Справа № 201/5778/16-а(2-а/201/889/2016)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2016 рокусправа № 201/5778/16-а(2-а/201/889/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1 та Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації (відповідач-1) та Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Дніпропетровської обласної державної адміністрації (відповідач-2) про визнання дій неправомірними та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати дії Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Дніпропетровської обласної державної адміністрації по нарахуванню ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги, як інваліду війни, згідно із ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік неправомірними;

- стягнути з Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації за рахунок Державного бюджету України 1/2 частину 7765 грн. на користь ОСОБА_1;

- стягнути з Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Дніпропетровської обласної державної адміністрації за рахунок Державного бюджету України 1/2 частину 7765 грн. на користь ОСОБА_1;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, встановити строки подачі Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Дніпропетровським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат Дніпропетровської обласної державної адміністрації звітів про виконання рішення суду після набрання законної сили постанови суду.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Постанова суду мотивована наявністю у позивача права на отримання разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році у розмірах, які визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Дніпропетровський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат також не погодившись з постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2016 року, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що положення статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом України «Про державний бюджет України», а тому виплата позивачу грошової допомоги до 5 травня розмірі 2975 грн. відповідає чинному законодавству.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача-2 просив відмовити у її задоволенні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , представник відповідача - 2підтримав вимоги Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача, інші сторони до суду не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом війни І групи та користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст.. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам І групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачу була виплачена грошова допомога до 5 травня у розмірі 2975 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки на момент виплати позивачу грошової допомоги за 2016 рік положення Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» не було передбачено інших умов для реалізації положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ніж ті, які визначенні цим Законом, то застосування постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" є неправомірними.

Однак з такими висновками колегія суддів не може погодись з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, встановлено виплату інвалідам війни щорічної до 5 травня разової грошової допомоги у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, інвалідам війни I групи - 2975 гривень.

Вказані положення Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року року № 79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 є також чинними.

Слід також зауважити на тому, що Конституційний Суд України рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином призначаючи та виплачуючи позивачу грошову допомогу у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141, відповідачі діяли на підставі та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Поряд з цим, враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо виплати грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік у розмірі, встановленому ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не підлягають задоволенню, то, відповідно, не можуть бути задоволенні вимоги щодо стягнення таких сум та встановлення судового контролю за виконанням рішення.

В силу викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

В повному обсязі постанова складена 07 жовтня 2016 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський