Справа № 809/1079/16
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"06" жовтня 2016 р. Справа № 809/1079/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.

за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Чернявської О.С.

про зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

29.08.2016 року ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Чернявської О.С (надалі - відповідач), в якому просить суд: визнати причини пропуску ОСОБА_2 строку на подання заяви з кредиторськими вимогами до банку поважними; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб акцептувати вимогу кредитора ОСОБА_2 і включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Позовні вимоги мотивовані тим, що в період запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та його ліквідації, позивач з 25.10.2015 року по 24.04.2016 року перебувала за кордоном, а тому була позбавлена можливості подати відповідачу кредиторську вимогу по неповернутих ОСОБА_2 банківських строкових вкладах. В АТ «Банк «Фінанси та Кредит» існує заборгованість перед позивачем з повернення банківських вкладів за такими договорами-заявами: № 11475/370-12 від 03.12.2012 року, № 12047/370-12 від 17.12.2012 року, № 300131/190315/370-15 від 29.07.2015 року, № 300131/201779/370-15 від 02.09.2015 року, кредиторські вимоги по яких не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит». ОСОБА_2 вважає, що неподання нею кредиторських вимог у визначений для цього відповідачем строк пов'язаний з поважними причинами, і таким чином просить суд зобов'язати відповідача акцептувати вимоги позивача і включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Представник відповідача в судове засідання повторно не з»явився. На адресу суду надійшло клопотання від відповідача про закриття провадження у справі № 9-382400/733 від 27.09.2016 року, у зв»язку з тим, що дану справу належить розглядати в порядку господарського судочинства. В підтвердження мотивів даного клопотання подано суду копії постанов Верховного Суду України від 16.02.2016 року та від 15.06.2016 року.

Представник позивача залишив розгляд вказаного клопотання відповідача на розсуд суду.

Суд заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали позовної заяви, встановив таке.

ОСОБА_4 в період з 2012 року по 2015 рік уклала з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» договори про банківські строкові вклади, а саме: договір-заява № 11475/370-12 від 03.12.2012 року про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Пенсійний» в національній валюті на суму 85336,46 грн., додатковою угодою до якого від 16.10.2015 року продовжено строк розміщення грошових коштів до 20.12.2015 року (а.с. 8); договір-заява № 12047/370-12 від 17.12.2012 року про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Пенсійний» в іноземній валюті на суму 18285,25 доларів США, додатковою угодою до якого від 16.10.2015 року продовжено строк розміщення грошових коштів до 03.01.2016 року (а.с. 9); договір-заява № 300131/190315/370-15 від 29.07.2015 року про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Пенсійний» в іноземній валюті на суму 2080,50 Євро (а.с. 10), який укладено в порядку перерахування депозитного вкладу за договором № 300131/88631/370-14 від 24.07.2014 року (а.с. 11); договір-заява № 300131/201779/370-15 від 02.09.2015 року про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Пенсійний» в національній валюті на суму 25926,24 грн. (а.с. 12), який укладено в порядку перерахування депозитного вкладу за договором № 5919/370-13 від 05.08.2013 року (а.с. 13).

Таким чином, загальна сума коштів за вищевказаними договорами-заявами, укладеними з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» становить 111262,70 грн., 18285,25 доларів США та 2080,50 евро.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні строком на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 р. № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні на два роки з 18 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року включно.

В зв'язку з початком процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит», кредиторські вимоги необхідно було пред'явити відповідачу в період з 23.12.2015 року по 21.01.2016 року.

09.06.2016 року ОСОБА_4 зверталась до АТ «Банк «Фінанси та кредит» із заявою, у відповідь на яку відповідач листом від 20.07.2016 року № 3-131100/8860 повідомив позивача про відсутність його кредиторських вимог та невключення їх до реєстру акцептованих вимог (а.с. 14).

Позивач вважає, що неподання нею кредиторських вимог у визначений для цього відповідачем строк пов'язаний з поважними причинами, і таким чином просить суд зобов'язати відповідача акцептувати вимоги ОСОБА_4 і включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Щодо юрисдикції адміністративного суду на розгляд та вирішення цієї справи суд зазначає таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із пунктом 9 частини першої статті 3 КАС України відповідачем у справі адміністративної юрисдикції є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Тобто, як вбачається з наведеного вище, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

В той же час відповідно до частини 3 статті 2 Закону України від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, стаття 1 ЗаконуУкраїни стаття 1 Закону України від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» передбачає, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті 6 статті 2 Закону України від 23.02.2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Як встановлено судом вище, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Такий висновок суду, відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду України від 16.02.2016 року у справі № 826/2043/15 та від 15.06.2016 року у справі № 826/20410/14.

Постанови Верховного Суду України відповідно до норми статті 244-2 КАС України, в подібних правовідносинах, є обов`язковими для всіх судів України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі належить закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України.

Окрім цього, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", у разі закриття провадження у справі сплачена сума судового збору може бути повернута за ухвалою суду особі, яка його сплатила, за наявності клопотанням цієї особи.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Чернявської О.С. про зобов'язання до вчинення дій, - закрити.

Суд роз'яснює позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарських судів України.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Ухвала складена в повному обсязі 10.10.2016 року