Справа № 489/2281/16-а
Суддя: Губницький Д. Г.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а/489/130/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві, Головного управління національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління національної поліції в Миколаївській області, який обґрунтував тим, що 17 квітня 2016 р. до нього співробітником поліції за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке виявилося в недотриманні вимог знаку «Рух прямо або направо», застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн. При цьому, позивач вважає, що такий захід впливу до нього є надміру суровим, оскільки правопорушення він вчинив з необережності, без огляду на душевний стан, стан здоров'я тощо. Вважає, що подія правопорушення має малозначний характер, оскільки при здійсненні вказаного маневру він пересвідчився, що він є безпечний через фактичну відсутність транспортних засобів.

Ухвалою суду від 18 серпня 2016 р. до участі в справі залучений другий відповідач Управління патрульної поліції в м. Миколаєві.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив також поновити йому строк на звернення до суду з позовом, пропущений на 1 день через поганий стан здоров'я пов'язаний із інвалідністю.

Представник Управління патрульної поліції в м. Миколаєві просила позов залишити без задоволення.

Представник Головного управління національної поліції в Миколаївській області повідомив письмово про неналежність цього відповідача.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Постановою серії ПС3 №065148 від 17 квітня 2016 р. на ОСОБА_1 накладене стягнення - штраф в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за недотримання вимог знаку «Рух прямо або направо», тобто керуючи транспортним засобом в зоні даного знаку в м. Миколаєві на проспекті Миру здійснив маневр повороту ліворуч на вул. Будівельників.

Позивач не заперечує того, що таке правопорушення було в дійсності ним здійснене, але з поважних причин - необізнаності з даною дорогою, під впливом душевного хвилювання внаслідок втрати платіжної банківської картки перед цією подією.

Пояснює, що вважав, що поліцейські заповнюють стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, бо з накладанням стягнення він не погоджувався через його малозначність, оскільки жодному учаснику руху він своїм маневром перешкоди або небезпеки не здійснював.

Представник Управління патрульної поліції в м. Миколаєві пояснив, що надати запис нагрудної камери - відеореєстратора не може через сплив строку зберігання.

Інших доказів в справі немає.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.ч.1-5 ст.258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Тобто частина 1 ст. 258 КУпАП передбачає порушення щодо яких допустимий спрощений порядок розгляду справи та протокол не складається

Частина 2 даної статті введена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» N 596-VIII від 14 липня 2015 р., а перелік вказаний в ч. 1 доповнений адміністративними правопорушеннями розгляд яких віднесений до компетенції Національної поліції.

Частини 1-3 даної статті знаходяться у логічному взаємозв'язку із ч. 5 даної статті та не суперечать їй, оскільки спрощений порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності за порушення передбачені ч.ч. 1-3 можливий без фіксації адміністративного правопорушення протоколом (ч. 1 ст. 254 КУпАП) виключно у тому випадку, якщо особа, яка підозрюється у скоєнні правопорушення, не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Своїм визнанням особа фактично відмовляється від використання тих процесуальних прав, які надаються їй КУпАП, а саме: давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги (ч. 1 ст.268 КУпАП).

У рішенні Конституційного Суду України 5-рп/2015 від 26 травня 2015 р. відзначається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Отож, розгляд відповідачем справи щодо позивача, який оспорював адміністративне стягнення, без обов'язкової стадії складання протоколу та на місці вчинення є неправомірним та призвело до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Згідно вимог ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.22 КпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган або посадова особа можуть звільнити винного від відповідальності.

Але до компетенції суду не належить розгляд питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 100-102 КАС України суд з огляду на поганий стан здоров'я позивача (інвалід 2 групи) вважає за можливе поновити йому строк звернення до суду, оскільки позов поданий з пропущенням такого строку на 1 день поштою.

Керуючись ст. 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк звернення до суду ОСОБА_1.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС3 №065148 від 17 квітня 2016 р. якою на ОСОБА_1 накладено стягнення - штраф в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький