Справа № 808/8760/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

27.09.2016 № К/800/14612/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Олендера І.Я., Цвіркуна Ю.І., розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області
на постанову та ухвалуЗапорізького окружного адміністративного суду від 24.12.2015 Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2016
у справі№808/8760/15
за позовомОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.12.2015, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2016, позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.06.2015 №376-17, винесене Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для відхилення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є власником легкового автомобіля «Lexus» 2008 року випуску, об'ємом двигуна 4608 куб. см.

Запорізькою міською радою 15.01.2015 прийнято рішення № 8 «Положення про податок на майно (в частині транспортного податку)».

03.11.2015 позивач звернулась із запитом до відповідача щодо можливого винесення ним податкового повідомлення-рішення із визначення позивачу суми транспортного податку.

04.11.2015 відповідачем надано відповідь за №4036/14/08-26-17, згідно якої 11.06.2015 було винесено податкове повідомлення-рішення з транспортного податку №376-17, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 18750 грн. Згідно з відповіддю, вказане податкове повідомлення-рішення було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем реєстрації позивача: АДРЕСА_1, 69035 - 26.06.2015, проте 01.08.2015 повернуто поштою до відповідача із зазначенням причини: «за закінченням терміну зберігання». Також, до відповіді долучено копію корінця вказаного податкового повідомлення-рішення.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, обґрунтували свої висновки тим, що автомобіль позивача відповідно до вимог пп. 267.2.1 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування транспортним податком, оскільки розрахунок використання легкового автомобіля протягом 5 років здійснюється з часу випуску, а не з часу володіння таким автомобілем, як помилково вважає відповідач.

Судова колегія касаційної інстанції погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

01.01.2015 набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Положення пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України визначають, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За приписами підпункту 267.2.1 пункту 267.2 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Використання транспортного засобу пов'язується з його віком, а не з його першою реєстрацією в Україні.

Правильність такої правової позиції підтверджується і подальшими змінами, внесеними законодавцем до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 Податкового кодексу України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» №909-VIII від 24.12.2015, викладеними наступним чином: об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Отже, автомобіль Lexus, 2008 року випуску станом на 2015 рік вже не є об'єктом оподаткування відповідно до ст. 267 Податкового кодексу України, оскільки використовується більше 5 років.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про те, що спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що не ґрунтується на нормах закону, а тому воно підлягає скасуванню.

За таких обставин та з урахуванням вимог частини 3 статті 2, частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області відхилити.

2. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.12.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2016 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, що беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді І.Я.Олендер
Ю.І.Цвіркун