Справа № 818/780/16
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 р. Справа №818/780/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/780/16

за позовом ОСОБА_1

до Липоводолинської районна державна адміністрація Сумської області

третя особа тимчасово виконуючий голови Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області ОСОБА_3

про визнання протиправними та скасування розпорядження, поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1Ю.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області (далі відповідач, Липоводолинська РДА), третя особа тимчасово виконуючий обовязки голови Липоводолинської райдержадміністрації Сумської області ОСОБА_3, в якому, з урахуванням остаточних уточнень позовних вимог (а.с.92-93) просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області №73-К від 01 червня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби у справах дітей Липоводолинської РДА з 01 червня 2016 року у звязку з набранням законної сили рішення суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або повязане з корупцією правопорушення відповідно до пункту 3 частини 1 статті 84 Закону України «Про державну службу»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника служби у справах дітей Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постанова суду, яка стала підставою для звільнення ОСОБА_1 набрала законної сили 13.01.2016р.

Позивачем було надано до суду докази сплати штрафу в сумі 5100 грн. на виконання постанови Липоводолинського районного суду сумської області.

Відповідно до Розпорядження Липоводолинської РДА від 29.01.2016р. №01-АГП до ОСОБА_1, як начальника служби у справах дітей, згідно з Законом України «Про державну службу» ( в редакції 2012р.), статті 65 Закону України «Про запобігання корупції», статті 147 Кодексу Законів про працю України та на підставі постанов Липоводолинського районного суду від 18.11.2015 року та Апеляційного суду Сумської області від 13.01.2016 року, за перевищення службових повноважень, зокрема, обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

За наявності вже існуючого Розпорядження про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у вигляді догани, повторно, 01.06.2016 року Липоводолинською РДА було видано оскаржуване Розпорядження №73-К «Про звільнення ОСОБА_1Ю.», згідно з яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника служби у справах дітей Липоводолинської районної державної адміністрації ОСОБА_1 з 01 червня 2016 року з підстав набрання законної сили рішення суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або повязане з корупцією правопорушення відповідно до пункту 3 частини 1 статті 84 Закону України «Про державну службу» (Закон №УІІІ від 10.12.2015р.).

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем д в і ч і - 29 січня та 1 червня 2016 року її було притягнуто до юридичної відповідальності (догана та звільнення), що суперечить приписам ст..61 Конституції України, а також всупереч ст.58 Конституції України, так як застосовані норми Закону України «Про державну службу» який набув чинності лише з 01.05.2016р.

При цьому, позивач зазначає, що як на момент прийняття Розпорядження про звільнення так і на даний час Розпорядження Липоводолинської РДА від 29.01.2016р. №01-АГП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1Ю.», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, не скасовано. Тоді як саме розпорядження про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у вигляді догани також суперечить вимогам трудового законодавства.

Позивач вищезазначене Розпорядження №01-АГП від 29.01.2016р. не оскаржує, одна просить суд врахувати, що відповідно до ст..148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням порушення трудової дисципліни, але не пізніше одного місяця, з дня його виявлення. З акта службового розслідування Липоводолинської РДА від 24.05.2016р. вбачається, що до Липоводолинської РДА надійшов лист прокурора Липоводолинського району від 29.01.2016р. №89-1609 за вих..№15 в якому повідомлялося, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення. В той же час, з порушенням приписів ст..148 КЗпП України, тільки 29 січня 2016 року третьою особою було видане Розпорядження про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Щодо оскаржуваного Розпорядження №73-К від 01 червня 2016 року, позивач звертає увагу суду на те, що відповідно до статті 38 Закону України «Про державну службу», передбачено звільнення державного службовця у т р и д е н н и й строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про запобігання корупції» також передбачено триденний строк для звільнення з роботи осіб, яких притягнуто до кримінальної або адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення. Триденний строк підліковується з дня отримання органом державної влади копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, відповідач звільнив ОСОБА_1 з роботи не протягом трьох днів, а через чотири місяці з дня встановлення факту правопорушення, що суперечить приписам ст. 19 Конституції України, не відповідає вимогам ст. 38 Закону України «Про державну службу», ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 36 КЗпП України.

Крім цього, позивач зазначає , що відповідач, в порушення вимог ст..11, 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», звільнив ОСОБА_1 з посади начальника служби у справах дітей Липоводолинської РДА без погодження з службою у справах дітей Сумської облдержадміністрації.

В судовому засіданні позивач просила суд у повному обсязі задовольнити її позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що вимоги позивача не визнає, просила суд відмовити в їх задоволенні з урахуванням обставин, викладених у письмовому заперечення (а.с.36-37). Так, відповідач зазначає, що відповідно до постанови Липоводолинського районного суду від 18.11.2015 ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення. Апеляційний суд Сумської області від 13.01.2016 постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 18.11.2015 відносно ОСОБА_1 за ст. 172-4 ч. 1 КУпАП залишив без змін.

Розпорядженням голови райдержадміністрації від 29.01.2016 № 01-АГП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1Ю.» начальнику служби у справах дітей Липоводолинської районної державної адміністрації ОСОБА_1 винесена догана. В подальшому, беручи до уваги подання Роменської місцевої прокуратури Сумської області від 26.04.2016 № 102-3099, яке надійшло до райдержадміністрації 06.05.2016, розпорядженням голови райдержадміністрації від 11.05.2016 № 56-К «Про проведення службового розслідування» було призначено проведення службового розслідування. В ході службового розслідування 23.05.2016 року ОСОБА_1 надала комісії пояснюючу записку, в якій виклала суть справи, щодо притягнення її до адміністративної відповідальності, наголошуючи, що жодного доказу того, що вона займалася підприємницькою діяльністю чи іншою оплачуваною діяльністю в матеріалах суду по сьогоднішній день немає.

З урахуванням висновків службового розслідування, Розпорядженням Липоводолинської РДА № 73-К від 01 червня 2016 року ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника служби у справах дітей Липоводолинської РДА з 01.06.2016р. у звязку з набранням законної сили рішення суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або повязане з корупцією правопорушення відповідно до пункту 3 частини 1 статті 84 Закону України «Про державну службу».

Відповідач вважає, що твердження позивача про те, що її двічі було притягнуто до відповідальності за один і той же проступок, є безпідставним, оскільки в ст. 30 Закону України «Про державну службу» (далі Закон № 3723-ХІІ) та в ст.84 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон №889-УІІІ) визначено не окремий вид відповідальності державних службовців, а спеціальну, притаманну тільки державній службі, підставу для її припинення, яка має імперативний характер. Саме ж припинення державної служби відбувається у формі звільнення.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач вважає, що Розпорядження від 01.06.2016р. за №73-К прийнято Липоводолинською РДА з дотриманням норм чинного законодавства.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи тимчасово виконуючий обовязки голови Липоводолинської райдержадміністрації Сумської області ОСОБА_3 був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного:

Як свідчить з матеріалів справи (копія трудової книжки а.с.11), відповідно до розпорядження голови РДА від 29.04.2013р. за №71-К , з 30.04.2013р. ОСОБА_1 була переведено на посаду начальника служби у справах дітей Липоводолинської районної державної адміністрації.

30 жовтня 2015 року до Липоводолинської РДА надійшов лист прокурора Липроводолинського району від 29.10.2015р. №89-1609 в якому повідомлялося, що прокуратурою району відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення нею адміністративного корупційного правопорушення.

ОСОБА_4 складеного протоколу №2/2015 від 28 жовтня 2015р. ОСОБА_1 будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушила вимоги п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції» (заборона займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю), та скоїла адміністративне корупційне правопорушення , передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП, яке виявилось у здійсненні нею торгівлі ветеринарними препаратами протягом липня-серпня 2015 року у ветеринарній аптеці, яка належала її співмешканцю ОСОБА_5

Відповідно до постанови Липоводолинського районного суду від 18.11.2015р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 300 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 5100 грн. (а.с.18-19).

Відповідно до постанови апеляційного суду Сумської області від 13.01.2016р. постанову Липоводолинського районного суд Сумської області від 18.11.2015р. було залишено без змін.

29 січня 2016 року заступник голови Липоводолинської РДА ОСОБА_6 подав на імя тимчасово виконуючого обовязки голови Липоводолинської РДА ОСОБА_3 доповідну записку, в якій виклав суть постанов суду та запропонував, керуючись ст..65 Закону України «Про запобігання корупції», притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Розпорядженням голови РДА від 29.01.2016р. №01-АГП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1Ю.» начальнику служби у справах дітей Липоводолинської РДА ОСОБА_1 оголошена догана (а.с.15).

Про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності було повідомлено Роменську місцеву прокуратуру.

06.05.2016р. до Липоводолинської РДА надійшло подання Роменської місцевої прокуратури від 26.04.2016р. №102-3099 (а.с.26 на звороті 27), в якому прокуратура зазначила, що рішення Липоводолинської РДА про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у вигляді догани суперечить вимогам чинного законодавства. При цьому, у листі йшлося посилання на п.2 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої передбачено, що державна служба припиняється у разі недотримання повязаних із проходженням державної служби вимог та обмежень, передбачених спеціальним Законом України «Про запобігання корупції», в тому числі і заборони займатися іншою оплачуваною діяльністю. Як зазначає прокурор у поданні - таке припинення державної служби повинно відбуватися у формі звільнення. Зважаючи , що начальник служби у справах дітей Липоводолинської РДА ОСОБА_1, будучи притягнутою до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення, з посади не звільнена, прокуратура запропонувала призначити та провести службове розслідування за фактом недотримання ОСОБА_1 повязаних із проходженням державної служби вимог та обмежень, передбачених спеціальним Законом України «Про запобігання корупції» та вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 з посади, яку вина обіймала до вчинення правопорушення. Матеріали розслідування направити до Роменської місцевої прокуратури.

Враховуючи подання прокуратури, Розпорядженням голови РДА від 11.05.2016р. №56-К «Про проведення службового розслідування» було затверджено склад комісії для проведення службового розслідування. Розпорядженням голови РДА від 11.05.2016р. №57-К, ОСОБА_1 було відсторонено від виконання повноважень за посадою на час проведення службового розслідування з 12.05.2016р. по 23.05.2016р.

За наслідками проведення службового розслідування було складено ОСОБА_4 від 24.05.2016р. (а.с.16-17).

ОСОБА_4 службового розслідування комісія прийшла до висновків рекомендувати тимчасово виконуючому обовязки голови Липоводолинської РДА звільнити ОСОБА_1 з посади начальника служби у справах дітей Липоводолинської РДА відповідно до п.3 ч.1 ст.84 Закону України «Про державну службу» у звязку з набранням законної сили рішення суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або повязане з корупцією правопорушення.

ОСОБА_4 з Розпорядженням тимчасово виконуючого обовязки голови Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області ОСОБА_7 №73-К від 01 червня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1Ю.» (а.с.15- на звороті) позивача - ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника служби у справах дітей Липоводолинської РДА з 01 червня 2016 року у звязку з набранням законної сили рішення суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або повязане з корупцією правопорушення відповідно до п.3 ч.1 ст. 84 Закону України «Про державну службу».

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що Розпорядження № 73-К від 01 червня 2016 року т.в.о. голови районної державної адміністрації прийнято без дотримання та з порушенням приписів ст.ст. 19, 22, 58, 61 Конституції України, з порушенням вимог законів України «Про місцеві державні адміністрації», «Про державну службу», «Про запобігання корупції» (Закон від 14.10.2014 №1700-VII) та норм Кодексу Законів про працю України і відповідно, є протиправним та підлягає скасуванню.

Так, загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначається Законом України «Про державну службу».

На момент вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, прийняття судом рішення про притягнення її до відповідальності у вигляді штрафу та на момент прийняття Розпорядження від 29.01.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у вигляді догани діяв Закон України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-ХІІ, втратив чинність з 01.05.2016р. на підставі Закону №УІІ від 10.12.2015р.).

Стаття 14 Закону №3723-ХІІ передбачає особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців, які проявляються в тому, що правовими засадами дисциплінарної відповідальності є Кодекс законів про працю (трудове законодавство) і Закон Про державну службу (адміністративне законодавство). При цьому важливо зазначити, що базовим нормативним актом щодо дисциплінарної відповідальності державних службовців є саме КЗпП.

Відповідно до статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до державних службовців може бути застосоване тільки один з таких видів стягнень, як догана або звільнення, а згідно статті 148 цього Кодексу - дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням порушення трудової дисципліни, але не пізніше одного місяця, з дня його виявлення.

Статтею 14 Закону Про державну службу передбачені заходи дисциплінарного впливу, які застосовуються до державних службовців за порушення трудової дисципліни, а саме: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Нормами частин 1 та 2 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» (Закон від 14.10.2014року № 1700-VII) визначено, що за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

У разі вчинення від імені та в інтересах юридичної особи її уповноваженою особою злочину самостійно або у співучасті до юридичної особи у випадках, визначених Кримінальним кодексом України, застосовуються заходи кримінально-правового характеру.

Особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, повязане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, повязаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Як вже зазначалося вище, 29.01.2016 року тимчасово виконуючим обовязки голови Липоводолинської РДА ОСОБА_7 було видано Розпорядження №01-АГП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1Ю.», яким до ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про державну службу» ( в редакції 2012р.), статті 65 Закону України «Про запобігання корупції», статті 147 Кодексу Законів про працю України та на підставі постанов Липоводолинського районного суду від 18.11.2015 року та Апеляційного суду Сумської області від 13.01.2016 року, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Повторно, 1.06.2016 року тимчасово виконуючий обовязки голови Липоводолинської РДА ОСОБА_7 видав оскаржуване Розпорядження №73-К «Про звільнення ОСОБА_1Ю.», яким звільнив з посади начальника служби у справах дітей Липоводолинської РДА ОСОБА_1 з 01 червня 2016 року з підстав набрання законної сили рішення суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або повязане з корупцією правопорушення відповідно до пункту 3 частини 1 статті 84 Закону України «Про державну службу» (Закон №УІІІ від 10.12.2015р. тобто вже в новій редакції закону ).

При цьому, як на момент прийняття Розпорядження про звільнення так і на даний час Розпорядження Липоводолинської РДА від 29.01.2016р. №01-АГП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1Ю.», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, не скасовано.

Таким чином, відповідачем на підставі Законів України «Про запобігання корупції» та «Про державну службу» за корупційне або повязане з корупцією правопорушення позивача два рази 29 січня та 1 червня 2016 року було притягнуто до юридичної відповідальності, що суперечить приписам

- по-перше - статті 61 Конституції України, оскільки за одне й те саме порушення позивач неодноразово притягувався до юридичної відповідальності одного й того ж виду;

- по-друге - статті 58 Конституції України, так як застосовані норми Закону України «Про державну службу», який набув чинності лише з 01.05.2016 року.

Слід зазначити, що постанова Липоводолинського районного суду від 18.11.2015р. набрала законної сили 13.01.2016р.

Відповідно до норм пункту 3 частини 1 статті 38 Закону України «Про державну службу», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (втратив чинність з 01.05.2016р. на підставі Закону №УІІІ від 10.12.2015р.), підставами для припинення державної служби у звязку з втратою права на державну службу є, зокрема, набрання законної сили рішення суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення, повязане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції»

Імперативною нормою частини 2 статті 38 цього Закону визначено, що у випадках, зазначених у частині першій цієї статті, субєкт призначення зобовязаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом.

Особливості звільнення з роботи осіб, які вчинили корупційні правопорушення визначені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 22 цього Закону - дострокове припинення повноважень особи на виборній посаді, припинення повноважень посадової особи на посаді, звільнення, що здійснюється за рішенням Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, звільнення військової посадової особи з військової служби у зв'язку з притягненням до відповідальності за корупційне правопорушення, повязане з порушенням обмежень, передбачених цим Законом, а також відсторонення такої особи від виконання службових повноважень у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється з урахуванням особливостей, визначених Конституцією і законами України.

Інші особи, яких притягнуто до кримінальної або адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення, пов'язані з порушенням обмежень, передбачених цим Законом, підлягають звільненню з роботи (служби) у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, якщо інше не передбачено законом.

Нормами пункту 7-2 частини 1 статті 36 Кодексу Законів про працю України визначені підстави припинення трудового договору та вказано, що підставами припинення трудового договору є, зокрема: підстави, передбачені Законом України «Про очищення влади».

А в частині 2 статті 36 цього Кодексу зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 7- , особа підлягає звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України «Про очищення влади».

Таким чином, позивача було звільнено з роботи не протягом трьох днів, а через чотири місяці, що суперечить приписам ст. 19 Конституції України, не відповідає нормам ст. 38 Закону України «Про державну службу», ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 36 Кодексу Законів про працю України.

Нормами пункту 3 частини 1 статті 84 Закону України «Про державну службу» (який набрав чинності з 01.05.2016р. на підставі Закону №УІІІ від 10.12.2015р.) визначено, що підставами для припинення державної служби у звязку із втратою права на державну службу або його обмеженням є, зокрема: набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або повязане з корупцією правопорушення.

А згідно приписів частини 2 статті 84 цього Закону - у випадках, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті, субєкт призначення зобовязаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом, а у випадку, зазначеному у пункті 5 частини першої цієї статті, - у порядку, визначеному статтею 32 цього Закону.

ОСОБА_4 з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у справі №1-14/2012 (за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини першої статті 7, пункту 2 розділу VIII „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції від 13.03.2012 року № 6-рп/2012 вказав, що у своїх рішеннях вже висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба зуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (рішення від 13.05.1997 р. №1-зп, від 09.02.1999р.№1-рп/99, від 05.04.2001р. №3-рп/2001).

Таким чином, відповідач звільняючи ОСОБА_1Ю, з роботи безпідставно застосував при цьому норми п.З ч.І ст. 84 Закону України «Про державну службу», який набрав чинність з 11.05.2016 року ( Закон №УІІІ від 10.12.2015р.), що суперечить приписам ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України та рішенню Конституційного Суду України у справі №1-14/2012 зід 13.03.2012 року № 6-рп/2012.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують, зокрема: виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян.

Повноваження голів місцевих державних адміністрацій визначені в статті 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» і, зокрема, в пунктах 1,3,4 частини 1 цієї статті вказано, що голови місцевих державних адміністрацій:

1) очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень;

3) призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону;

4) призначають на посади та звільняють з посад керівників апаратів місцевих державних адміністрацій та керівників структурних підрозділів апаратів місцевих :ржавних адміністрацій.

Відповідно до приписів частини 2 статті 11 цього Закону керівники структурних дрозділів місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду та звільняються з посади головами відповідних державних адміністрацій за погодженням з органами виконавчої влади вищого рівня в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

В статті 48 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» вказано, що посадові особи місцевих державних адміністрацій є державними службовцями, їх основні права, обов'язки, відповідальність, умови оплати праці і соціально-побутового забезпечення ізначаються Законом України «Про державну службу».

Відповідно до п.1.1 загальної частини Посадової інструкції начальника служби у справах дітей Липоводолинської районної державної адміністрації, затвердженої заступником голови Липоводолинської РДА 05.08.2010 року (а.с.12 - 14) - начальник служби у справах дітей призначається та звільняється з посади головою райдержадміністрації за погодженням із службою у справах дітей облдержадміністрації.

Таким чином, відповідач, в порушення вимог ст.ст. 11, 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», звільнив ОСОБА_1 з посади начальника служби у справах дітей Липоводолинської РДА без погодження з службою у справах дітей Сумської облдержадміністрації.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_4 ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятого ним рішення.

ОСОБА_4 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі і у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працввник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо скасування розпорядження Липоводолинської РДА №73-К від 01 червня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби у справах дітей Липоводолинської районної державної адміністрації та в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді , є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Липоводолинська районна державна адміністрація Сумської області про визнання протиправними та скасування розпорядження, поновлення на посаді задовольнити в повному обсязі

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області №73-К від 01.06.2016 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби у справах дітей Липоводолинської районної державної адміністрації.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника служби у справах дітей Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 19.09.2016 року.

Суддя О.М. Кунець