Справа № 813/2904/16
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 р. Справа № 876/6955/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі по справі № 813/2904/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просив скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ВП №25353078 «Про відкриття виконавчого провадження» від 28.03.2011 року та повернути виконавчий лист №2-66/2009 стягувачу.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року у відкритті провадження у справі - відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати.

В апеляційній скарзі покликається на те, що згідно з ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Вказує, що він як інша сторона виконавчого провадження має право звертатися з оскарженням вказаної постанови суду до відповідного адміністративного суду.

В судовому засіданні позивач, представник позивача надали пояснення та підтримали доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції своєю ухвалою від 30 серпня 2016 року відмовив у відкритті провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України. Ухвала суду мотивована тим, що судовий контроль за діяльністю державної виконавчої служби по примусовому виконанню судового рішення за скаргою сторони процесу належить до юрисдикції того суду, який вирішив спір та видав виконавчий документ.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 181 КАС передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 30 червня і 1 грудня 2015 року (№№21-278а15, 21-3404а15 відповідно).

За правилами статті 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 384 ЦПК скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК).

Як убачається із матеріалів справи, спірні правовідносини виникли щодо виконання Шевченківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції виконавчого провадження ВП №25353078 з примусового виконання виконавчого листа №2-66/2009, виданого 14.03.2011 року Шевченківським районним судом м. Львова про зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у користуванні квартирою АДРЕСА_1, виселення ОСОБА_2 з неповнолітнім сином - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1. Отже, така справа має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Дана позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 07 червня 2016 року у справі №826/27/14.

Доводи апелянта про те, що він як інша сторона виконавчого провадження у відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" має право звертатися з оскарженням вказаної постанови суду до відповідного окружного адміністративного суду є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи примусове виконання виконавчого листа №2-66/2009 стосується зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та виселення її і її неповнолітнього сина ОСОБА_1 з квартири. Тобто, ОСОБА_1 є стороною у виконавчому провадженні і він повинен діяти відповідно до ст. 384 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження в адміністративній справі у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, виніс ухвалу у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями ст. 160, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі по справі № 813/2904/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич

Повний текст ухвали виготовлено 10 жовтня 2016 року.