Справа № 815/3484/16
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/3484/16

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Левицькій З.С.,

за участю представника позивача Бейгельзімера М.Г. та представника відповідача Чернецького А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інверт-Сервіс» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інверт-Сервіс» до Одеської митниці ДФС та 3-ї особи Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19.07.2016 року ТОВ «Інверт-Сервіс» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС та 3-ї особи ГУ ДКС України в Одеській області, в якому просило суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо повернення помилково сплачених коштів і зобов'язати його скласти висновок про повернення йому (поточний рахунок 980 в ПАТ КБ «Інвестбанк», МФО 3005289) помилково сплаченого ПДВ в сумі 153 726,53 грн. та направити його ГУ ДКС України в Одеській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товариством було помилково сплачено до бюджету 220609,38 грн., в тому числі ПДВ 133526,73 грн. В подальшому, на звернення позивача, відповідачем через третю особу було повернуто на поточний рахунок підприємства помилково сплачені митні збори в сумі 87027,65 грн. Однак, оскільки в листі (зверненні) позивача від 20.01.2016 року помилково було зазначено напрям і казначейський рахунок для повернення ПДВ, позивач двічі звертався до відповідача з клопотанням переказати суму ПДВ 133526,73 грн. на свій банківський рахунок. Проте, у цих клопотаннях позивачу відповідачем було неправомірно відмовлено. Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року у задоволені адміністративного позову ТОВ «Інверт-Сервіс» відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, директор ТОВ «Інтер-Сервіс» 23.08.2016 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.08.2016 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ТОВ «Інверт-Сервіс» є суб'єктом підприємницької (в т.ч. зовнішньоекономічної) діяльності, платником ПДВ, який має відповідний р/рахунок в системі електронного адміністрування №1580.

21.12.2015 року при оформленні в зоні митного контролю вантажної митної декларації ВМД №500060006/2015/012852 позивачем було помилково надмірно сплачено до бюджету 220609,38 грн., в тому числі ПДВ 133526,73 грн.

04.01.2016 року до Одеської митниці ДФС надійшов лист TOB «Інверт-Сервіс» №29/12 від 29.12.2015р., в якому товариство просило повернути на його рахунок в митниці надмірно сплачені митні платежі за митною декларацією від 21.12.2015р. №500060006/2015/012852 в розмірі 220609,38 грн.

22.01.2016 року до Одеської митниці ДФС надійшла повторна заява TOB «Інверт-Сервіс» №20/01-15 від 20.01.2016р., відповідно до якої, позивач просив митницю повернути надмірно сплачені в результаті переплати, що утворилась у зв'язку з технічною помилкою при оформленні митної декларації №500060006/2015/012852 від 21.12.2015р. митні платежі в розмірі 220 609,38 грн., а саме: мито та додатковий імпортний збір на загальну суму 87 082,65 грн. на розрахунковий рахунок 9066 у AT «ОТП Банк», МФО 300528, податок на додану вартість у розмірі 133526,73 грн. на рахунок №1580 у Казначействі України (електронне адміністрування податків), МФО 899998.

При чому, позивач в своєму листі від 20.01.2016р. №20/01-15 помилково зазначив напрям і казначейський рахунок для повернення ПДВ, через що був змушений, в подальшому, двічі звертався до відповідача із аналогічними клопотаннями щодо переказу суми ПДВ 133526,73 грн. на іншій свій банківський рахунок.

05.02.2016 року на вказану вище заяву позивача від 20.01.2016р. Одеська митниця ДФС підготувала висновок №5 про повернення TOBу «Інверт-Сервіс» з бюджету податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 133526,73 грн. за митною декларацією №500060006/2015/012852 від 21.12.2015р. на рахунок платника №1580, відкритий у ДКС України, МФО 899998.

10.02.2016 року було проведено зарахування ПДВ у сумі 133 526,73 грн. на рахунок платника податків TOB «Інверт-Сервіс» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість №1580 у Державній казначейській службі України, МФО 899998.

11.02.2016 року митним органом через третю особу на поточний рахунок підприємства було повернуто помилково сплачені митні збори в сумі 87027,65 грн. (58055,10+29027,55).

25.03.2016 року до Одеської митниці ДФС надійшов ще один лист позивача №25/03-16 від 25.03.2016р. з проханням надати підтвердження повернення надмірно сплачених коштів податку на додану вартість у розмірі 133 526,73 грн. на його рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість №1580 у Державній казначейській службі України, МФО 899998.

У відповідь на зазначений лист Одеська митниця ДФС своїм листом №1211/10/15-70-19-01 від 07.04.2016 року повідомила позивача про те, що за даними виписки ГУ ДКС України в Одеській області за 10.02.2016 року проведено зарахування податку на додану вартість у сумі 133 526,73 грн. на рахунок платника податків TOB «Інверт-Сервіс» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість №1580 у Державній казначейській службі України, МФО 899998.

17.05.2016 року до Одеської митниці ДФС надійшов наступний лист позивача №12/05-16 від 12.05.2016 року з проханням повернути помилково сплачені грошові зобов'язання з ПДВ в сумі 133 526,73 грн. на поточний рахунок позивача №55009066 у AT «ОТП Банк», МФО 300528.

У відповідь на вказану заяву Одеська митниці ДФС своїм листом №1804/10/15-70-19-01 від 20.05.2016 року повідомила позивача про те, що у відповідності до заяви TOB «Інверт-Сервіс» від 20.01.2016 року № 20/01-15, Одеська митниця ДФС підготувала на направила до ГУ ДКС України в Одеській області висновки та за даними виписки ГУ ДКС України в Одеській області за 10.02.2016 року проведено зарахування податку на додану вартість у сумі 133 526,73 грн. на рахунок платника податків TOB «Інверт-Сервіс» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість №1580 у Державній казначейській службі України, МФО 899998.

Не погоджуюсь з такими діями та рішеннями митного органу, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та безпідставності недоведеності позовних вимог, а також відповідно, з правомірності дій та спірних рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.301 Митного кодексу України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Як слідує з приписів пп.14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

А пп.14.1.182 п.14.1 цієї ж статті 14 визначено, що помилково сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань.

Як передбачено пп.3 п.180.1 ст.180 ПК України, до платників податку на додану вартість віднесена будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

У відповідності до положень ч.3 ст.301 МК України, помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами визначена «Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами» (затв. наказом ДМС України від 20.07.2007р. №618).

Так, п.1 р. III цього Порядку №618 передбачено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

При цьому, у заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи та напрям перерахування коштів: а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку; б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на банківський рахунок 2603; в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603; г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.

До заяви додаються: аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Також, як видно з п.43.1 ст.43 ПК України, помилкове та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст.301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Таким чином, у відповідності до вищезазначених положень чинного законодавства України, обов'язковою умовою для повернення з Державного бюджету України сум помилково та/або надмірно сплачених митних платежів є дотримання платником датків вимог Податкового кодексу України, Митного кодексу України, «Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами» (затв. наказом ДМС України від 20.07.2007р. №618) та інших законодавчих актів України.

Так, як встановлено судами обох інстанцій, при оформленні 21.12.2015 року в зоні митного контролю вантажної митної декларації ВМД №500060006/2015/012852 позивачем було помилково сплачено до бюджету 220609,38 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 133526,73 грн.

По справі також встановлено, що для повернення вищезазначеної переплати, позивач 29.12.2015 року звернувся до Одеської митниці ДФС з проханням повернути на рахунок ТОВ «Інверт-Сервіс» надмірно переплачену суму в розмірі 220 609,38 (в тому числі ПДВ 133526,73 грн.).

На даний лист товариства Одеська митниця ДФС відповіла роз'ясненням, в якому повідомила дійсний і вірний порядок повернення грошових переплат, необхідні заяви та умови, та зазначила, що питання про проведення зарахованих до бюджету митних платежів, буде розглянуто за умови дотримання заявником всіх вимог МК України.

В подальшому, як видно з матеріалів справи, позивач 22.01.2016 року за вих. №20/01-15 повторно звернувся до митного органу із заявою, в якій просив перечислити помилково сплачену суму у розмірі 133 526,73 грн. на рахунок №1580 у Казначействі України (ел. адм. подат.) МФО 899998.

Далі, як встановлено по справі, відповідно до зазначеної заяви, Одеська митниця ДФС склала висновок №5 від 05.02.2016 року про повернення з бюджету України податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів у сумі 133 526,73 грн. за митною декларацією №500060006/2015/012852 від 21.12.2015 року на рахунок №1580 відкритий у ДКС України, МФО 899998.

Для отримання підтвердження перерахунку вказаної вище суми, ТОВ «Інверт-Сервіс» звернулося до відповідача для отримання такої довідки, на що Одеська митниця ДФС надала відповідь, що за даними виписки ГУ ДКС України в Одеській області за 10.02.2016р. проведено зарахування ПДВ у сумі 133 526,73 грн. на р/рахунок товариства в системі електронного адміністрування ПДВ №1580 у Державній казначейській службі.

Далі, як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2016 року до Одеської митниці ДФС надійшов ще один лист TOB «Інверт-Сервіс» №12/05-16 від 12.05.2016 року з проханням повернути помилково сплачені грошові зобов'язання з ПДВ в сумі 133 526,73 грн. вже на інший рахунок позивача - №55009066 у AT «ОТП Банк», МФО 300528.

У відповідь на вказаний лист Одеська митниця своїм листом №1804/10/15-70-19-01 від 20.05.2016 року повідомила позивача про те, що у відповідності до заяви TOB «Інверт-Сервіс» від 20.01.2016 року №20/01-15, та за даними виписки ГУ ДКС України в Одеській області за 10.02.2016 рік вже проведено зарахування податку на додану вартість у сумі 133 526,73 грн. на рахунок платника податків TOB «Інверт-Сервіс» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість №1580 у Державній казначейській службі України, МФО 899998.

Відповідно до приписів п.43.4 ст.43 ПК України, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Також підпунктом «г» п.200-І.4 ст.200-І ПК України передбачено, що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

А відповідно до п.п.200-1.5 ст.200-1 ПК України, з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подасться до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з подачку. При цьому, перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Згідно з п.21 «Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість» (затв. Постановою КМУ від 16.10.2014р. №569), якщо на дату поданим податкової декларації з податку сума коштів на електронному рахунку платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати контролюючому органу у складі податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню па поточний рахунок платника податку, реквізити якого зазначаються в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов'язань з податку, або до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку.

При цьому, перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися за відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих в Реєстрі, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих в податковій звітності з податку у цьому звітному періоді.

Сума податку, визначена відповідно до п.9 цього Порядку, зменшується на суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника на дату її подання, шляхом зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка. Перерахування коштів на поточний рахунок платника може: здійснюватися, якщо таке зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка не призведе до формування від'ємного значення суми податку, визначеної відповідно до пункту 9 цього Порядку.

Для відповідного перерахування коштів ДФС надсилає Казначейству реєстр, в якому зазначаються найменування платника податку, податковий номер та індивідуальний податковий номер, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника податку, та реквізити такого рахунка (у разі подання платником податку заяви про повернення коштів на його поточний рахунок).

До того ж, слід зазначити, що повернення таких коштів на поточний рахунок платника податку здійснюється на підставі додатка 4 до податкової декларації з ПДВ - заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4), форма якої затверджена наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21.

Так, відповідно до п.2 розділу III вказаного вище Порядку №21, податкова декларація з податку на додану вартість та інша податкова звітність з податку на додану вартість, зазначена у п.8 розділу 1 цього Порядку, подаються до контролюючого органу за місцем обліку платника податку відповідно до встановленого законодавством порядку сплати податку.

Проте, разом з тим, слід вказати, що вищезазначеними положеннями законодавства України не передбачено подання до Одеської митниці ДФС платниками податків податкової декларації з ПДВ і розгляд таких заяв про перерахування коштів з рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ на поточний рахунок платника податку не відноситься до компетенції Одеської митниці ДФС.

Отже, оскільки ТОВ «Інверт-Сервіс» само помилково зазначило р/рахунок для переведення помилково/надмірно сплачених коштів (т.б. замість №55009066 у AT «ОТП Банк», МФО 300528 вказавши р.р. товариства в системі електронного адміністрування ПДВ №1580 у Державній казначейській службі.), на що, відповідно до чинного законодавства, Одеською митницею було складено висновок про повернення таких коштів, то, відповідно, з огляду на вищезазначене, не можна вважати оскаржувані дії Одеської митниці протиправними та такими, що не відповідають діючому законодавству, як це зазначає позивач.

До того ж, як вже зазначалося вище, в подальшому, за даними виписки ГУ ДКС України в Одеській області за 10.02.2016 р. було проведено зарахування ПДВ у сумі 133 526,73 грн. на р/рахунок товариства в системі електронного адміністрування ПДВ №1580 у Державній казначейській службі, що, в свою чергу, і передбачає собою виконання в повному обсязі повернення з Державного бюджету України платнику податків - TOB «Інверт-Сервіс» сплаченого ними податку на додану вартість у розмірі 133526,73 грн. в порядку, передбаченому положеннями Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, а тому, п/вимога позивача про зобов'язання митниці скласти висновок про повернення TOB «Інверт-Сервіс» вже повернутого платнику податків податку на додану вартість та направити його в ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області, як вірно зазначив суд 1-ї інстанції, є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Окрім того, слід звернути увагу ще й на те, що ні Податковим кодексом України, ні Митним Кодексом України та ніякими іншими нормами чинного законодавства не передбачено повторне повернення на інший рахунок заявника надмірно/помилково сплачених грошових сум, шляхом складання висновку та направлення його до органів Казначейства, через що, порушень чи протиправних дій зі сторони митного органу не вбачається.

До того ж, необхідно зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інверт-Сервіс» - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко