Справа № 802/1569/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/1569/16-а

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

06 жовтня 2016 р. Справа № 802/1569/16-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс Михайло Богданович, перевіривши матеріали позовної заяви:

за позовом: Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Шаргород райагробуд"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Шаргород райагробуд" про стягнення заборгованості.

Ознайомившись з вказаною позовною заявою і доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 КАС України.

Частиною третьою статті 106 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI.

01.09.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VII, яким змінено ставки судового збору, в тому числі при зверненні до адміністративного суду, а також коло суб'єктів, які мають пільги щодо його сплати.

В силу положень п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання адміністративного позову майнового характеру, суб'єктом владних повноважень сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, – у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 року визначена у розмірі 1378,00 грн.

Однак, в супереч вимогам Закону позивачем до матеріалів позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.

Одночасно з поданням адміністративного позову, позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 88 КАС України та ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Вирішуючи вказане клопотання по суті, звертаю увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів видно, що вказана позовна заява належить до об’єктів справляння судового збору відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб’єктів, яким згідно з нормами статті 5 вказаного Закону встановлені пільги щодо його сплати.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічні норми містяться також у ч.1 ст.88 КАС України.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити особу від сплати судового збору, є її майновий стан. Жодної іншої підстави, для постановлення судом ухвали про звільнення сторони від сплати судового збору, ні Законом України «Про судовий збір», ні Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на відсутність асигнувань для сплати судового збору.

Разом з тим, у відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 “Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI “Про судовий збір”, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.

Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Шаргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області є бюджетною установою, спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій (здійснення стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій).

Отже, наведене дає підстави для висновку про відсутність, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст. 88 КАС України, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, вважаю за необхідне, наголосити на наступному.

22.05.2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 484-VІІІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” (далі – Закон № 484-VIII).

Набрання чинності вищевказаного закону відтерміновано до 01.09.2015, що визначено пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень цього Закону.

Пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №484-VІІІ Кабінету Міністрів України доручено забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Проект Закону № 484-VIII внесений на розгляд Верховної Ради України Кабінетом Міністрів України.

Реалізуючи право законодавчої ініціативи, Кабінет Міністрів України, крім іншого, обґрунтовував необхідність прийняття цього законопроекту тим, що внаслідок численних змін до Закону України “Про судовий збір” коло осіб, звільнених від сплати судового збору, є необґрунтовано широким, в той час як розгляд будь-якої справи судом потребує витрат, незалежно від сплати судового збору. Відповідно, звільнення особи від сплати судового збору зрештою призводить до додаткового навантаження на державний бюджет.

Метою законопроекту було запровадження єдиного підходу до визначення ставок судового збору, встановлення обґрунтованих, та відповідно справедливих ставок судового збору, враховуючи соціально-економічну ситуацію в державі, зменшення числа осіб, звільнених від сплати судового збору, а також подвоєння надходжень до Державного бюджету України від його сплати, що значно підвищить рівень гарантованої Конституцією України доступності правосуддя шляхом кращого забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, матеріально-технічного забезпечення судів, та відповідно їх фінансової незалежності.

Законопроектом передбачалося виключення органів державної влади з числа суб’єктів, що звільняються від сплати судового збору, що, за висновком суб’єкта законодавчої ініціативи, мало дисциплінувати їх у відносинах із судами та унеможливило зловживання ними своїми процесуальними правами, зокрема, у випадках безпідставного звернення до судів та безвідповідального оскарження судових рішень з огляду на саму лише безкоштовність звернення до суду.

За правилами норми ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

З огляду на викладене вважаю, що позовну заяву Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 105, 106, 108, 165, 185, 186, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Шаргород райагробуд" про стягнення заборгованості залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

3. Копію даної ухвали направити позивачу для відома та виконання.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Богоніс Михайло Богданович