Справа № 817/923/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2016 р.Р і в н е 817/923/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2
до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення
В С Т АН О В И В:

Фізична особа суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 19.04.2016.

В обґрунтування позову зазначає, що оскільки не є суб'єктом господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, то перевірка була проведена незаконно, без належних підстав. Вважає, що контролюючим органом протиправно застосовано норми Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", який регулює, зокрема, відносини із роздрібної торгівлі алкогольними напоями, оскільки вона не здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, не має відповідної ліцензії, а тому не зобов'язана реєструвати місце зберігання алкогольних напоїв. Зазначає, що виявлений в ході перевірки алкоголь, а саме 19 пляшок пива та 7 пляшок слабоалкогольного сильногазованого напою був придбаний для нагородження переможців спортивного змагання з футболу, а не для використання в господарській діяльності. На підставі викладеного просила позов задовольнити в повному обсязі, визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафу.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та без участі позивача, в порядку письмового провадження.

Відповідач Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області письмового заперечення на адміністративний позов не подав, в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, причини неможливості прибуття представника в засідання суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Судом не визнавалась обов'язкова участь представника відповідача в судовому засіданні. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 11.04.2016 працівниками Головного управління ДФС у Рівненській області, відповідно до наказу від 28.03.2016 №165 та направлень від 29.03.2016 №94, №95, проведено фактичну перевірку з питань додержання ФОП ОСОБА_2 вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами у господарській одиниці, яка належить позивачу та розташована в м.Острог Рівненської області, за наслідками перевірки складено акт (довідку) за реєстраційним номером 45/40/ від 11.04.2016 (а.с.9-12).

З вказаного акта (довідки) встановлено, що в ході проведення перевірки магазину встановлено факт зберігання алкогольних напоїв у місці, яке не внесено до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв, а саме:

- напій слабоалкогольний "ВодноЛайм" міст. 0,33л, міцн. 8% об., виробник ДП ПАТ "Оболонь Крапилівське" дата розливу 24.03.2016, по ціні 10,00грн., в кількості 7 пляшок;

- пиво світле непастеризоване Князь Сангушко, міст. 0,5л, міцн. 4,6% об., вироблено 08.04.2016, виробник ПрАТ "Славутський пивзавод" по ціні 8,00грн. в кількості 7 пляшок;

- пиво світле Чернігівське, міст. 0,5л, міцн. 4,6% об., виробник ПАТ "САН ІНБЕВ Україна", дата розливу 16.02.2016 по ціні 7,50грн. в кількості 12 пляшок,

що є порушенням ч.35 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР.

Головним управління ДФС у Рівненській області на підставі акта (довідки) перевірки №45/40/ від 11.04.2016 прийнято рішення від 19.04.2016 №000042400 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн. (а.с.7-8).

Позивачем вказане рішення оскаржене в адміністративному порядку, за результатами якого скарга залишена без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Не погоджуючись з таким висновком контролюючого органу, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ст.16 Закону №481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 "Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" визначено, що органом, який здійснює ліцензування виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами є Державна фіскальна служба.

Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, передбачено, що Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, та здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України", територіальним органом ДФС на території Рівненської області є Головне управління ДФС у Рівненській області.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції контролюючих органів, до яких, зокрема, відноситься: ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої; визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів та митних платежів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

Відповідно до положень ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки, яким вважаються перевірки, що здійснюються за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75).

Згідно з положеннями ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), та може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5 п.80.2 ст.80).

Як встановлено з акта перевірки №45/40/ від 11.04.2016, підставою для винесення оспорюваного рішення стало зберігання 19 пляшок пива та 7 пляшок слабоалкогольних сильногазованих напоїв у місці, яке не внесено до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.

Абзацом 20 частини 1 статті 1 Закону №481/95-ВР визначено, що місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників (абз.21 ч.1 ст.1 Закону №481/95-ВР).

Підпунктом 14.1.5 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України та абзацом 6 частини 1 статті 1 Закону №481/95-ВР визначено, що алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Слабоалкогольні напої - алкогольні напої з вмістом етилового спирту від 0,5 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць та екстрактивних речовин не більш як 14,0 г на 100 куб. см, виготовлені на основі водно-спиртової суміші з використанням інгредієнтів, напівфабрикатів та консервантів, насичені чи ненасичені діоксидом вуглецю (абз.7 ч.1 ст.1 Закону №481/95-ВР).

Згідно з п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належать, зокрема, алкогольні напої, які підлягають оподаткуванню непрямим податком на споживання окремих видів товарів (продукції) - акцизним податком (пп.14.1.4 п.14.1 ст.14).

Відповідно до пп.212.1.11 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України, платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно з ч.12 ст.15 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку (абз.24 ч.1 ст.1 Закону №481/95-ВР).

Згідно з ч.ч.35-37 ст.15 Закону №481/95-ВР, зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру. Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків. До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку про те, що передумовою для включення місця зберігання до Єдиного реєстру є отримання ліцензії на право роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином, місця зберігання алкогольних напоїв, які призначені для особистого вживання або іншого призначення, не пов'язаного з їх реалізацією, не підлягають внесенню до Єдиного реєстру, оскільки на такі відносини не поширюється дія Закону №481/95-ВР.

Як зазначає позивач, виявлений в ході перевірки алкоголь був придбаний нею як спонсором для нагородження переможців спортивного змагання.

Відповідач не спростував доводи адміністративного позову, не надав суду доказів на підтвердження правомірності оспорюваного рішення.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1 та 2 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, що при прийнятті спірного рішення суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про застосування фінансових санкцій № від 19.04.2016.

Судові витрати присуджуються на користь позивача відповідно до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про застосування фінансових санкцій № від 19.04.2016.

Присудити на користь позивача Фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області судовий збір у розмірі 1378,00грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.