Справа № 545/2588/16-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 жовтня 2016 року м. Київ К/800/26197/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту патрульної поліції на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Мелокумової Ольги Сергіївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправними дії поліцейського патрульної поліції роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Мелокумової О.С. щодо винесення нею постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 873677 від 03 липня 2016 року та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 873677 від 03 липня 2016 року. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрито за відсутністю складу правопорушення.

Судами встановлено, що 03 липня 2016 року поліцейським патрульної поліції роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Мелокумовою О.С. винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ПС2 №873677, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. У вказаній постанові відповідачем зазначено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом SUZUKI GRAND VITARA, реєстраційний номер НОМЕР_1, у м. Полтаві по вул. Європейській на вимогу патрульного поліцейського не пред'явив посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив підпункт 2.4 Правил дорожнього руху.

Позивач, не погодившись із діями відповідача та складеною постановою, оскаржив їх до суду, вказуючи на те, що він не керував автомобілем SUZUKI GRAND VITARA, реєстраційний номер НОМЕР_1, у м. Полтаві по вул. Європейській 03 липня 2016 року, а отже, не вчиняв та не міг вчинити порушення, передбачене підпунктом 2.4 Правил дорожнього руху.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення здійснено на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а відповідальність за частиною 1 статті 126 КУпАП застосована правомірно.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки відповідачем не наведено будь-яких обставин, передбачених статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію», які давали б право вимагати у позивача пред'явлення ним документів, то обставини правопорушення, встановлені відповідачем з порушенням цієї статті, а тому у позивача був відсутній обов'язок надання документів на його вимогу.

Відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до статті 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Судами встановлено, що із відеозапису, наданого відповідачем, вбачається відсутність обставини, наведених у статті 32 Закону України "Про Національну поліцію", за яких поліцейський мав право вимагати у позивача пред'явлення ним документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, оскільки позивач, дійсно, рухався на автомобілі SUZUKI GRAND VITARA, реєстраційний номер НОМЕР_1, у м. Полтаві по вул. Європейській 03 липня 2016 року, увімкнувши відповідні сигнали, здійснив поворот вправо, а потім вліво, після чого припаркував автомобіль на стоянці. В свою чергу, відповідач під'їхала з напарником на службовому автомобілі до позивача, який на той час вже перебував поряд з припаркованим автомобілем, при цьому напарник відповідача попросив надати посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, пояснивши це тим, що позивач, здійснюючи поворот на стоянку, не увімкнув сигнал повороту.

Проте, інспектором не виносилась постанова про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого підпунктом 9.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП.

Крім того, наданий відповідачем відеозапис, який здійснено на його власну відеокамеру, в частині зйомки руху автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, реєстраційний номер НОМЕР_1 до його зупинки і виходу позивача, відповідає поясненням позивача стосовно того, що при здійсненні поворотів на автомобілі вмикались відповідні сигнали, а інспекторами зупинка вказаного автомобіля не здійснювалась. Будь-яких інших доказів з цього приводу сторонами у справі не надано. Представник відповідача пояснила, що підставою вимагати надання документів від позивача не було не ввімкнення при здійсненні повороту відповідного сигналу на автомобілі SUZUKI GRAND VITARA, реєстраційний номер НОМЕР_1, а підставою, передбаченою статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію», стало те, що автомобіль рухався непевно по дорозі.

Однак, судами встановлено, що на питання позивача про підстави, з яких відповідач вимагає його надати документи, інспектор зазначив не ввімкнення сигналу повороту. Вказані обставини були визнані представником відповідача в судовому засіданні після перегляду відеозапису, яка зазначила, що надає свої пояснення зі свідчень інспектора, оскільки під час складання протоколу вона присутня не була.

До того ж, із відеозапису видно, що відповідач не здійснював зупинку автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, реєстраційний номер НОМЕР_1, а звернувся до позивача, коли той знаходився поряд з автомобілем, припаркованим на стоянці. Інших обставин, передбачених статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію», які давали б право вимагати у позивача пред'явлення ним документів відповідачем не наведено.

У касаційній скарзі Департамент патрульної поліції, посилаючись на те, що судове рішення суду апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції, з тих підстав, що відповідач мав достатньо доказів та підстав для притягнення до адміністративної відповідальності позивача, шляхом винесення постанови на місці скоєння правопорушення.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Мелокумової Ольги Сергіївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак