Справа № 826/8606/16
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Справа № 826/8606/16

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу загальноосвітнього навчального закладу «Гуманітарна гімназія «Гармонія» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом загальноосвітнього навчального закладу «Гуманітарна гімназія «Гармонія» до Лівобережної міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання недійсним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Загальноосвітній навчальний заклад «Гуманітарна гімназія «Гармонія» (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережної міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення у формі наказу від 16.03.2016 р. № 21-р в частині призначення проведення у загальноосвітньому навчальному закладі «Гуманітарна гімназія «Гармонія» документальної планової перевірки використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за період з 01.10.2006 р. по 31.03.2016 р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову, так як, на думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 16.03.2016 р. відповідачем було прийнято наказ № 21-р «Про затвердження плану-графіку перевірок на ІІ квартал 2016 року», яким затверджено план-графік перевірок страхувальників Лівобережної міжрайонної ВД КМВ ФСС ТВП з питань використання коштів загальнообов'язкового державного страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності у період з 01.04.2016 р. по 30.06.2016 р. і в додатку до вказаного наказу зазначено й позивача.

Листом-повідомленням від 25.05.2016 р. № 307-04 «про проведення перевірки» позивача було оповіщено про прийняття відповідачем зазначеного наказу та про те, що у період з 06.06.2016 р. по 07.06.2016 р. головним спеціалістом контрольно-ревізійного відділу Лівобережної міжрайонної ВД КМВ ФСС ТВП буде проведена документальна планова перевірка загальноосвітнього навчального закладу «Гуманітарна гімназія «Гармонія» з питань використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за період з 01.10.2006 р. по 31.03.2016 р.

Позивач, не погоджуючись із зазначеним наказом в частині призначення перевірки щодо нього, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наказ від 16.03.2016 р. № 21-р в частині призначення перевірки позивача прийнятий відповідачем на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 р. № 16/98-ВР (далі - Закон № 16/98-ВР), Законами України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV), «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 р. № 71-VІІІ (далі - Закон № 71-VІІІ), Указом Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» від 23.07.1998 р. № 817/98 (далі - Указ № 817/98), Інструкцією про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженою постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 р. № 29 (далі - Інструкція № 29).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1, 4, 7 Закону № 16/98-ВР передбачено, що страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління за визначеними законом видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, провадять акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами.

Страхові фонди є некомерційними самоврядними організаціями.

Страхові фонди діють на підставі статутів, що затверджуються у порядку, визначеному законами України за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Аналогічні правові положення закріплені у ст. 4 Закону № 1105-XIV.

У п. 7 ч. 1, п. 6 ч. 2 ст. 9 Закону № 1105-XIV визначено, що основними завданнями Фонду та його робочих органів є здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону № 1105-XIV Фонд має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду.

Фонд зобов'язаний контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування.

Пунктом 6 розділу VІІ Закону № 1105-XIV передбачено, що до завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та робочих органів його виконавчої дирекції виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та їх робочі органи

Згідно з пп. 1.5 п. 1 Інструкції № 29 перевірка - це форма документального контролю фінансової діяльності страхувальника в частині дотримання вимог чинного законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; планова перевірка - це перевірка, яка передбачена у плані-графіку контрольно-ревізійної роботи органу Фонду.

У пп. 3.1, 3.2 п. 3 Інструкції № 29 визначено, що організація проведення перевірок покладається на керівників контрольно-ревізійних відділів виконавчих дирекцій відділень Фонду та керівників робочих органів цих відділень.

Планові перевірки проводяться згідно з планами-графіками органу Фонду. Перевірці підлягають документи за звітні періоди поточного та попередніх років, за які не здійснювалась перевірка.

Формування планів-графіків проведення планових перевірок страхувальників органом Фонду здійснюється щокварталу. До 20 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому, формується план-графік, який затверджується наказом керівника робочого органу Фонду (керівника виконавчої дирекції відділення Фонду).

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 71-VIII у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Відповідно до пункту1 Указу № 817/98 органи виконавчої влади, уповноважені від імені держави здійснювати перевірку фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності (далі - контролюючі органи), проводять планові та позапланові виїзні перевірки.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону № 1105-XIV на відносини у сфері здійснення контролю за своєчасністю подання та достовірністю поданих роботодавцем відомостей щодо отримання коштів Фонду та дотримання порядку їх використання не поширюється дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Таким чином, законодавством регламентовано зобов'язання Фонду соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - Фонд) проводити документальні планові перевірки використання суб'єктами господарювання - страхувальниками коштів, цільовим призначенням яких є загальнообов'язкове державне соціальное страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

При цьому, на виконання зазначеного функціонального обов'язку територіальним підрозділом Фонду, відповідно до його відомчої компетенції, складається план-графік проведення вищезазначеної перевірки, що затверджуються наказом керівника такого підрозділу.

Разом з тим, слід враховувати, що Фонд є некомерційною самоврядною організацією, на яку законодавством покладені певні владно-розпорядчі функції, однак, яка не входить ані до структури державних органів, ані до контролюючих органів у розумінні Закону № 71-VIII та Указу № 817/98.

З огляду на це, мораторій на проведення перевірок, встановлений Законом № 71-VIII, не поширюється на перевірки, що призначаються і здійснюються Фондом.

Більш того, зазначений Закон взагалі направлений на врегулювання правовідносин у сфері оподаткування, зокрема діяльності органів доходів і зборів.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2016 року у справі № 805/4926/15-а.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що приймаючи наказ від 16.03.2016 р. № 21-р в частині затвердження плану-графіку проведення документальної планової перевірки позивача, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, визначених чинним законодавством, а саме статтями 9, 10, пунктом 6 розділу VІІ Закону № 1105-XIV та Інструкцією № 29, а отже, правові підстави для його скасування відсутні.

Доводи апелянта про те, що Законом № 71-VIII передбачено обмеження на проведення контролюючими органами перевірок підприємств, установ та організацій, а тому, на його думку відповідачем було незаконно прийнято наказ про призначення перевірки, апеляційний суд вважає не обґрунтованими і такими, що суперечать приписам чинного законодавства, оскільки, як відзначалось вище, вказаним Законом регулюються відносини в галузі оподаткування, він не поширюється на проведення перевірок Фондом і Фонд не є ані органом доходів та зборів, ані взагалі контролюючим органом влади у розумінні чинного законодавства і має правовий статус некомерційної самоврядної організації, на яку законодавством покладено лише деякі владно-розпорядчі функції.

Посилання апелянта на ухвалу ВАСУ від 28.04.2016 р. № К/800/38796/15 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказане судове рішення було ухвалено ВАСУ при розгляді податкового спору.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга загальноосвітнього навчального закладу «Гуманітарна гімназія «Гармонія» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу загальноосвітнього навчального закладу «Гуманітарна гімназія «Гармонія» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 06 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.