Справа № 815/1699/16
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 вересня 2016 року м. Київ К/800/25591/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив визнати незаконними та скасувати Накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 28.07.2014р. №1396 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, від 31.07.2014р. №301о/с щодо звільнення позивача з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни), поновлення ОСОБА_1 на посаді, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року, позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що вирішуючи питання про звільнення позивача з посади, ГУ МВС України в Донецькій області було здійснено службове розслідування, яким встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, що виразилося в невиході на службу.

При цьому, позивачем - ОСОБА_1 факт залишення ним місця несення служби, та неприбуття до нового місця дислокації для несення служби, не заперечується.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач звертався до ГУ МВС України в Донецькій області з метою отримання інформації про місцезнаходження особового складу Пролетарського РВ ДМУ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, та вчиняв будь-які дії щодо подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ.

До того ж, з тексту присяги працівника внутрішніх справ України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 року №382, вбачається, що кожний працівник органів внутрішніх справ України, який склав таку присягу, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Судом було встановлено, що позивач перебуваючи на посаді в правоохоронних органах, фактично ухилився від виконання службових обов'язків, грубо порушив службову дисципліну, та присягу працівника ОВС, а тому, на думку суду, правомірно був притягнутий до дисциплінарної відповідальності з накладенням такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ.

Суди дійшли висновку, що при виданні спірних Наказів від 28.07.2014р. №1396 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності, від 31.07.2014р. №301о/с щодо звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни), Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області враховано усі обставини, котрі мали значення при вирішенні питання щодо звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ відповідно до п.64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни).

У касаційній скарзі скаржник не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року, а по справі прийняти нову постанову про задоволення його позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що службове розслідування відносно позивача було проведено з порушенням Порядку проведення службового розслідування визначеного Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС № 230 від 12.03.2013 року. Позивач вважає, що службове розслідування відносно нього було проведено необ'єктивно, упереджено, а дані вказані у ньому не відповідають дійсності.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Суддя М.М. Заїка

Вищого адміністративного

суду України