Справа № 332/2587/16-а
Суддя: Шалпегіна О. Л.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2587/16-а
Провадження №: 2-а/332/111/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2016 Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

за участю:

секретаря Кравець І.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ) про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 13.07.2006 р. він перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Після призначення пенсії він продовжував працювати та з 13.07.2016 р. набув право на пенсію за віком через досягнення загального пенсійного віку. Проте, на звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком отримав відмову з мотивів того, що вже отримує пенсію за віком.

Позивач вважає рішення відповідача незаконним, зазначає, що пенсія, яку він отримував, була передбачена Законом України Про пенсійне забезпечення, тоді як право на пенсію за віком передбачене Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Тобто, на думку позивача, мова йде про різні види пенсій.

З наведених підстав позивач просив визнати протиправними дії відповідача та зобовязати УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя призначити йому пенсію за віком з 13 липня 2016 р. із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, надала письмові заперечення, зазначила, що позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за списком №1 з 13.07.2006 р. На теперішній час розрахунок заробітної плати здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік. Показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення, застосовується у разі первинного призначення пенсії за віком або при переведенні вперше з іншої пенсії на пенсію за віком. Враховуючи той факт, що позивач вже отримує пенсію за віком з 2006 р., призначити йому пенсію за віком із застосуванням показника за три останніх року неможливо. З наведених підстав просила у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані документи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 за його заявою була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за списком №1 з 13.07.2006 р. (а.с.16-17).

Станом на теперішній час пенсія ОСОБА_1 обчислена при страховому стажі роботи 42 роки 08 місяців 23 дні, з них - робота за списком №1 - 30 років 11 місяців 10 днів. Розмір пенсії з 13.07.2016 р. складає - 2600,57 грн., в тому числі:

-основний розмір пенсії за віком - 1929,50 грн.

-доплата за понаднормативний стаж (47 років) - 504,78 грн.

-підвищення 20 % росту заробітної плати 66,29 грн.

-доплата з 01.05.2012 р. - 100,00 грн.

Звернення позивача з приводу призначення йому пенсії за віком з 13 липня 2016 р. із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки (а.с.12), листом відповідача від 20.07.2016 р. (а.с.13-15) залишено без задоволення.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Предмет спору полягає в тому, що, на думку позивача, призначена йому раніше пенсія на пільгових умовах за списком №1 з 13.07.2006 р. не є пенсією за віком, на призначення якої зараз він має право із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за три останні роки.

З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.

Положення ч. 1 ст. 5 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-IV (надалі ? Закон № 1058-IV) передбачають, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ст. 9 Закону № 1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, Законом № 1058-IV прямо встановлені три види пенсій, а саме - за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення .

Положення ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачають, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, пенсія особам, які мають пільговий трудовий стаж передбачений ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, у відповідності до наведеного вище також призначаються за нормами Закону № 1058-IV, як пенсії за віком.

Посилання позивача на те, що з 13.07.2006 р. йому призначена пенсія на підставі ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, а не відповідно до положень Закону 1058-IV, суд не приймає, оскільки нормами ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з моменту прийняття і до цього часу врегульоване призначення саме пенсії за віком на пільгових умовах, а не якийсь інший вид пенсії, на чому наполягає позивач.

Таким чином, з 13.07.2006 р. і до цього часу позивач отримує один і той же вид пенсії, через що його вимоги про нове призначення пенсії такого ж виду із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, не відповідають вимогам закону.

Посилання позивача на судову практику - правові позиції Вищого адміністративного суду України та Верховного Суду України суд не може взяти до уваги, оскільки у наведених позивачем справах відбувався перехід на пенсію за віком з іншого виду пенсії, а саме, з пенсії за вислугу років. Тобто, наведена позивачем судова практика не стосується обставин цієї справи.

З наведених підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки судове рішення ухвалене не на користь позивача, відповідно до вимог ст. 94 КАС України понесені ним судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 86, 158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Вступна та резолютивна частини виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені під час судового розгляду 06.10.2016 р. Повний текст постанови виготовлено 07.10.2016 р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Л.Шалпегіна