Справа № 346/4454/16-а
Суддя: Веселов В. М.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/4454/16-а
Провадження № 2-а/346/88/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Веселова В.М.

секретаря Максим'юк М.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ришко Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив :

Позивач посилається на те, що 9 червня 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Однак, йому було відмовлено у такій виплаті,оскільки не враховано період роботи з 10 грудня 1980 року по 27 серпня 1986 року час його роботи завідуючим бібліотекою та за сумісництвом викладання трудового навчання. Відповідно у відповіді відповідача зазначається, що робота за сумісництвом на посадах, які зазначені в Переліку не дає права на призначення пенсії за вислугу років та, як наслідок, на виплату грошової допомоги. Вважає відмову у виплаті йому одноразової грошової допомоги безпідставною та такою ,що порушує його законні права, оскільки ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» закріплює перелік відповідних категорій працівників, які мають право на пенсію за вислугою років. Вислуга років є видом спеціального стажу, а робота його за сумісництвом відповідачем безпідставно не враховується для обчислення стажу та виплати йому одноразової допомоги.

Просить суд визнати неправомірною відмову Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 12.07.2016 року про відмову нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій. В судовому засіданні вимоги позову підтримав.

Представник відповідача вказав,що пенсія позивачу призначена у відповідності до вимог ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та З» «Про пенсійне забезпечення». Однак робота на посаді шкільного бібліотекаря не є посадою,яка зараховується до спеціального стажу,що дає право на виплату грошової допомоги при виході на пенсію. Крім цього, на думку відповідача робота за сумісництвом та обрахування цього стажу, також не дає права на призначення пенсії за вислугу років. Просить відмовити позивачу у позовних вимогах в повному обсязі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Спірні правовідносини виникли в зв'язку з реалізацією права позивача на отримання пенсії, відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи , що позивачу у відповідності до поданої ним заяви 9.06.2016 року, з 1 .06.2016 року призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при страховому стажі 41 рік 1 місяць,коефіціенті страхового стажу з врахуванням кратності 1.35 - 0,55463, індивідуальному коефіціенті заробітної плати за період з 1.07.2000 року по 30.04.2016 року - 1,71055,осучасненому заробітку - 5582,28 грн. Призначений розмір пенсії становить 3163,90 грн. в т.ч. 67,80 грн. доплата за понаднормативний стаж.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача, яка є в матеріалах справи (а.с.12-15) 1.04.1977 року позивач був призначений на посаду завідуючого бібліотекою Дебеславцівської школи з 1 квітня 1977 року,запис за №3.

В подальшому,як свідчить запис в трудовій книжці за №4, 10 грудня 1980 року позивачу було дозволено викладати трудове навчання в Дебеславцівській школі , тобто за основним місцем роботи. А 28 серпня 1986 року позивач був призначений на посаду заступника директора по навчально-виховній роботі Дебеславцівської школи, про що свідчить запис №5 в трудовій книжці.

При зверненні до управління Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку позивачем було подано первинне посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році ІІ категорії серії А №373099 від 18 лютого 2016 року, який видано як дублікат замість посвідчення.

Записи трудової книжки підтверджують наявність у позивача загального трудового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком для чоловіків.

Стаття 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає перелік окремих категорій працівників інших галузей народного господарства,які мають право на пенсію за вислугу років,в тому числі і працівники освіти після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком,що визначаєтиься КМ України станом на 1.04.2015 року - не менше 25 років після цієї дати. Порядком обчислення страхового стажу,що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати,затвердженого постановою КМУ від 23.11. №1191,передбачено зарахування до страхового стажу,що визначає право на виплату грошової допомоги,періодів роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах,визначених переліком закладів і установ освіти,охорони здоровя та соціального захисту і посад,робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановому КМУ від 4.11.1993 РОКУ №909, в якій посада вчителя та заступника директора з навчально-виховної роботи є передбачена в цьому переліку.» Крім цього, Кабінет Міністрів України постановою від 20.01.2016 № 79 (далі - Постанова № 79) вніс зміни до низки виданих ним постанов. Відповідно до цих змін завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи загальноосвітніх навчальних закладів, військових загальноосвітніх навчальних закладів, музичних і художніх шкіл отримали право на пенсію за вислугу років та на щорічну основну відпустку тривалістю 56 календарних днів.

Позивач наголошує в своїй позовній заяві , що він працював за сумісництвом на посаді вчителя у період з 10 грудня 1980 року по 27 серпня 1986 року і вказує, що у зазначених ним в позовній заяві нормативно-правових актах відсутнє застереження щодо призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти виключно з урахуванням стажу за основним місцем роботи і вважає,що слід врахувати додатково стаж його роботи за сумісництвом.

Відповідно до ст.21 КЗпП України та постанови КМУ «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 03.04.1993 №245 працівники підприємств, установ, організацій мають право крім основного трудового договору укладати трудові договори про роботу за сумісництвом. При цьому таких договорів може бути кілька , тобто працювати за сумісництвом можна не на одному підприємстві. Згідно з п.1 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій, затверджене наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28.06.1993 №43 сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у підприємця-фізичної особи.

У відповідності до спільного Наказу №43 від 28.06.93 року Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 червня 1993 р. за N 76 «Про затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» затверджено Положення «Про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї

основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового

договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, (підприємця, приватної особи) за наймом.

Для роботи за сумісництвом згоди власника або уповноваженого

ним органу за місцем основної роботи не потрібно. В положенні чітко зазначено,що не є сумісництвом робота, яка визначена Переліком робіт, що додається до цього Положення. За даним переліком усі працівники, крім основної роботи та роботи за сумісництвом, мають право виконувати такі роботи, які відповідно до чинного законодавства не є сумісництвом, в тому числі робота визначена в п.3 даного переліку,а саме - педагогічна робота з погодинною оплатою праці.

Вказаний Наказ та затверджене ним Положення та перелік посад є виключним та іншому законодавчому трактуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Суд не може погодитися з доводами позивача щодо неправильності нарахування йому пенсії відповідно до діючого законодавства, без врахування йому роботи за сумісництвом, оскільки спільним Наказом №43 від 28.06.93 року Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 червня 1993 р. за N 76 «Про затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» затверджено Положення «Про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» затверджений Перелік, в якому зазначений перелік робіт виконання яких не є сумісництвом, куди входить педагогічна робота. Даний спільний наказ є діючим на території України і обов`язковим для всіх органів державної влади і не є скасованим.

За таких обставин суд приходить до висновку,що у позивача відсутній спеціальний стаж, який дає право на виплату компенсації, про яку просить позивач в своїй позовній заяві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19,46,55,85,95,124,150 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», спільного Наказу №43 від 28.06.93 року Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 червня 1993 р. за N 76 «Про затвердження Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», ст.ст.71,87,86,94,159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Коломийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про зобов`язання вчинити дії , а саме нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій - відмовити

Постанова вступає в законну силу після закінчення термінів на апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського Апеляційного Адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Веселов В. М.