Справа № 127/13675/16-а
Суддя: Луценко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/501/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача УПФ України у м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач перебуває на обліку в УПФ України у м. Вінниці з 07.06.2016 року та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні позивачу пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачем застосовано показники середньої заробітної плати за 2007 рік.

В червні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про застосування при призначенні пенсії середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії.

Однак, згідно листа відповідача від 23.06.2016 року №198/Я-1 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача, посилаючись на те, що з 01.01.2007 року по 30.06.2016 року позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримував пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому йому пенсію не було призначено, а переведено з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії за вислугою років на пенсію за віком, а тому відповідачем правомірно застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік, в той час як правових підстав для застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії не має.

Вважає діє відповідача протиправними та такими, що не відповідають чинному законодавству України, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату відповідачу пенсії з 07.06.2016 року із врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2016 року відкрито скорочене провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2016 року вказану справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні, оскільки за результатами розгляду заперечення та клопотання відповідача суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача за довіреністю Любарець І.В. до судового засідання не з'явилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність.

Згідно ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено та сторонами не оспорюється, що позивачу з 01.01.2007 року призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

На обліку в УПФ України у м. Вінниці позивач перебуває з 07.06.2016 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 2 451,66 грн. Загальний стаж позивача склав 46 років 11 днів (563 місяців), що відповідає коефіцієнту страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 становить 0,63338. Відповідач при розрахунку пенсії позивачу застосував показник середньої платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік - 1 197,91 грн. При призначенні пенсії за віком середньомісячний заробіток склав 3 684,23 грн., індивідуальний коефіцієнт після оптимізації - 3,07555.

Розрахунок пенсії за віком позивача:

3 684,23*063338 =2 333,52 грн. - розмір пенсії за віком;

1074,00 (розмір мінімальної пенсії)*11% (розрахунок понаднормативного стажу, що відповідає 46 років основного стажу - 25 років необхідного стажу для чоловіків = 11 років) = 118,14 грн. - доплата за понаднормативний стаж;

2 333,52 грн. + 118,14 грн. = 2 451,66 грн. - загальний розмір пенсії за віком.

Як зазначено вище, в червні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою, якою просив перерахувати його пенсію з 07.06.2016 року з врахуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії.

При цьому, листом Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 23.06.2016 року №198/Я-1 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви з огляду на те, що пенсію позивачу було не призначено, а переведено з одного виду пенсії на інший, а саме: з пенсії за вислугу років на пенсію за віком (а.с.9-10).

Однак, відмову відповідача у перерахунку пенсії позивачу суд вважає протиправною враховуючи наступне.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначається одна пенсія за її вибором.

Пункт 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулює види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З системного аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що показник «середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії» застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч.2 цієї статті заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 вище згаданого Закону. Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Оскільки позивач не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому у відповідача не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Варто зазначити, що при розрахунку пенсії за вислугою років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку отримував позивач до переведення на пенсію за віком, взагалі не застосовується показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які визначені статтею 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню.

В цьому випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналогічні правові позиції висловлені ВАС у постановах від 01.12.2013у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014 у справі № К/800/45035/13, від 16.01.2014 у справі № К/800/1384/13.

Таким чином, відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу з врахуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії, є протиправною.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату відповідачу пенсії з 07.06.2016 року із врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними засобами доказування правомірності свого рішення щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії, натомість позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи положення ч.1 ст.94 КАС України суд вважає за можливе стягнути з УПФ України у м. Вінниці за рахунок його бюджетних асигнувань 551,20 грн. судового збору на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 4, 6-12, 70-72, 86, 94, 122, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії із врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 07.06.2016 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці за рахунок його бюджетних асигнувань 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. судового збору на користь ОСОБА_1.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: