Справа № 337/2325/16-а
Суддя: Бондаренко І. В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06.10.2016 Справа № 337/2325/16-а
Пров. №2а/337/90/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі

головуючого судді Бондаренко І.В.

з участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач подав до суду позов до відповідача, в якому просить скасувати постанову поліцейського роти №1 батальйону №2 УПП в м.Запоріжжі ДПП Прач В.В. від 12.06.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України та накладення штрафу за порушення п. 15.9 г` Правил дорожнього руху, оскільки він вимоги ПДР не порушував. Автомобіль Mersedes Benz Vito р.н. НОМЕР_1, який належить йому, дійсно здійснив вимушену зупинку у вказаному у постанові місці, але позивач не був за кермом, кермувала його дружина, яка має дуже малий досвід керування автомобілем, і під час руху в автомобілі заглух двигун, тому ця зупинка була вимушеною, і тому вважає, що в його діях немає складу правопорушення. Крім того зазначив, що поліцейські використали неналежний бланк постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не допитали свідків та провели розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив, що поліцейський Прач В.В. у складі патруля побачив, що вказаний автомобіль здійснив зупинку з порушенням Правил безпеки дорожнього руху, відразу ж підійшов до автомобіля, побачив, що за кермом був позивач ОСОБА_1, та склав протокол. Позивач не ввімкнув аварійну сигналізацію, не виставив аварійний знак, а якщо не вів керував автомобілем, то не повідомив поліцейських на місці про те, хто саме кермував автомобілем, тому протокол був складений відносно нього. З наведених підстав вважає необхідним у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що в постанові про адміністративне правопорушення ПСЗ №035677, складеній 12.06.2016 року відносно позивача ОСОБА_1, зазначено, що 12 червня 2016 року о 13-24 ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по пр.Ювілейний -вул.Світла в м.Запоріжжі, здійснив зупинку а перехресті з круговим рухом, визначеному державним знаком 4.10, чим порушив п.15.9 г` Правил безпеки дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані по ст.122 ч.1 КпАП України, та постановою від 12.06.2016 року на нього накладено адміністративний штраф в сумі 255 грн..

Позивач зазначив, що при складанні протоколу відносно нього відповідач не врахував його пояснення про те, що автомобілем керував не він, а сам він лише забирав автомобіль з місця зупинки, перед зупинкою у автомобіля заглух двигун, тому водій автомобіля вимушено зупинився у вказаному місці та ввімкнув аварійну сигналізацію.

Позивач вказав, що про те, що автомобілем керувала його дружина, він поліцейським говорити не хотів, а пояснив про це лише у судовому засіданні. Крім того пояснив, що його автомобіль стояв у тому місця більше півгодини, вони з дружиною приїхали на ринок за взуттям, хотіли припаркувати автомобіль у належному місці, але оскільки загорілась лампочка «чек», то автомобіль вимушено поставили саме там, він подзвонив товаришу - спеціалісту, щоб він приїхав та допоміг полагодити автомобіль, вони з дружиною пішли на ринок, а коли він повернувся забрати автомобіль, то до нього підійшли поліцейські. Він пояснив їм, що він лише забирає автомобіль, що у автомобіля горіла лампочка «чек», тому продовжувати рух не можна. Він пояснював поліцейським, що за кермом був не він, просив допитати свідків, але йому відмовили. Розгляд справи відбувався у його відсутності, оскільки він знаходився у своїй машині, а поліцейський Прач В.В. складав постанову в іншому місці. Далі він спитав, чи не затриманий він, йому відповіли, що ні, тому він завів автомобіль, лампочка «чек» більше не горіла, тому він поїхав. Через кілька хвилин його наздогнав патрульний автомобіль і відносно нього склали постанову.

Поліцейський Прач В.В. суду пояснив, що він із напарницею здійснював піше патрулювання території по вул.Світла в м.Запоріжжі 12.06.2016 року. Вони побачили, що за 20 метрів від них на дорозі з круговим рухом по пр.Ювілейний -вул.Світла в м.Запоріжжі з порушенням п.15.9 г` Правил безпеки дорожнього руху України здійснив зупинку автомобіль НОМЕР_2. Вони відразу ж почали підходити до цього автомобіля. підходили вони з боку пасажирського сидіння автомобіля з правої його сторони, звідти ніхто не виходив, аварійну сигналізацію не вмикав. Через декілька хвилин вони підійшли до автомобіля та побачили за кермом ОСОБА_1. Він пояснював, що в автомобілі загорівся «чек» а також про те, що керував автомобілем не він, але відмовився сказати, хто саме. Він доводив, що автомобіль здійснив вимушену зупинку, а потім він завів двигун автомобіля та поїхав з місця порушення. Вони наздогнали його та склали постанову.

Судом досліджений наданий представником відповідача відеозапис подій 12.06.2016 року. З нього вбачається, що він здійснювався приладом, що має функції відеофіксації, який був розміщений на одязі поліцейського. При цьому, у постанові ПСЗ №035677 від 12.06.2016 року не зазначено, яким саме приладом здійснювався відеозапис, та в якому режимі.

З нього видно, що запис починається з моменту, коли поліцейські підійшли до водійського місця автомобіля. На водійському місці сидить позивач ОСОБА_1, який пояснює, що зупинка автомобіля вимушена. Далі він пояснює, що за кермом автомобіля був не він, а він лише забирає зараз автомобіль. ОСОБА_1 говорив, що є свідки і необхідно їх допитати, йому відповіли, що є бланки допиту і він може їх взяти. Далі поліцейський каже, що автомобіль заблоковано. Після цього відеозапис починається вже на вул.Запорізького козацтва, тобто не на місці події. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 зачитувався зміст складеної постанови та його права.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 12.06.2016 року вона у складі патруля з інспектором Прач В.В. здійснювала піше патрулювання по вул.Світлій в м.Запоріжжі, біля ринку «пр.Ювілейний». Вони з напарником побачили, що великий світлий мікроавтобус припаркувався у забороненому місці та перекрив майже половину проїжджої частини. Вони відразу ж почали підходити до цього автомобіля - з боку пасажирського сидіння. Вони не бачили, щоб з нього хтось виходив. Коли підійшли, то побачили за кермом ОСОБА_1. Фіксування подій здійснювалось відеокамерою, яка була розміщена на її одязі. Ввімкнула вона цю камеру лише тоді, коли вже підійшли до автомобіля ОСОБА_1, момент паркування автомобіля на відео не зафіксований.

Свідок ОСОБА_4 - командир 1 роти батальйону №2 УПП суду пояснив, що 12.06.2016 року вдень він знаходився біля кільця по пр.Ювілейному в м.Запоріжжі, був розташований обличчям до вул.Світлої, вони складали протокол відносно водія, який порушив ПДР. В якийсь момент він побачив, що у забороненому місця напроти кільця на початку вул.Світлої припаркувався великий світлого кольору мікроавтобус, з водійського місця якого вийшов чоловік, у якому він потім впізнав саме ОСОБА_1, яки почав відходити від автомобіля. Він дав команду патрульним Прач В.В. та ОСОБА_3 підійти до водія цього автомобіля та провести профілактичну роботу. Через деякий час вони повідомили йому, що є конфлікт, і він підійшов до них. ОСОБА_1 пояснював, що в автомобілі загорівся «чек» і він не міг їхати далі, що автомобілем кермував не він. Далі ОСОБА_1 залишив місце події, завівши автомобіль та від»їхавши, і вони вимушені були його переслідувати, та зупинили його на вул.Запорізького козацтва, де і провели розгляд справи. При цьому патрульний Прач В.В. складав постанову у присутності ОСОБА_1, роз»яснив йому зміст постанови та його права, а потім - призначене покарання.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що давно знає ОСОБА_1, але до 12.06.2016 року не знав, яка саме в нього машина. 12.06.2016 року в денний час він з дружиною йшли на ринок пр.Ювілейного в м.Запоріжжі, переходили дорогу напроти кільця. Раптом він побачив ОСОБА_1, який вийшов з мікроавтобуса Мерседес, який припаркувався майже на закругленні дороги біля кільця по пр.Ювілейному. Він вважає, що ОСОБА_1 вийшов з пасажирського місця цього автомобіля, але не може впевнено цього стверджувати, оскільки побачив самого ОСОБА_1 вже біля цього автомобіля. З ОСОБА_1 була його дружина і він пояснив, що вона кермує автомобілем. Він також пояснив свідку, що з автомобілем щось не гаразд, але зараз вони йдуть на ринок. Свідок з дружиною також пішли на ринок, а коли повертались, то побачили, що біля автомобіля ОСОБА_1 стоять патрульні, складають постанову. Він підійшов і поговорив і з ОСОБА_1, і з патрульними. Він не чув, що патрульні казали ОСОБА_1 що він затримується на місці.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до змісту вимог ст.ст. 257,283 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності мають містити як обставини, встановлені при розгляді справи, так і докази скоєння особою правопорушення.

Також, у відповідності до ст.251 КпАП України доказами по адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші суттєві обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, так і поясненнями самої особи, поясненнями свідків, потерпілих, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та іншими.

Відповідно до п.15.14 ПДР України « у випадку вимушеної зупинки в місці, де зупинка заборонена, водій повинен здійснити усі заходи, щоб прибрати транспортний засіб, а якщо це неможливо - діяти у відповідності до вимог п.9.9, 9.10,9.11 цих Правил.

У відповідності до ст.71 КАС України, в разі оскарження дій суб»єкта владних повноважень обов»язок доказування по справі покладається на нього.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.280 КпАП України орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вказаними нормами КпАП України передбачено, що до адміністративної відповідальності притягується відповідний суб»єкт адміністративного правопорушення, тобто особа, яка умисно чи необережно вчинила діяння, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, і посадова особа, яка розглядає справу, повинна з»ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.14-1 КпАП України до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху притягаються власники транспортних засобів тільки у разі фіксації правопорушення працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами.

В даному випадку відповідач надав суду докази того, що водій автомобіля НОМЕР_2 по пр.Ювілейний -вул.Світла в м.Запоріжжі, дійсно здійснив зупинку на перехресті з круговим рухом, визначеному державним знаком 4.10, чим порушив п.15.9 г` Правил безпеки дорожнього руху України, тобто докази того, що адміністративне правопорушення водієм вказаного автомобіля дійсно було вчинене.

Проте, відповідач не з»ясував на місці розгляду справи та не надав суду будь-яких об»єктивних доказів того, що у вказаних в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України часі та місті саме позивач ОСОБА_1 умисно чи з необережності порушив вимоги п.15.9 ПДР.

Суд не може прийняти до уваги та в якості доказу провини саме ОСОБА_1 наданий відеозапис правопорушення від 12.06.2016 року, оскільки цей відеозапис здійснювався не в автоматичному режимі, і, крім того, відеозапис не зафіксував моменту зупинки вказаного автомобіля та осіб, які виходили з нього або не виходили, а розпочинається лише з моменту підходу поліцейських до автомобіля.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_4 в тій частині, що він саме бачив, що ОСОБА_6 виходив з водійського місця цього автомобіля, оскільки поряд з мікроавтобусом позивача стояв ще один великий мікроавтобус жовтого кольору, місце розташування поліцейського ОСОБА_4 та автомобіля позивача розділяла проїжджа частина дороги, по якій постійно рухаються автомобілі, крім того, знову ж таки відсутній відеозапис того, що порушення вчинив саме позивач, незважаючи на те, що на одязі ОСОБА_4 також була розміщена відеокамера.

Також, суд не бере до уваги і пояснення свідка ОСОБА_5 щодо того, що ОСОБА_1 вийшов саме з пасажирського місця мікроавтобуса, оскільки свідок не впевнено дає ці пояснення, а з його пояснень вбачається, що він відреагував лише тоді, коли побачив саме ОСОБА_1 біля цього мікроавтобуса, вже на вулиці.

Поліцейські Прач В.В. та ОСОБА_3 суду пояснили, що не бачили мікроавтобус з боку місця водія, а відеозапис ввімкнули лише тоді, коли вже підійшли до автомобіля з боку місця водія.

Таким чином, в даному випадку суду не надано доказів того, що в діях саме позивача ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України, тобто того, що в даному випадку саме він є суб»єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України.

У відповідності до ст.247 КпАП України в разі відсутності складу адміністративного правопорушення провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Таким чином, постанова від 12.06.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України є необґрунтованою та підлягає скасуванню, а адміністративне провадження відносно нього - закриттю.

При цьому суд, також, не бере до уваги твердження позивача про те, що постанову складено на неналежних бланках, оскільки відповідно до п.18 розділу 1Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про національну поліцію» до 31.12.2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів та інше міліції та МВД України.

Щодо місця складання постанови, то суд зауважує, що в даному випадку поліцейський Прач В.В. на місці події сказав, що автомобіль заблоковано, а позивач або не зрозумів, або не почув його, тому позивач залишив місце події, а поліцейські наздогнали його та склали протокол трохи далі, вже на вул.Запорізького козацтва, тому такі обставини в даному випадку на законність постанови від 12.06.2016 року не вплинули.

Керуючись ст.ст.6-12,17,70-71,159-163 КАС України, ст.ст.247,251,252,257,283 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанову поліцейського роти №1 батальйону №2 УПП в м.Запоріжжі ДПП Прач Віктора Володимировича серії ПС3 №035677 від 12.06.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України та накладення штрафу - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня проголошення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя