Справа № 820/1182/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 вересня 2016 р. Справа № 820/1182/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С., суддів Мельникова Р.В., Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника Національної поліції України - Скригонюка І.В.,

представника Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України - Сидлецької Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України, третя особа: Професійна спілка атестованих працівників органів внутрішніх справ України у Харківській області про скасування рішень, наказу, поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- скасувати рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 02.02.2016 р., яке полягає у тому, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

- скасувати рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України від 12.02.2016 р. про відхилення скарги ОСОБА_1 від 08.02.2016 р. на рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 02.02.2016 року;

- скасувати наказ Національної поліції України від 18.02.2016 р. №110 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції через службову невідповідність за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону;

- з 10.03.2016 р. поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

- стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу;

- звернути до негайного виконання постанову суду у цій справі в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2016 року залучено до участі в якості відповідачів Центральну атестаційну комісію Національної поліції України та Центральну апеляційну атестаційну комісію Національної поліції України.

Під час судового розгляду справи колегією суддів за наявними в матеріалах справи доказами та з наданих позивачем та представниками позивача пояснень було встановлено, що позивачем оскаржується рішення саме Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач ОСОБА_1 з 04.04.1993 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. На підставі наказу Національної поліції України від 07.11.2015 року №13 о/с позивача призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. Також позивачем зазначено, що 02.02.2016 року він пройшов атестаційне тестування у Центральній атестаційній комісії Національної поліції України, за результатами якого за висновком ЦАК від 02.02.2016 року ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Позивачем оскаржено таке рішення ЦАК до Центральної апеляційної атестаційної комісії, проте рішенням Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України від 12.02.2016 р. скаргу позивача було відхилено. На думку позивача, такі дії відповідачів є протиправними та такими, що порушують права позивача, оскільки висновки щодо службової невідповідності займаній посаді слугували підставою для винесення наказу Національної поліції України від 18.02.2016 р. №110 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції через службову невідповідність за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Представник відповідача Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував з підстав необґрунтованості позовних вимог та зазначив, що позивача було призначено до тимчасового штату Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України в порядку переатестування на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Донецькій області ДВБ НПУ, що в подальшому, за умови позитивних висновків за результатами проходження атестування передбачає безстрокове призначення до постійного штату. Оскільки позивач не пройшов атестування, за результатами якого було визначено, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, то відповідачем було правомірно винесено наказ від 18.02.2016 р. №110 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції через службову невідповідність за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону.

Представник відповідача Національної поліції України у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позивач був призначений на посаду тимчасово, до проведення процедури атестування, а оскільки за результатами проведеної атестації, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, то він підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Позивач та представники позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача Національної поліції України у судовому засіданні в режимі відео конференції проти заявленого позову заперечував з підстав необґрунтованості.

Представник відповідача Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України у судовому засіданні в режимі відео конференції проти заявленого позову заперечував з підстав необґрунтованості.

Представник третьої особи Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України у Харківській області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановила наступне.

Під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 з 04.04.1993 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Позивачем 07.11.2015 року складено заяву на ім'я голови Національної поліції України з проханням прийняття на службу до поліції та призначення на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України (а.с. 119).

Наказом Національної поліції України від 07.11.2015 року №13 о/с, на підставі особистої заяви від 07.11.2015 року, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» та згідно з наказом Національної поліції від 06.11.2015 року №13 «Про затвердження тимчасового штату Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції» призначено ОСОБА_1 (М-057764) старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах, присвоєно спеціальне звання «підполковник поліції» (а.с. 120).

Судом за наявними в матеріалах справи доказами та з пояснень сторін встановлено, що позивач ОСОБА_1 02.02.2016 року пройшов атестаційне тестування у Центральній атестаційній комісії Національної поліції України.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять атестаційний лист щодо підполковника поліції ОСОБА_1 (М-057764), що займав посаду старший оперуповноважений в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (а.с. 146-147).

З огляду та дослідження вказаного атестаційного листа судом встановлено, що ОСОБА_1 висновком прямого керівника директора ДВБ НП України займаній посаді відповідає, проте за висновком Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України від 02.02.2016 року - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність .

Позивач з таким висновком не погодився, про що свідчить напис на атестаційному листі "З результатами атестування не згоден, маю намір його оскаржити".

За висновком апеляційної атестаційної комісії від 12.02.2016 року скаргу ОСОБА_1 відхилено, позивача з вказаним рішенням ознайомлено 18.02.2016 року під підпис, з вказаним висновком центральної апеляційної атестаційної комісії позивач також не погодився, що підтверджено відповідним написом на атестаційному листі.

Під час судового розгляду справи позивачем та його представником було надано пояснення та зазначено, що відповідачами при прийнятті оскаржуваних рішень не було всебічно та повно досліджено, а як наслідок, враховано всіх критерії відповідності позивача як поліцейського.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" яка узгоджується з положеннями пункту 3 розділу І Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція) атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Прийняття рішення про проведення атестування поліцейських з інших підстав, ніж зазначені у ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію", не передбачено.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Представником відповідача Національної поліції України надано до суду на підтвердження правомірності своєї правової позиції докази щодо призначення та проведення атестаційних заходів поліцейських.

Від так колегією суддів за наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що наказом Національної поліції України від 20.11.2015 року № 210 о/с "Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві" з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про національну поліцію України" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердж. наказом МВС від 17.11.15р. № 1465, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 18.11.2015р., головою поліції прийнято рішення про проведення атестації поліцейських апарату Національної поліції України, межрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України", головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві та створення атестаційних комісій. (а.с. 131).

Наказом Національної поліції України від 23.11.2015 року №102 "Про організацію заходів з тестування особового складу Національної поліції України", з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої можливості та відповідно до пункту 10 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465, наказано керівникам структурних підрозділів Національної поліції України зокрема забезпечити доведення до відома всього особового складу під підпис умови проведення атестування працівників, визначені Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських (а.с. 132).

Відповідно до наказу Національної поліції України від 26.11.2015 року №116 «Про проведення атестування поліцейського апарату Національної поліції України», з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільненні зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про Національну поліцію" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465, наказано, зокрема, керівникам структурних підрозділів Національної поліції України апарату Національної поліції України: 1) скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню; 2) скласти атестаційні листи на поліцейських; 3) підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими; 4) довести до поліцейських інформацію про час і місце проведення атестаційної комісії та забезпечити їх прибуття в разі необхідності. (а.с. 133).

Формування персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України та внесення змін до її складу здійснювалось на підставі наказу Національної поліції України № 134 від 02.12.2015 року «Про затвердження персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України» (а.с. 134-135), №195 від 22.12.2015 року «Про внесення змін до персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України (затвердженої наказом Національної поліції України від 02.12.2015 року №134 (зі змінами) та затвердження персональних складів центральних атестаційних комісій національної поліції України» (а.с. 137-139), №216 від 28.12.2015 року «Про внесення змін до персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України, затвердженої наказом Національної поліції України від 02.12.2015 року №134 (зі змінами)» (а.с. 140).

Також слід вказати, що наказом №179 від 18.12.2015 року Національної поліції України «Про створення в Національній поліції апеляційних комісій» з метою забезпечення поліцейським права на оскарження висновків атестаційної комісії, а також повного всебічного та об'єктивного їх розгляду, керуючись статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС від 17.11.2015 року №1465, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за №1445/27890 зі змінами наказано зокрема створити в Національній поліції України 1) центральну апеляційну атестаційну комісію №1; 2) апеляційну атестаційну комісію північного регіону №1 9 (а.с. 143).

Персональний склад центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України затверджено наказом №29 від 14.01.2016 року «Про затвердження персонального складу центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України» та наказом №39 від 18.01.2016 року «Про внесення змін до наказу Національної поліції України від 14.01.2016 року №29 «Про затвердження персонального складу центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України» (а.с. 144; 145).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії наказу Національної поліції України № 217 від 28.12.2015 року «Про продовження атестування поліцейських» та № 80 від 29.01.2016 року «Про проведення атестування поліцейських» продовжено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи "Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України", головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві відповідно до 30 січня та 31 березня 2016 р. (а.с. 141, 142).

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

За наявними в матеріалах справи доказами колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 призначений на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах наказом Національної поліції України від 07.11.2015 року №13 о/с, на підставі особистої заяви від 07.11.2015 року, при чому призначення позивача було здійснено відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» та згідно з наказом Національної поліції від 06.11.2015 року №13 «Про затвердження тимчасового штату Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції» з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування.

Отже, прийняття позивача до лав Національної поліції України було здійснено шляхом видання наказу про призначення його за його згодою в порядку переатестування, жодних умов про подальше проведення конкурсу або атестування вказаний наказ не містить.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 5 розділу I Інструкції атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Згідно з п. 2 розділу ІІ Інструкції визначено, що у Національній поліції України створюються такі атестаційні комісії:

1) центральні атестаційні комісії, персональний склад яких затверджується наказом Національної поліції України. До повноважень центральних атестаційних комісій належить проведення атестування всіх поліцейських;

2) атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України. До повноважень атестаційної комісії органу поліції належить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції.

У відповідності до положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 розділу IV Інструкції встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно пунктів 17-20 розділу IV Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Отже, висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

З огляду та під час дослідження змісту атестаційного листа колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 надано характеристику начальником УВБ в Харківській області ДВБ НП України та вказано на зарекомендування ним себе з позитивної сторони, а саме: "енергійний та вимогливий працівник, який має високі вольові та моральні якості, проявляє відповідальність за доручені справи, у службовій діяльності суворо дотримується вимог законодавства, має вагомий досвід оперативної роботи, володіє на високому рівні методами оперативно-розшукової діяльності, володіє оперативною обстановкою на об'єктах оперативного забезпечення".

За висновком безпосереднього керівника ОСОБА_1 займаній посаді відповідає.

Слід вказати, що під час судового розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів того, що при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді було враховано всіх обов'язкових критеріїв передбачених пунктом 16 розділу IV Інструкції та доказів на підтвердження прояву ОСОБА_1 під час проведення атестування себе як некваліфікованого працівника. При цьому суд зазначає, що матеріали справи не містять матеріалів проведеної з позивачем співбесіди

Під час судового розгляду справи позивачем було надано пояснення та зазначено, що під час проведення атестування та співбесіди атестаційною комісією не було досліджено питань професійних здібностей позивача, його досвіду роботи, натомість як ставились питання віддалені від передбачених Інструкцією та положеннями про відповідність поліцейського займаній посаді.

Колегія суддів зазначає, що пункт 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Проте, визначення терміну "службова невідповідність" Закон України "Про Національну поліцію" не надає.

Під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість. Отже, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Крім того, колегія суддів зазначає, що допитаний за клопотанням представника Національної поліції України під час судового розгляду справи в режимі відеоконференції, свідок ОСОБА_9, член Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України, повідомив суду, що підставою для прийняття такого рішення (висновку) комісією щодо ОСОБА_1 як "займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" зокрема слугувало виявлення під час проведення співбесіди та розглянутих матеріалів відсутності у ОСОБА_1 мотивації до роботи в поліції, мотивації у виявленні порушень та злочинів, "яскравих" випадків в професійній діяльності, професійного розвитку, що виражено перебуванням протягом тривалого терміна на одній посаді, перебування його на посадах транспортної міліції в органах внутрішніх справ, що, на думку свідка, носить негативні характеристики позивача.

Також свідком вказано, що Центральна атестаційна комісія №2 Національної поліції України під час дослідження матеріалів та проведення співбесіди ОСОБА_1 не знайшла в останнього бажання працювати в поліції та в подальшому оновлюватися.

З врахуванням вище наведеного суд приходить до висновку, що відповідачем не надано до суду достатніх доказів та не доведено під час судового розгляду справи правомірності оскаржуваного позивачем рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії Національної поліції України щодо невідповідності позивача "займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", а отже воно прийняте без врахування професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, не підтверджується належними доказами та як наслідок підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог позивача щодо скасування рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України від 12.02.2016 р. про відхилення скарги ОСОБА_1 від 08.02.2016 р. на рішення Центральної атестаційної комісії №2Національної поліції України від 02.02.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 5 розділу VI Інструкції № 1465, поліцейський, щодо якого центральною атестаційною комісією чи атестаційною комісією органу поліції прийнято висновок, визначений підпунктом 3 або 4 пункту 15 розділу IV цієї Інструкції, за умови набрання ним загалом за професійний тест та тест на загальні здібності та навички 60 балів і більше має право протягом 5 робочих днів з дня ознайомлення або оприлюднення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції результатів атестування подати скаргу на висновок відповідної атестаційної комісії. Скарга подається безпосередньо до апеляційної атестаційної комісії відповідно до компетенції, яка визначена пунктом 1 цього розділу, чи шляхом надсилання на адресу відповідної апеляційної атестаційної комісії рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою).

Згідно з пунктом 10 розділу VI Інструкції № 1465 з метою повного всебічного та об'єктивного розгляду скарги апеляційна атестаційна комісія може прийняти рішення щодо виклику поліцейського, який подав скаргу, на співбесіду.

Запрошення на співбесіду проводиться шляхом персонального запрошення та/або розміщення відповідної інформації на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції.

Якщо поліцейський, який атестувався, не з'явився на співбесіду з апеляційною атестаційною комісією, то комісією приймається висновок без проведення співбесіди за наявними матеріалами, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання комісії.

Відповідно до пункту 12 розділу VI Інструкції № 1465 передбачено апеляційна атестаційна комісія на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, шляхом відкритого голосування приймає рішення про відхилення скарги поліцейського або скасовує висновок відповідної атестаційної комісії та приймає новий висновок.

Пунктом 13 розділу VI Інструкції № 1465 визначено, що рішення апеляційної атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів апеляційної атестаційної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови апеляційної атестаційної комісії.

Рішення апеляційної атестаційної комісії оформляються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, мотиви прийнятого рішення. Протокол підписує головуючий і члени комісії, які брали участь у прийнятті рішення.

Відповідно до пункту 14 розділу VI Інструкції № 1465 визначено, що висновки апеляційної атестаційної комісії заносяться до атестаційного листа, який підписують голова та секретар комісії, та протягом 5 робочих днів надсилаються для обов'язкового негайного виконання керівнику, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Під час судового розгляду справи колегією суддів було досліджено рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії, оформлене протоколом ОП № 12/02-6/1 від 12.02.2016 року та встановлено, що у зазначеному рішенні не вказано жодних підстав неприйняття до уваги членами комісії відомостей щодо позивача зазначених в атестаційному листі, результатів його атестування, загальних здібностей та досвіду та загалом критеріїв передбачених Інструкцією № 1465.

При цьому в оскаржуваному рішенні зазначено: "на запитання членів комісії відповідав не чітко, відповіді не викликають довіри, в роботі не керується основними принципами діяльності роботи поліції", проте колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять матеріалів співбесіди, зміст питань та відповідей ОСОБА_1, а також посилань на обставини, які зумовили прийняття такого рішення Центральною апеляційною атестаційною комісією.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії суперечить приписам та вимогам Інструкції № 1465.

Таким чином оскаржуване рішення апеляційної атестаційної комісії, оформлене протоколом ОП № 12/02-6/1 від 12.02.2016 року, прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, а встановлені під час судового розгляду справи обставини, дають змогу дійти висновку, що вказані висновки апеляційної атестаційної комісії не знайшли свого підтвердження, а отже вказане рішення підлягає скасуванню.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що наказом Національної поліції України від 18.02.2016 №110 о/с за підписом голови поліції підполковника поліції ОСОБА_10, відповідно до Закону України "Про національну поліцію", підполковника поліції ОСОБА_1 (М-057764) старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки, з 24.02.2016 р. звільнено зі служби в поліції за п.п.5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" через службову невідповідність).

На підставу вказаного рішення вказано атестаційний лист ОСОБА_1 від 02.02.2016 р. (т.1 а.с. 130).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На момент прийняття оскаржуваних рішень та наказу Дисциплінарний статут Національної поліції України ще не був затвердженим, проте враховуючи приписи ч. 7 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), суд вважає за можливе застосувати аналогію закону в частині застосування до відносин звільнення норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Так, відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, у вигляді звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність на підставі пункту 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" можливо лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Проте, відповідачами не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції, необхідності застосування крайнього ступеню дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Під час вирішення справи відповідачами не подано жодних належних та допустимих доказів обґрунтованості та правомірності прийнятих рішень. Водночас, матеріали справи свідчать про прийняття останніх без врахування всіх обставин справи, без дотримання критерію об'єктивності та обґрунтованості, тобто без дотримання вимог встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України.

Оскільки наказ Національної поліції України від 18.02.2016 р. № 110 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції через службову невідповідність за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону прийнято на підставі зазначеного вище висновку атестаційної комісії, отже протиправність такого висновку прямо вказує на необґрунтованість прийнятого на його підставі наказу та є підставою для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Протиправність наказу Національної поліції України від 18.02.2016 р. № 110 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції через службову невідповідність за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону прямо вказує на наявність правових підстав для поновлення позивача на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України .

ОСОБА_11 адміністративного суду України від 26.05.2010 року № 753/11/13-10 "Про розв'язання спорів, що виникають з відносин публічної служби" зазначено, що під час вирішення спорів зазначеної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Враховуючи, що Законом України "Про Національну поліцію" не врегульовано питання поновлення на службі, суд вбачає наявними підстави застосування в даному випадку норм Кодексу законів про працю України.

Також, оскільки судовим розглядом справи доведено протиправність звільнення позивача, що спричинило вимушений прогул, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанова суду в частині поновлення позивача - підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та стягнення з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований: 61170, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Щодо частини позовних вимог позивача про зобов'язання Національної поліції України подати звіт про виконання постанови суду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаній нормі кореспондують положення абз.7 п.4 ч.1 ст.163, абз.5 п.4 ч.1 ст.207 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суд може встановити строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень-відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Разом з цим, слід зазначити, що вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України, третя особа: Професійна спілка атестованих працівників органів внутрішніх справ України у Харківській області про скасування рішень, наказу, поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення - задовольнити.

Скасувати рішення Центральної атестаційної комісії №2 Національної поліції України від 02.02.2016 р. щодо ОСОБА_1 стосовно визнання його таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Скасувати рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України від 12.02.2016 р. про відхилення скарги ОСОБА_1 від 08.02.2016 р. на рішення Центральної атестаційної комісії №2Національної поліції України від 02.02.2016 року.

Скасувати наказ Національної поліції України від 18.02.2016 р. №110 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції через службову невідповідність за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону.

Поновити підполковника поліції ОСОБА_1 з 10.03.2016 р. на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований: 61170, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині поновлення підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований: 61170, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 05 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя Нуруллаєв І.С.

Суддя Мельников Р.В.

Суддя Мар'єнко Л.М.