Справа № 822/1283/16
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1283/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача ОСОБА_3 представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 Україна" до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Суд ухвалою від 15 липня 2016 року відкрив провадження у справі за адміністративним позовом, в якому вказує на порушення його прав та ПК України і просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "В1" № від 27.01.2016 року, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 25594 грн. та донарахування штрафних санкцій у розмірі 12797,00 гривень.

У суді представник позивача позовні вимоги підтримав, покликаючись на ті ж докази, що у позові.

Представники відповідача позов не визнали, про що надали письмове заперечення без реєстраційного номера від 26.07.2016 року, яке підтвердили у суді ( стор. 65 - 66 справи т.1).

Заслухавши учасників судового розгляду і дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Відповідачем проведено перевірку позивача і складено ОСОБА_1 № 616/22/37484193 від 31.12.2015 року "Про результати документальної позапланової перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 Україна" , правомірності декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленої до відшкодування на рахунок платника у банку за серпень 2015 року (далі - ОСОБА_1 від 31.12.2015 року) ( стор. 11 - 24 справи ).

Відповідно до п.2-4 висновку ОСОБА_1 від 31.12.2015 року, встановлено порушення абз. "б" п. 200.4 ст. 200 ПК України в результаті чого завищено суму задекларованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2015 року на 83894 грн., порушення абз. "в" п. 200.4 ст. 200 ПК України в результаті чого занижено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 24 Декларації за серпень 2014 року) на 83894 грн. та порушення абз. "б" п.187.1 ст.187 ПК України, в результаті чого завищено обсяг операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою за серпень 2015 року на 916875 гривень.

Позивачем подано заперечення №2 від 15.01.2016 року на ОСОБА_1 від 31.12.2015 року, за результатами розгляду якого, відповідач надіслав лист №363/10/23-027 від 25.01.2016 року, згідно з висновками якого Городоцькою ОДПІ підтверджено сплату сум ПДВ, віднесених до складу податкового кредиту за серпень 2015 року в розмірі 415174 грн., а також встановлено порушення абз. "б" п. 200.4 ст. 200 ПК України внаслідок чого ТзОВ "ОСОБА_5 Україна" завищено задекларовану суму бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку за серпень 2015 року на 25594 гривень (стор. 27-28 справи).

На підставі ОСОБА_1 від 31.12.2015 року, відповідач виніс оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми "В1" № від 27.01.2016 року, яким, згідно з пунктом 54.3 статті 54 та пунктом 58.1 статті 58 ПК України, п.п.78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, та згідно з абз. 3, 4 п.123.1 ст.123 ПК України, встановлено порушення абз. "б" п. 200.4 ст. 200 ПК України в зв'язку з чим зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 25594 грн., а також нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 12797 грн. ( стор. 10 справи ).

Згідно з Рішенням №13208/6/99-99-11-01-02-28 від 14.06.2016 року про результати розгляду скарги, ДФС України розглянуто скаргу позивача на спірне податкове повідомлення-рішення та зазначено, що доводи скаржника не спростовують висновків акта перевірки, в зв'язку з чим залишено без змін податкове повідомлення - рішення № від 27.01.2016 року та рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області про результати розгляду первинної скарги, а скаргу - без задоволення ( стор. 29 справи).

Позивачем надано суду копії правочинів, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, карток рахунку 631, які підтверджують реальність господарських відносин ТОВ "ОСОБА_5 Україна з ТОВ "Козацька долина-2006", ТОВ "СТВ-Трейд" та СФГ "Ранок". ( стор. 72 - 250 справи т.1).

Відповідач вважає, що перераховані ТОВ "ОСОБА_5 Україна кошти постачальникам ТОВ "Козацька долина-2006", ТОВ "СТВ-Трейд" та СФГ "Ранок" зараховані в погашення кредиторської заборгованості, яка виникла в попередньому звітному періоді і тому суми ПДВ, віднесені до складу податкового кредиту в серпні 2015 року на підставі податкових накладних виписаних згаданими контрагентами, не приймають участі в розрахунку суми бюджетного відшкодування ПДВ за звітний період. Цьому висновку податкового органу суд дає критичну оцінку і погоджується з позивачем, що за відсутності порушень по виконанню правочинів контрагентами (поставка, оплата, інше), позивач має право самостійно визначати порядок оплати поставок і на це не впливає його кредиторська заборгованість.

Пунктом 1.30 ст.1 Закону України від 05.04.2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі - Закон № 2346-III) визначено, що платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Згідно з п.3.8 глави 3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 року № 22 (далі - Інструкція), реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Отже, платник визначає призначення платежу і інформація про платіж, наприклад у платіжному дорученні №1760 від 06 серпня 2016 року, яке досліджувалось в суді: "За ріпак, зг договору поставки, у т.ч. ПДВ 20% - 15000 грн." ( стор. 50 справи т.1) не порушує Закон № 2346-III і Інструкцію і не свідчить, що цей платіж зроблений в погашення заборгованості, як рахує податковий орган. Тобто, суд вважає, що податковий орган не має права визначати призначення платежу, в тому числі щодо черговості погашення заборгованості за раніше зроблені поставки платником.

Відповідно до п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст.14 ПК України, бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 ПК України).

Пунктами 198.1 - 198.2 ст.198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) визначено ст. 200 ПК України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст.200 визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Також, у цій справі суд враховує правову позицію висловлену Європейським судом з прав людини у рішеннях від 14.10.2011 року у справі "Щокін проти України" (заява №23759/03) та від 07.07.2011 року у справі "Серков проти України" (заява №39766/05) в яких ЄСзПЛ дійшов висновку, про те що, по-перше національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватного захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника-платника податку, коли в його справі національне законодавство допускало неоднозначне трактування.

Згідно з частиною 1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку позивач довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову не довів що діяв у межах закону, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задовольняється.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ПК України, Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і ст.ст. 4-15, 70-71, 86, 94, 98-99, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення № від 27.01.2016 року, визнавши його протиправним.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 Україна" судовий збір у розмірі 1378 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Копії постанови надати сторонам, повний текст якої виготовлено 03.10.2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1