Справа № 802/1462/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

06 жовтня 2016 р. Справа № 802/1462/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Данильченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про витребування додаткових доказів та зупинення провадження у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Департаменту ДВС Мінюсту України

про: визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту ДВС Мінюсту України про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

До початку розгляду справи по суті представником відповідача подано через канцелярію суду клопотання вх. №21353 від 06.10.2016р. про витребування у Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України додаткових доказів, а саме матеріалів виконавчого провадження, та зупинення провадження до їх отримання.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подане клопотання частково, вказавши, що матеріали виконавчого провадження знаходяться у відділі примусового виконання рішень Департаменту ДСВ, а тому саме у нього слід їх витребувати.

Позивач при вирішенні питання про витребування письмових документів у відповідача та зупинення провадження у справі поклався на розсуд суду.

Суд, розглянувши клопотання в частині витребування додаткових доказів, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Предметом розгляду даної адміністративної справи, серед іншого, є вимоги про визнання протиправною бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо своєчасного виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.14р. у справі №25663/02, в частині виконання рішення Замостянського райсуду м.Вінниці від 01.03.2004р., стосовно стягнення частини коштів невиплаченого боргу, повного розрахунку.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що рішенням ЄСПЛ від 17.07.14р. зобов'язано державу в трьохмісячний строк виконати рішення місцевих судів, зокрема і рішення Замостянського райсуду м.Вінниці від 01.03.2004р., однак йому виплачено лише частину боргу та станом на 01.09.2016р. сума невиплаченої заборгованості складає 1 441 074, 23 грн. Відтак, відповідачем, на думку позивача, порушено всі строки виконання даного рішення, крім того, останнім не вчиняються виконавчі дії для стягнення залишку заборгованості.

Разом з тим, представник відповідача у поданому клопотанні зазначає, що Департаментом ДВС МУЮ України йому не надано жодних документів та інформації щодо предмету розгляду, що унеможливлює надання пояснень по суті спору. Крім того, представник вказує на те, що всі документи по виконавчому провадженню щодо виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.14р. знаходяться безспосередньо у відділі примусового виконання рішень Департаменту ДСВ Мінюсту України в місті Києві, тоді як його робоче місце у м.Вінниці, а відтак він не має змоги самостійно надати докази.

Суд також звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували чи спростовували позицію позивача, зокрема матеріали виконавчого провадження щодо виконання рішення ЄСПЛ №25663/02 від 17.07.14р.

Водночас, визначаюсь щодо витребування доказів, саме у відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, затвердженого заступником Міністра юстиції України з питань виконавчої служби від 16.04.2015 року (далі Положення), віддділ примусового виконання примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відділ) є структурним підрозділом Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі -Департамент ДВС ), без статусу юридичної особи.

Згідно пункту 3 Положення, основним завданням відділу є своєчасне, повне та неупереджене примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), передбачених законом.

Отже, враховуючи процитовані вище норми, додаткові докази необхідно витребовувати у відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 28.09.2016р. витребувано у Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України матеріали виконавчого провадження щодо виконання рішення ЄСПЛ №25663/02 від 17.07.14р.

Проте, станом на 06.10.16 р. вимоги судового рішення не виконані, додаткові докази не надано, письмових пояснень про причини невиконання не направлено.

Відтак, вирішуючи питання щодо витребування додаткових доказів суд виходить з наступного.

Особливість адміністративного судочинства полягає у більш активній ролі суду. Саме на суд покладено обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для всебічного і повного з'ясування обставин у справі. Тобто, адміністративний суд має повністю встановити обставини справи, щоб ухвалити справедливе та законне рішення.

Дані принципи змагальності та офіційності реалізовані, зокрема, в частині 4 статті 11 КАС України, якою передбачено, що суд повинен вжити визначені законом заходи для повного з'ясування усіх обставин у справі.

Згідно із частиною першою статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини другої цієї статті, суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача, та, відповідно витребувати у відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження щодо виконання рішення ЄСПЛ №25663/02 від 17.07.14р.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд виходить з наступного.

Пунктом 4 частини другої статті 156 КАС України передбачено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

Водночас, стаття 122 КАС України обмежує судовий розгляд справи місячним терміном.

На підставі викладеного, враховуючи що для надання витребуваних документів, необхідний певний період часу, а також те, що строк розгляду справи обмежений, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 69,71, 156, 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

клопотання представника відповідача - задовольнити.

Витребувати у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та зобов'язати надати суду до 21.10.16 належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження з приводу примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини №25663/02 від 17.07.2014 р.

Провадження у справі зупити до 24.10.16 р.

Ухвала суду першої інстанції в частині витребування додаткових доказів, оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду , які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Ухвала суду першої інстанції в частині зупинення провадження набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна