДПА у Закарпатській області довідки про розмір та додаткові види грошового забезпечення голови Воловецької районної ради Закарпатської області ОСОБА_2 для приєднання до матеріалів на призначення пенсії в Пенсійний фонд Закарпатської області та долучено Довідки №52 (про розміри грошового забезпечення станом на 15.02.2010р.) та №53 (про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсій за період з 01.02.2008р. по 01.02.2010р.) від 07.04.2010р. (т.1 а.с.99-102). Відповідно до Довідки №52 від 07.04.2010р. посадовий оклад ОСОБА_2 становив 3878,75 грн.

Відповідно до Повідомлення про призначення пенсії від 02.08.2010р. №6517/13 з 16.02.2010р. ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності в розмірі 5389,07 грн., обчислену з грошового забезпечення, яке включало посадовий оклад за посадою голови Воловецької районної ради, окладу за спеціальне звання «підполковник податкової міліції», надбавку за вислугу років та суму додаткових видів грошового забезпечення, визначену шляхом ділення фактично виплаченої суми додаткових видів грошового забезпечення за період з лютого 2008р. по січень 2010р. на 24 (т.1 а.с.29).

27.04.2010р. Наказом Державної податкової адміністрації України №519-о, з метою встановлення підполковнику податкової міліції ОСОБА_2 грошового забезпечення для призначення пенсії, внесено доповнення до Наказу від 15.02.2010 р. № 130-о та зобов'язано ДПА у Закарпатській області подати до Головного управління Пенсійного фонду у Закарпатській області довідку про грошове забезпечення станом на 15.01.2010р. для призначення пенсій ОСОБА_2, встановивши йому: посадовий оклад за посадою завідувача сектором державної податкової інспекції у м. Ужгороді - 1148 грн.; оклад за спеціальне звання 130 грн.; надбавку за вислугу років 35 % - 447,30 грн.; надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (відповідно до постанови Кабінет Міністрів України від 09.03.2006 року № 268) (43 %) 741,88 грн., премія 71 % 815,08 грн. (т.1 а.с.124).

Листом №10548/13 від 03.12.2010р. Головне управління Пенсійного фонду у Закарпатській області повідомило позивача, що відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України №519-о від 27.04.2010р. про внесення доповнень до наказу Державної податкової адміністрації України від 15.02.2010р. №130-о та наданої Державною податковою адміністрацією в Закарпатській області довідки №188/05-о від 30.11.2010р. грошове забезпечення за посадою завідувач сектору ДПІ у м. Ужгороді 01.12.2010р. здійснено перерахунок пенсії, розмір якої складає 2687,47 грн.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №952 від 15.10.2012р. «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012р. №355» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області направлено запит до Головного управління ДФС у Закарпатській області щодо надання довідки про грошове забезпечення станом на 01.04.2012р. для нарахування пенсії ОСОБА_2

Як встановлено з заперечень ГУПФУ в Закарпатській області на позовну заяву та пояснень представника в суді апеляційної інстанції, оскільки грошове забезпечення, зазначене в наданій ГУ ДФС у Закарпатській області довідці №42/05-о від 17.03.2015р. менше за грошове забезпечення, зазначене у довідці №188/05-о від 30.11.2010р. за посадою завідувача сектору ДПІ м.Ужгород, на підставі якої раніше нараховувалась та проводилась виплата пенсії ОСОБА_2, тому перерахунок згідно наданої довідки №42/05-о від 17.03.2015р. не проводився як недоцільний.

Вважаючи вказану Довідку та дії щодо її видачі незаконними, ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно з п. «б» ч.1 ст.1-2 Закону №2262-ХІІ, в редакції чинній на момент призначення пенсії, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби: особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону №2262-ХІІ, військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Статтею 18 Закону №2262-ХІІ встановлено, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно з ч.3 ст.43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частина третя статті 43 із змінами, внесеними згідно із Законом №107-VI від 28.12.2007 - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду №10-рп/2008 від 22.05.2008 \

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону №2262-ХІІ обчислення пенсій окремим категоріям військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які були відряджені для виконання службових обов'язків до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших цивільних установ, організацій і підприємств, у тому числі у довготермінові закордонні відрядження, здійснюється за переліком посад і в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Статтю 43 доповнено частиною згідно із Законом №107-VI від 28.12.2007р. - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду №10-рп/2008 від 22.05.2008 \

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008р. внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» зміни до ч. 3 та ч.4 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме: слова «за останньою штатною посадою перед звільненням» виключено та доповнено словами «та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України» визнані неконституційними. Вказані положення втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені, крім того, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.10 ст.43 Закону №2262-ХІІ, в редакції чинній на момент призначення пенсії, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом і які були відряджені для роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах та одержували заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів та організацій, пенсії обчислюються виходячи з посадового окладу, встановленого за аналогічною посадою відповідно для осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

У рішеннях від 24.10.2006р. (справа 21-93во06), 17.10.2011р. (справа 21-226а11), 21.02.2012р. (справа 21-463а11), 05.03.2012р. (справа 21-439а11), 18.09.2015р. (справа 85564/09/9104), 14.01.2015р. (справа 638/2043/14-а) з метою усунення неоднакового застосування судами положень Закону №2262-ХІІ, Верховним судом України, зокрема, зазначено, що особливістю пенсійного забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ і які були відряджені для роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах та одержували заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів та організацій, є те, що базою для обчислення і перерахунку пенсії має бути грошове забезпечення, встановлене за військовою (спеціальною) посадою, оскільки пенсія призначається на єдиних засадах після звільнення з військової (спеціальної) служби.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, відповідно до ст.244-2 КАС України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, особливістю пенсійного забезпечення зазначених вище осіб є те, що базою для обчислення і перерахунку пенсії має бути грошове забезпечення, встановлене за військовою (спеціальною) посадою, оскільки пенсія призначається на єдиних засадах після звільнення з військової (спеціальної) служби.

Щодо позовної вимоги щодо визнання неправомірними дії Головного управління ДФС України в Закарпатській області стосовно незаконної видачі «Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 вих. №42/05-0 від 17.03.2015р.» та скасування Довідки №42/05-0 від 17.03.2015р. ГУ ДФС в Закарпатській області, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст.51 Закону №2262-ХІІ, в редакції на час видачі Довідки №42/05-0 від 17.03.2015р., при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім'ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Частиною 3 ст.63 Закону №2262-ХІІ встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно до ч. 2 Постанови Кабінету Міністрів України за №952 від 15.10.2012р. «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355» Постанова №952 постановлено Державній податковій службі забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначений відповідно до додатків 15, 26, 31, 32, 36 і 37 до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006р. №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», станом на 1 квітня 2012 року.

На виконання вимог вказаної Постанови №952 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області скеровано лист від 06.03.2015р. №3205/03.01 Головному управлінню ДФС у Закарпатській області щодо надання довідки про грошове забезпечення позивача станом на 01.04.2012р.

Відповідно до Довідки від 17.03.2015р. вих. №42/05-0 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 за посадою завідувача сектору ДПІ у м. Ужгороді за нормами чинними на 01.04.2012р. становить всього 2739,45 грн. (т.1 а.с.31)

Як встановлено з письмових заперечень ГУПФУ в Закарпатській області та пояснень представника відповідача в суді апеляційної інстанції перерахунок пенсії згідно вказаної Довідки не здійснювався, а підставою для перерахунку пенсії позивача з 01 березня 2015 року, виходячи з наказу Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2010 року № 519-О та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії від 30 листопада 2010 року №188/05-0, стало набрання законної сили постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі № 2а-3614/10.

Водночас, правомірність зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 з березня 2015 року була предметом розгляду в справі № 308/13573/15-а. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2016 року у справі № 308/13573/15-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016р. (номер в суді апеляційної інстанції 876/6158/16) встановлено, що перерахунок пенсії позивача, що мав наслідком зменшення її розміру, не пов'язаний із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців чи введенням для зазначеної категорії осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, а тому такі дії відповідача відповідають викладеним вище нормам Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 в судовому порядку оскаржувались дії Державної податкової адміністрації України стосовно видачі Наказу №519-о від 27.04.2010р. та Довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії №188/05-0 від 30.11.2010р., ставились вимоги про визнання незаконними та скасування таких документів, зобов'язання Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області в повному обсязі провести нарахування та виплату пенсійного забезпечення позивачу виходячи із розмірів заробітної плати голови районної ради.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.02.2011р. у справі №2п-3614/10 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено: визнано дії Державної податкової адміністрації України стосовно видачі наказу № 519-о від 27.04.2010р. та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії № 188/05-0 від 30.11.2010р. та направлення їх в Пенсійний фонд України неправомірними; скасовано наказ Державної податкової адміністрації України № 519-о від 27.04.2010р. та довідку про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії № 188/05-0 від 30.11.2010р.; зобов'язано Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області в повному обсязі провести нарахування та виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_2 виходячи із розмірів (останні 24 місяці перед звільненням - 15.02.2010р.) заробітної плати голови районної ради.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015р. (номер в апеляційній інстанції №61402/11/9104) постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.02.2011р. у справі №2п-3614/10 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову позивачеві - відмовлено (т.1 а.с.68-72).

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 04.06.2015р. (номер в суді касаційної інстанції К/800/11378/15) постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015р. залишено без змін (а.с.73-75).

При цьому, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015р. (номер справи в апеляційній інстанції №61402/11/9104), з чим погодився суд касаційної інстанції, встановлено, що пенсія військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які перебували у відрядженні в органах місцевого самоврядування, обчислюється з відповідних окладів за останньою посадою, званням перед звільненням. В даному випадку такою посадою позивача є посада завідувача сектором ДПІ у м.Ужгороді. Враховуючи те, що ОСОБА_2 був відряджений в смт.Воловець на період роботи на основі посаді із залишенням в кадрах податкової міліції ДПА України, то ДПА в Закарпатській області правильно здійснено розрахунок грошового забезпечення позивача.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, правомірність видачі Довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії № 188/05-0 від 30.11.2010р. та Наказу № 519-о від 27.04.2010р. для призначення пенсії позивачу, а також обставини відмови в позові щодо зобов'язання в повному обсязі провести нарахування та виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_2 виходячи із розмірів (останні 24 місяці перед звільненням - 15.02.2010р.) заробітної плати голови районної ради не підлягають повторному доказуванню при розгляді даної справи.

Підсумовуючи вказане та враховуючи, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено правильність здійснення розрахунку грошового забезпечення позивача з відповідних окладів за останньою посадою (посада завідувача сектором ДПІ у м.Ужгороді), Наказ №519-0 від 27.04.2010р. та Довідка №188/05-0 від 30.11.2010р. не скасовані, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги зобов'язати ДФС України видати Наказ та Довідку «Про прирівняння грошового забезпечення ОСОБА_2 в розмірі 10246,42 грн. згідно Довідки про грошове забезпечення №52 від 07.04.2010р. до аналогічної офіцерської посади в ДФС України та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області проводити виплату пенсі по інвалідності згідно офіційного Повідомлення про призначення пенсії №6517/13 від 02.08.2010р. Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області, виходячи з розмірів грошового забезпечення позивача за останні 24 місяці перед звільненням на пенсію є безпідставними.

Щодо покликання апелянта на те, що посадовий оклад для призначення пенсії встановлено за посадою на якій позивач ніколи не був і грошового забезпечення не отримував, суду апеляційної інстанції зазначає, що такі спростовуються наступним.

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа ДПА у Закарпатській області від березня 2006 року №3284/Б/04-2, скерований ОСОБА_2 у відповідь на рапорт від 08.02.2006р. (вхідний №349 від 15.02.2006р.) повідомлено, що 24.05.2005р. згідно поданого ОСОБА_2 рапорту на ім'я голови ДПА в області від 20.05.2005р., наказом ДПА у Закарпатській області №155-о від 24.05.2005р. ОСОБА_2 звільнено з посади начальника відділення з незаконним обігом підакцизних товарів оперативного управління УПМ ДПА в області та призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділу фізичного захисту ГВПМ ДПІ у м.Ужгороді. 28.02.2006р. наказом ДПА у Закарпатській області за №34-о від 01.03.2006р. ОСОБА_2 звільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження голови ДПА у Закарпатській області. На підставі поданого рапорту від 06.03.2006р. та витягу з рішення №4 Воловецької районної територіальної виборчої комісії, наказом ДПА в області №58-в від 09.03.2006р., ОСОБА_2 надана неоплачувана відпустка, як кандидату в депутати Воловецької районної ради Закарпатської області, на період виборчої компанії з 28.02.2006р. по 24.03.2006р.

В судовому засіданні судом апеляційної інстанції оглянуту особову справу ОСОБА_2. Так, згідно Рапорту від 25.04.2006р. позивач погоджується із запропонованою посадою завідувача сектора боротьби з ухиленням від сплати податків Ужгородського МВПМ ДПІ у м.Ужгороді (а.с.41 особової справи). Згідно Рапорту від 25.04.2006р. позивач просить прийняти рішення про відрядження з посади завідувача сектора боротьби з ухиленням від сплати податків Ужгородського МВПМ ДПІ у м.Ужгороді у зв'язку з обранням на посаду голови Воловецької районної ради (а.с.44 особової справи).

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідачів, обґрунтування їх законності з урахуванням норм чинного законодавства України та визнання позовних вимог недоведеними матеріалами справи, і такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року у справі №807/1544/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Л.Я. Гудим

В.Я. Макарик

Повний текст Ухвали складено 05.10.2016р.