Справа № 818/852/16
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 р. Справа №818/852/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/852/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер МС"

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер МС» (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області від 04.07.2016р. № (а.с.44), відповідно до якого підприємству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 20369 грн. з яких: 16295 грн. за основним зобов'язанням та 4074 грн. штрафних санкцій;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області від 04.067.2016р. № (а.с.46), відповідно до якого позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 247355 грн. по декларації, яку подано до контролюючого органу 19.01.2016р. за звітний період - грудень 2015 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області від 04.07.2016р. № (а.с.12) відповідно до якого підприємству зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 259 грн. за грудень 2015 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № (а.с.13) відповідно до якого позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 185949 грн. з яких: 148759 грн. за основними зобов'язаннями та 37190 грн. за штрафними санкціями.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а відтак, суперечать ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов'язок по оплаті грошового зобов'язання на користь Державного бюджету України.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги і доводи заявленого позову, просили суд прийняти рішення про задоволення позову.

Представники Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог з урахуванням обставин, викладених у письмовому запереченні (а.с.107-110).

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. За результатами перевірки, в акті були зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, за що позивачу було донараховано податкові зобов'язання.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Як свідчить з матеріалів справи, відділом перевірок у сфері торгівлі Головного управління ДФС у Сумській області було здійснено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Партнер MC» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 25.10.2013р. по 31.12.2015р. За результатами перевірки складено акт від 22.06.2016р. №116/1402/38867794/34 (а.с.47-84).

Як свідчить з Акту, за наслідками перевірки відповідач дійшов висновків:

- ( І ) про заниження доходів позивачем при отриманні грошових коштів в сумі 826700 по договору відступлення права вимоги №05/11-02 від 05.11.2014р., який було укладено між ТОВ «Партнер МС» та ТОВ «Будпромальянс»;

- ( ІІ ) про заниження податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 163650 грн. за рахунок реалізації газу по ціні нижче собівартості.

З урахуванням висновків податкового органу ГУ ДФС у Сумській області було прийнято відповідні податкові повідомлення-рішення, які є предметом спору по даній справі, відповідно до яких позивачу було збільшено суму податкових зобов'язань по податку на додану вартість, по податку на прибуток та зменшено суму від'ємного значення по ПДВ та по податку на прибуток за грудень 2015 року.

( І ) Висновки податкового органу відносно заниження підприємством ТОВ «Партнер МС» доходів ґрунтуються на наступному:

В ході перевірки було встановлено, що ТОВ «Партнер MC» в перевіреному періоді уклало з ТОВ «Будпромальянс» Договір відступлення права вимоги №05/11-02 від 05.11.2014 року.

При перевірці, відповідач дійшов висновку, що згідно даного договору ТОВ «Будпромальянс» (Первісний кредитор), ТОВ «Партнер MC» (Новий кредитор).

Згідно п.15 договору відступлення права вимоги від 01.07.2014р. 301072014/02, укладеного між ТОВ «Будпромальянс» та ПАТ «КІФ «Кепітал Інвестментс», в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор набуває права вимоги, належне Первісному кредитору за договором відступлення права вимоги від 01.07.2014р. №2014/02 і стає кредитором за Договором позики № 4-П від 08.04.2010р. та додаткових угод до нього, укладеним між ТОВ «Еко- Суми» (Боржник) та ПАТ «ЗНВ КІФ «Кепітал Інвестментс».

За цим Договором Новий кредитор набуває право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов'язань за Договором позики:

а) сплати у порядку та на умовах визначених Договором позики, неповернутої суми позики у розмірі 3102415,81 грн.

б) виконання інших зобов'язань, визначених Договором позики, відступлення права вимоги щодо виконання яких допускається чинним законодавством України.

Загальна сума неповернутої позики за договором становить 3102415,81 грн.

До нового кредитора переходять всі без винятку права і обов'язки Первісного кредитора за договором позики.

Відповідно до абз.2 п.6 додаткової угоди № 1 від 02.11.2015р. до договору відступлення права вимоги від 05.11.2014р. № 05/11-02 :

Сторони домовилися, що ціна відступлення, сплачується Новим кредитором шляхом перерахування коштів на рахунок Первісного кредитора не пізніше 03.04.2017р.»

На виконання умов договору про відступлення права вимоги № 05/11-02 від 05.11.2014 року ТОВ «Еко-Суми» в 2014 році перераховує на розрахунковий рахунок ТОВ «Партнер MC» грошові кошти в сумі 826700 грн. згідно платіжних доручень: від 24.11.2014 року в сумі 600 000 грн., від 09.12.2014 року в сумі 170 000 грн., від 30.12.2014 року в сумі 16 700 грн., від 30.12.2014 року в сумі 40 000 грн.

Дані грошові кошти не були перераховані ТОВ «Будпромальянс» (), а використані в господарській діяльності ТОВ «Партнер MC».

По даним бухгалтерського обліку станом на 31.12.2014 року обліковується кредиторська заборгованість по рахунку 55 «Інші довгострокові зобов'язання» в сумі 826700 грн.

ТОВ «Партнер MC» в податковій декларації на прибуток за 2014 рік в рядку „інші доходи" не включив суму отриманих грошових коштів в сумі 826700 грн. по договору відступлення права вимоги № 05/11-02 від 05.11.2014 року, які станом на 31.12.2014 року не перераховані первісному кредитору, тобто ТОВ «Будпромальянс», в результаті чого занижено інші доходи в сумі 826700 грн.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на норми п.135.1 ст.135 Податкового Кодексу України „Доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складається з:

- доходу від операційної діяльності, який зазначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

- інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу".

Відповідно п.135.2 ст.135 ПК України «Доходи визначаються на підставі первинних документів, що стверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу».

Відповідно п.п.135.5.11 п.135.5 ст.135 ПК України інші доходи включають „доходи, визначені відповідно до статей 146, 147, 153 і 155-161 цього Кодексу».

Відповідно п.153.5 ст.153 ПК України (Оподаткування операцій з відступлення права вимоги) передбачено, що з метою оподаткування платник веде облік фінансових результатів операцій від проведення операцій з продажу (передачі) або придбання права вимоги зобов'язання у грошовій формі за поставлені товари, виконані роботи чи надані послуги третьої особи, зобов'язань за фінансовими кредитами, а також за іншими цивільно-правовими договорами.

При п е р ш о м у відступленні зобов'язань витрати, понесені платником податку - першим кредитором, визначаються в розмірі договірної (контрактної) вартості товарів, робіт, послуг, за якими виникла заборгованість, за фінансовими кредитами - у розмірі заборгованості за даними бухгалтерського обліку на дату здійснення такого відступлення відповідно до вимог цього Кодексу, а за іншими цивільно-правовими договорами - у розмірі фактичної заборгованості, що відступається. Д о с к л а д у д о х о д і в в к л ю ч а є т ь с я сума коштів або вартість інших активів, отриманих платником податку - першим кредитором від такого відступлення, а також сума його заборгованості, яка погашається, за умов, що така заборгованість була включена до складу витрат згідно з вимогами цього Закону.».

Зважаючи на вищевикладеного, відповідач дійшов висновку, що на порушення п.135.1, п.135.2 ст.135, п.п.135.5.11, п.п.135.5.15 п.135.5 ст. 135, п.153.5 ст.153 Податкового Кодексу України ТОВ «Партнер МС" занижено інші доходи за 2014 рік на суму 826700 грн., які були отримані позивачем по договору відступлення права вимоги №05/11-02 від 05.11.2014р., який було укладено між ТОВ «Партнер МС» та ТОВ «Будпромальянс».

Дане порушення вплинуло на від'ємне значення об'єкту оподаткування по податку на додану прибуток за 2015 рік, так як від'ємне значення за 2014 рік в сумі 259 грн., було перенесено до додатку «Різниці» на які зменшується фінансовий результат, та відображено у декларації по податку на прибуток за 2015 рік.

Зважаючи на викладене, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № (а.с.12) відповідно до якого підприємству зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 259 грн. за грудень 2015 року та податкове повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № (а.с.13) відповідно до якого позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 185949 грн. з яких: 148759 грн. за основними зобов'язаннями та 37190 грн. за штрафними санкціями. (Розрахунок наведено на стор. 111-112).

Суд не погоджується з висновками податкового органу і вважає, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, виходячи з наступного:

Як вже було зазначено вище, між ТОВ «ЕКО-СУМИ», як Позичальником, та ТОВ «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "Укрсоц-Капітал" (яке діє від імені та в інтересах ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Кепітал Інвестментс"), як Кредитором, був укладений договір позики № 4-П від 08.04.2010 р. з додатковими угодами (а.с.14-23).

Після чого, ТОВ «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «Укрсоц-Капітал» (яке діє від імені та в інтересах ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Кепітал Інвестментс"), як П е р в і с н и й кредитор, передав ТОВ «Будпромальянс», як Н о в о м у кредитору, право вимоги, належне Первісному кредитору за вищевказаним договором позики і став кредитором за договором позики № 4-П від 08.04.2010 р., про що між ними укладений договір відступлення права вимоги №01072014/02 від 01.07.2014р. (надалі за текстом - п е р ш е в і д с т у п л е н н я права вимоги або спірний договір).

В свою чергу, ТОВ «Будпромальянс», як Первісний кредитор, передав ТОВ «Партнер MC», як Новому кредитору, право вимоги, належне Первісному кредитору за договором відступлення права вимоги №01072014/02 від 01.07.2014р. (а.с.24) і став кредитором за договором позики № 4-П від 08.04.2010 р, про що між ними укладений договір відступлення права вимоги № 05//11-02 від 05.11.2014 р. (н а с т у п н е в і д с т у п л е н н я права вимоги), копія договору з додатковою угодою (а.с.25-26).

Отже, враховуючи вищенаведене, між ТОВ «Будпромальянс» та позивачем укладений договір відступлення права вимоги № 05/11-02 від 05.11.2014, який є н а с т у п н и м (д р у г и м) відступленням права вимоги за договором позики, тому посилання відповідача в акті перевірки на те, що ТОВ «Партнер MC» порушено п.153.5. ст.135 ПК України є безпідставним, оскільки вказана друга частина п. 153.5. цієї статті регулює відносини п е р ш о г о відступлення, а н е н а с т у п н о г о. Так, законодавець чітко розмежовує перше та наступне відступлення права вимоги в Податковому кодексі України, перше відступлення права вимоги - регулюється ч.І. п.153.5. ст. 153 ПК України, а наступне відступлення права вимоги - ч.З. ст. 153 ПК України.

До того ж, відповідач в акті перевірки та при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення безпідставно не приймає до уваги та не враховує, що у позивача, як у платника податку, не нестала дата отримання (виникнення) інших доходів по грошовим коштам у розмірі 826 700,00 по договору відступлення права вимоги №05/11- 02 від 05.11.2014 р.

Відповідно до п. 135.1. ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

- доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

- інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

З системного аналізу викладеної норми, законодавцем розмежовуються доходи на: доходи від операційної діяльності та на інші доходи. В свою чергу, статтею 137 ПК України визначається дата виникнення доходів.

Згідно з пп.135.5.11. п.135.5.1. ст. 135.5. ПК України інші доходи включають: доходи, визначені відповідно до статей 146, 147,153 і 155 - 161 цього Кодексу.

Таким чином, ураховуючи приписи вищевказаних норм актів законодавства, грошові кошти у розмірі 826 700,00 грн, отримані відповідачем по договору наступного відступлення права вимоги у відповідності до п.135.5. ст. 135, п.153.5. ст. 153 ПК України відносяться до інших доходів.

А у відповідності до п. 137.16. ст. 137 ПУ України датою отримання інших доходів є дата їх виникнення згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, якщо інше не передбачено нормами цього розділу. За таких обставин, вказана норма Податкового Кодексу відсилає до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, отже дата виникнення доходів визначається положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Регулювання бухгалтерського обліку здійснюється Національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку (далі - П (С)БО) згідно ст. 6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України". Оскільки за економічною сутністю дана операція (отримані спірні кошти) вважаються зобов'язаннями, то слід керуватися Стандартами бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 р. № 20. (надалі - Стандарт 11). В свою чергу, згідно з п.5. Стандарту 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 р. № 20 «зобов'язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов'язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду».

Отже, вищевказана норма Стандарту 11 закріплює положення, згідно з якими дохід виникає тільки у разі, якщо на дату балансу раніше визнане зобов'язання не підлягає погашенню. У позивача, кошти, які надійшли у сумі 826 700,00 грн по договору відступлення права вимоги № 05/11-02 від 05.11.2014 - підлягають погашенню, тому для ТОВ « Партнер MC» не настав строк виникнення доходу у цій сумі.

До того ж, згідно з п.5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999р. N 290 (надалі за текстом - Стандарт 15): «дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює з р о с т а н н я власного к а п і т а л у (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена». А у відповідності до п. 3. Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 N 73: «власний капітал - частина в активах підприємства, що залишається після вирахування його зобов'язань». Як вбачається з наведеного, приписи Стандарту 15 ставлять в залежність момент визначення доходу, а саме: за умови що збільшення активу зумовлює зростання власного капіталу.

Проте, у позивача під час перерахування спірних коштів у сумі 826 700,00 грн. по договору відступлення права вимоги № 05/11-02 від 05.11.2014 р. не зростає власний капітал, тому вищевказані кошти не можуть бути визначені як доходи.

Виходячи з вищенаведених приписів ст. 37 ПК України, положень (стандартів) бухгалтерського обліку та враховуючи те, що у ТОВ «Партнер MC» не настав строк визначення отриманих спірних коштів до інших доходів, то позивач правомірно не включив суму отриманих грошових коштів у розмірі 826 700,00 по договору відступлення права вимоги № 05/11-02 від 05.11.2014 р до складу інших доходів та обґрунтовано не зазначив їх в податковій декларації на прибуток за 2014 р. в рядку «Інші доходи». А у відповідності «Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств и і організацій», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 р. № 291 законно відніс вказані спірні кошти до класу 5 Довгострокові зобов'язання, рахунок 55 «Інші довгострокові зобов'язання», що підтверджується балансом на 31.12.2014р. (копія додається).

Враховуючи те, що не знайшов свого підтвердження факт заниження позивачем доходу в 2014 р. в сумі 826 700,00 грн, то нарахування відповідачем штрафних санкцій на суму 37 190,00 грн згідно з ППР від 04.07.2016р. № є безпідставним.

Таким чином, аргументи відповідача, викладені в акті перевірки, що спірні отримані кошти включаються до складу інших доходів є необгрунтованими та безпідставними та спростовуються вищенаведеним, тому прийняте відповідачем оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № є незаконним, протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що не знайшов свого підтвердження факт заниження позивачем інших доходів у 2014 р. в сумі 826 700,00 грн., то вищевказане оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача від 04.07.2016 р. № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 259,00 грн. також є необгрунтованими та безпідставними.

( ІІ ). Висновки податкового органі про заниження податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 163650 грн. по операціям з реалізації газу (по ціні нижче собівартості), ґрунтуються на наступному:

В ході проведення перевірки ТОВ «Партнер МС» встановлено, що господарська діяльність підриємства - реалізація газу на орендованих АГНКС. По трубопровідним магістралям газ природній надходить до АГНКС. У відповідності до технологічного процесу газ природний проходить стискання на АГНКС (тобто доводиться до відповідного стану, необхідного для реалізації) і стає газом природним паливним компримованим, придатним до продажу на АГНКС.

Згідно виробничого процесу, момент придбання природнього газу настає, в момент реалізації газу компримованого. Тобто, без проведення працівниками АГНКС відповідних операцій, щодо підготовки пристроїв та устаткування АГНКС для реалізації газу, не можливо провести реалізацію газу компринованого кінцевому споживачу, а відповідно у ТОВ «Партнер МС» не виникають витрати по придбанню природного газу у постачальника.

ТОВ «Партнер МС», орендує АГНКС, як цілісні майнові комплекси. Витрати на утримання АГНКС є загальновиробничими витратами.

В ході проведення перевірки встановлено, що відповідно до Положення бухгалтерського стандарту 16 «Витрати» ТОВ «Партнер МС» не проводило розподіл загальновиробничих витрат на постійні і змінні. А відповідно не проводило розподілу постійних загальновиробничих витрат (витрати на електроенергію, зарплату працівників АГНКС, оперативну оренду АГНКС та інш.) відповідно до бази розподілу при нормальній потужності на собівартість реалізованих товарів, а віднесло всі загальновиробничі витрати до витрат на збут, чим було порушено один із принципів ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №99б-ХІУ із змінами та доповненнями, а саме: нарахування і відповідність доходів і витрат.

В результаті вищевикладеного, ТОВ «Партнер МС» занизив собівартість реалізованого газу компримованого.

Відповідач посилається на абзац 2 п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, відповідно до якого «… база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів не може бути нижче їх собівартості».

Відповідач стверджує, що ТОВ «Партнер МС» у перевіряємому періоді провів реалізацію газу компримованого нижче собівартості на загальну суму 1318250грн., в результаті чого позивачем було занижено суму ПДВ на 263650 грн., в т.ч. за січень 2015 року в сумі 11455грн., за лютий 2015 року на суму 4840 грн., за вересень 2015 року в сумі 97 грн., за жовтень 2015 року в сумі 70734грн., за листопад 2015 року в сумі 92895грн., за грудень 2015 року в сумі 83629 грн.

З урахуванням вищезазначених висновків податкового органу ГУ ДФС у Сумській області було прийнято податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області від 04.067.2016р. № (а.с.46), відповідно до якого позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 247355 грн. по декларації, яку подано до контролюючого органу 19.01.2016р. за звітний період - грудень 2015 року; та згідно податкового повідомлення-рішення від 04.07.2016р. № (а.с.44) підприємству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 20369 грн. з яких: 16295 грн. за основним зобов'язанням та 4074 грн. штрафних санкцій.

Суд не погоджується з висновками податкового органу та вважає, що вищезазначені ППР підлягають скасуванню, виходячи з наступного:

Позиція відповідача полягає в тому, що позивач с а м о с т і й н о виготовлює природний паливний компримований газ та реалізує його через мережу автомобільних газонаповнювальних компресорних станцій (надалі за текстом - АГНКС), внаслідок чого відповідач робить висновок, що база оподаткування операцій з постачання с а м о с т і й н о виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості.

Відповідач зазначає, що у відповідності до технологічного процесу газ проходить стискання на АГНКС і стає газом природниим паливним компримованим, що на думку відповідача свідчить про здійснення позивачем переробки природного газу на АГНКС, внаслідок якої виникає нова продукція (товар)- природний паливний компримований.

Однак, суд не погоджується з даним твердженням відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятого ним рішення. Таким чином, суд вважає за доведені ті обставини на які посилається позивач.

Так, позивач звертає увагу суду на код газу, який реалізується позивачем через мережу АГНКС. Позивач в позові зазначав, що згідно з «Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010» (надалі за текстом - ДК 016:2010) газ, який він реалізує через мережу АГНКС класифікується за кодом 06.20.1. секції В Продукція добування корисних копалин і розроблення кар'єрів (що кореспондує з кодом УКТЗЕД ) газ природний, скраплений або в газоподібному стані, що підтверджується укладеними договорами з нашими постачальниками. Позивачем надано до суду копії договорів про закупівлю, поставку (за відкритими торгами, переговорною процедурою) з акцептами пропозицій конкурсних торгів зі своїми клієнтами (покупцями), які через мережу АГНКС купують у відповідача природний паливний компримований газ.

Відповідно до Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 10.04.21014 р. № 1197 в цих договорах (а.с.123-125, 127-129), а саме: в п.1.1. зазначений код товару за ДК 016:2010 - 06.20.10 (газ природний, скраплений або в газоподібному стані). Отже, у вищевказаному класифікаторі продукції газ, який реалізується відповідачем через мережу АГНКС, теж відноситься до природного і знаходиться у розділі (секції В) (а.с.118), не продукції переробки, а в секції корисних копалин. Якщо, б природний паливний компримований газ виготовлявся позивачем, то він би відносився до секції С (а.с.119-122) «Продукція переробної промисловості» (під кодами 19.2 або 20).

Тому, всі твердження відповідача, що позивач самостійно виготовляє природний паливний компримований газ та внаслідок чого ним занижена собівартість реалізованого газу є безпідставними.

Крім цього, відповідачем не доведено, що позивач не здійснює переробку (самостійне виготовлення товару) газу природного на новий товар (продукцію) на природний паливний компримований газ.

Так, газ природний та природний паливний компримований газ - це один і той вид продукції (товару), який підлягає одній класифікації. ТОВ «Партнер MC» придбає газ природний у своїх постачальників згідно з УТК ЗЕД за кодом товару - 0 (газ природний у газоподібному стані), що підтверджується податковими накладними (копії в справі - а.с.28-33). Після чого, відповідач через мережу АГНКС своїм клієнтам (покупцям) здійснює реалізацію природного паливного компримованого газу за ідентичним (аналогічним) кодом товару згідно з УТК ЗЕД- 0, що підтверджується податковими накладними (копії в справі - а.с.28-33).

Більш того, такої правової позиції, що при реалізації природного газу через мережу АГНКС , газ класифікується за кодом 0 - додержується і сама Державна фіскальна служба у листі від 02.03.3026 р. № 4810/6/99-99-21-05-15. (а.с.199-200).

Крім того, згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010 газ, який реалізує через мережу АГНКС ТОВ «Партенр MC» класифікується за кодом 06.20.1. секції В Продукція добування корисних копалин і розроблення кар'єрів (що кореспондує з кодом УКТЗЕД ) газ природний, скраплений або в газоподібному стані, що підтверджується укладеним договорами з постачальниками підприємства - ТОВ «Партнер МС». Отже, у вищевказаному класифікаторі продукції газ, який реалізується відповідачем через мережу АГНКС, теж відноситься до природного і знадиться у розділі (секції) класифікатора, не продукції переробки, а в секції корисних копалин.

У відповідності до Закону України «Про нафту і газ» від 12.07.2001 р. № 2665 газ - це корисна копалина, яка уявляє собою суміш вуглеводів та невуглеводнних компонентів, перебуває у газоподібному стані за стандартних умов. Таким чином, відповідач, ніяким чином не може самостійно виготовлювати природний газ, як новий продукт, оскільки це корисна копалина, яка створюється природою, а не людиною.

Згідно з п. 4 Національного класифікатора України класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010 (затвердженим наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29 листопада 2010 року N 530): «готова продукція - це продукція, процес перероблення якої завершено, а перероблення - це технологічний процес, виконання якого змінює форму, властивості чи склад сировини, напівфабрикатів або, в окремих випадках, готової продукції, задля отримання нової продукції».

Відповідно до п.2.1.8. «Правил безпечної експлуатації та обслуговування обладнання автомобільних газонаповнювальних компресорних станцій»

(затверджених наказом міністерства праці та соціальної політики України від 29.07.2002 р.) стиснений природний газ для заправлення автомобілів повинен відповідати ГОСТУ 27577-87 «Газ природний паливний компримований для двигунів внутрішнього згорання».

При реалізації відповідачем через мережу АГНКС природного паливного компримованого газу, який отримують з паливного природного газу н е з м і н ю є т ь с я компонентний склад природного газу, отриманого з магістральних трубопроводів, що підтверджується положеннями п.3.1. ГОСТУ 27 57-2000, згідно з якими: «Природный топливный компримированный газ получают из горючего природного газа, транспортируемого по магистральным газопроводам или городским сетям, компромированием и удалением примесей на газанонаполнительной компресорной станции по технологии, не предусматривающей изменение компонентного состава».

Отже, по магістральним трубопроводам до АГНКС надходе природний газ і виходе такий самий газ за компонентним складом, без зміни його форми, властивості чи складу, тому цей газ не може бути новим переробленим (самостійно виготовленим) продуктом.

Так, позивач в ході розгляду справи довів, що він самостійно не виготовляє природний паливний компримований газ, а тільки здійснює його реалізацію (торгівлю).

Виходячи з вищенаведеного, ТОВ «Партнер МС» правомірно, відповідно до абз.2. ст.188 ПК України оподаткував операції з реалізації природного паливного компримованого газу не нижче ціни придбання таких товарів/послуг від своїх постачальників, а доводи, викладені відповідачем в акті перевірки, що позивачем занижено податкові зобов'язань в сумі 263 650 грн, занижено нарахування податку на додану вартість всього на суму 16 925 грн, завищено від'ємне значення по ПДВ в сумі 247355грн. є необгрунтованими та безпідставними та спростовуються вищенаведеним, тому прийняті відповідачем оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 04.07.2016р. №, від 04.07.2016р. №, є безпідставними, протиправними та підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер МС" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 04.07.2016 №, яким збільшено Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер МС" суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 24 369 грн. 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 04.07.2016 №, яким зменшено Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер МС" розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 247 355 грн. 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 04.07.2016 №, яким зменшено Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер МС" суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 259 грн. 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 04.07.2016 №, яким збільшено Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер МС" суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 185949 грн. 00коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 26.09.2016 року.

Суддя О.М. Кунець