Справа № 415/2084/16-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернобривко Л.Б.
Суддя-доповідач - Блохін Анатолій Андрійович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року справа №415/2084/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Блохіна А.А.,

Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 07 липня 2016 року в справі № 415/2084/16-а за позовом ОСОБА_5 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії посилаючись на те, що з 1992 року працювала на різних посадах в органах прокуратури. У жовтні 2004 року їй було призначено пенсію за вислугою років, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, у редакції чинній на момент призначення. У подальшому розмір пенсії неодноразово перераховувався відповідно довідок прокуратури Луганської області про підвищення заробітної плати працівника прокуратури. Наказом прокурора Луганської області № 1477 від 19.10.2007 року її було звільнено з роботи за власним бажанням. Вказані обставини дали підставі 18.01.2016 року звернутися до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, виходячи з розрахунку 90% від заробітної плати, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорських працівників, згідно довідки прокуратури Луганської області № 18-296 вих.16 від 15.04.2016 року з грудня 2015 року. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 75/Л-7 від 28.04.2016 року їй відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 -УІІІ від 02.03.2015 року, згідно якому з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія (щомісячне грошове утримання) призначається відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів»", «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України» «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Вважає таке рішення відповідача неправомірним, таким, що не відповідає чинному законодавству з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», та інші. Вказані норми Закону суттєво звужують і обмежують зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами. Крім того, вони не регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Положеннями ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст.22 Конституції України не допускається. Позивачці пенсія була призначена відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції від 25.09.2008 року, тобто до набрання чинності цими законами. Крім того, зміни, внесені до законів, стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1Закону України «Про прокуратуру». Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року (справа № 21-420а13). Також, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування , але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком. Серед іншого, закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності» та передбачуваності. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 23.06.1995 р. у справі Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства суд зазначив, що «закон» повинен бути доступним: громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку. Крім того, норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку. За таких обставин, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом. Отже, новий порядок призначення та виплати пенсії, встановлений вищевказаними законами, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності. Таким чином, при перерахунку позивачу пенсії підлягають застосуванню положення ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, та він набув право на пенсію за вислугою років з часу її призначення у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Відповідно до ч. 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії , різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплат праці, що існувала на день його звільнення з роботи. Постановами Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» та від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади. Таким чином, відмова відповідачем у перерахунку йому пенсії є незаконною. Просила суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо відмови в перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області № 18-296 вих.16 від 15.04.2016 року , з грудня 2015 року . Скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 75/Л-7 від 28.04.2016 року щодо відмови їй у перерахунку пенсії. Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити, починаючи з грудня 2015 року перерахунок призначеної позивачу пенсії у розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Луганської області №№ 18-296 вих.16 від 15.04.2016 року, без обмеження її максимального розміру. Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області виплатити недоплачену різницю між фактично отриманою позивачем та перерахованою пенсію за період з грудня 2015 року. Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 07 липня 2016 року в справі № 415/2084/16-а позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_5 у розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-296 вих.16 від 15.04.2016 року. Скасовано рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 75/Л-7 від 28.04.2016 року щодо відмови ОСОБА_5 у перерахунку пенсії. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити, починаючи з грудня 2015 року перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_5 у розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Луганської області №18-296 вих.16 від 15.04.2016 року, без обмеження її максимального розміру. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області виплатити недоплачену різницю пенсії між фактично отриманою пенсію ОСОБА_5 та перерахованою за період з грудня 2015 року. Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що спірне рішення про відмову в перерахунку пенсії прийнято з дотриманням положень чинного законодавства. Під час вирішення питання про перерахунок пенсії позивача необхідно керуватись нормами права, які чинні на час звернення із заявою про перерахунок пенсії, яку ОСОБА_5 подала 17.04.2016 року, а не нормами які були чинні та застосовувались під час призначення пенсії, оскільки 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014, а Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ втратив чинність. Крім того, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури. Згідно з абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-VII максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, а тому в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 грн. Позивач та відповідач надіслали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що з 02.09.1992 року ОСОБА_5 працювала на посадах: старшого слідчого прокуратури м. Лисичанська, помічником прокурора м. Лисичанська, в.о. старшого помічника прокурора м. Лисичанська, старшим помічником прокурора м. Лисичанська та наказом прокурора Луганської області № 1477 від 19.10.2007 року була звільнено з роботи за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( ст. 38 КЗпП України) ( а.с.10-12). Тому їй було призначено пенсію за вислугою років, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, у відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, у редакції чинній на момент призначення. 17.04.2016 року позивач звернулась до УПФУ в м. Лисичанську з заявою про перерахунок пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорських працівників, згідно довідки прокуратури Луганської області за № 18-296 вих.16 від 15.04.2016 року , з грудня 2015 року ( а.с.7,9). Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 75/Л-7 від 28.04.2016 року позивачці було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, з посиланням на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213 -УІІІ від 02.03.2015 року. ОСОБА_5 не погодилася з таким висновком Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області та звернулася до суду з позовною заявою. Згідно з частиною 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХП (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), прокурори і слідчі за стажем роботи не менше 20 років, у тому числі за стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, на яку посилається позивач, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Однак, з 15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, статтею 86 якого врегульовано порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури, зокрема, у частині 20 цієї статті визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Тобто, із набранням чинності цим Законом, положення частини 18 статті 50-1 Закону № 1789-XII щодо перерахунку пенсії, на які посилається позивач, втратили чинність. На час виникнення спірних правовідносин, а саме звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Наведені положення Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII не були визнані неконституційними у встановленому порядку. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для здійснення позивачеві перерахунку пенсії у відповідності до ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення якої втратили чинність, а тому судом першої інстанції безпідставно задоволено позов. Виходячи з викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення. Керуючись статями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 07 липня 2016 року в справі № 415/2084/16-а - задовольнити.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 07 липня 2016 року в справі № 415/2084/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_5 до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук

М. Г. Сухарьок