Справа № 343/1450/16-а
Суддя: Керніцький І. І.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1450/16-а
Провадження №: 2-а/0343/110/16
ПОСТАНОВА
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним акту індивідуальної дії,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 Шикор О.О. звернулася до суду з даним позовом, в якому просить постановити рішення, яким скасувати постанову № 2379/20908/16 від 01.07.2016 року, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченко Михайлом Івановичем у справі про порушення позивачем ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.3 ст.481 Митного кодексу України, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Вимоги позивача обґрунтовує тим, що 01 липня 2016 року Львівською митницею ДФС було складено постанову у справі про порушення митних правил № 2379/20908/16, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.3 ст.481 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 17000 гривень.
З даної постанови вбачається, що 14 червня 2016 року близько 21 години в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС в`їхав автомобіль марки «FORD» VIN « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_1 , який перебуває на тимчасовому консульському обліку в Посольстві України у Франції.
В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що ОСОБА_1 29 січня 2015 року було ввезено на митну територію України вказаний транспортний засіб через пункт пропуску «ШегиніМедика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці в митному режимі «Тимчасове ввезення до 30.03.2015», з оформленням зобов`язання про зворотне вивезення № 209090404/2015/000073 від 29.01.2015 року.
Згідно ч.1 ст.460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджуються відповідними документами.
Відповідно до службової характеристики молодшого сержанта ОСОБА_1 , виданої командиром другого механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , з 09 березня 2015 року по 28 лютого 2016 року позивач приймав безпосередню участь в бойових діях в зоні АТО на Донбасі та успішно виконував поставлені бойові завдання. Тому позивач не мав можливості вивезти за межі митної території України транспортний засіб «FORD» VIN « НОМЕР_1 », так як 30.03.2015 року приймав безпосередню участь в бойових діях в зоні АТО на Донбасі.
В діях посадової особи Львівської митниці ДФС, яка безпосередньо здійснювала провадження в справі про порушення митних правил № 2379/20908/16, наявна неповнота провадження в адміністративній справі, оскільки в самій постанові вказано про те, що позивача було мобілізовано, не було проаналізовано та не надіслано запити в Міністерство оборони України, щодо уточнення чи спростування даної інформації.
Отже, строки транзитного перевезення транспортного засобу та письмового повідомлення відповідача про ці обставини, були порушені без наявності умислу позивача ОСОБА_1 , а внаслідок непереборної сили.
Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені закон обставини.
Представник відповідача згідно довіреності Грабівський М.Б. подав до суду заперечення проти позову, в якому зазначив, що 14.06.2016 року близько 21 години в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС в`їхав автомобіль марки «Ford» VIN НОМЕР_1 , p.н. НОМЕР_3 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який перебуває на тимчасовому консульському обліку в Посольстві України у Франції.
В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України з`ясувалося, що ОСОБА_1 29 січня 2015 року було ввезено на митну територію України вказаний транспортний засіб через пункт пропуску «ШегиніМедика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, в митному режимі «Тимчасове ввезення до 30.03.2015», з оформленням зобов`язання про зворотне вивезення № 209090404/2015/000073 від 29.01.2015 року.
Одночасно, у вказаних інформаційних ресурсах, станом на 14.06.2016 року, не містилося інформації щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України.
Нормами ст.108 МК України визначено, що строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом в кожному конкретному випадку, а також те, що попередньо встановлений строк може бути продовжений за письмовою заявою власника цих товарів.
Згідно ч.3 ст.380 МК України, громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703, на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.
Згідно норм ч.4, 5 ст.380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.
Нормами ч.6 згаданої статті даного Кодексу визначено, що у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.
Статтею 192 МК України визначено вичерпний перелік заходів, що вживаються перевізником у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів, а саме: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
Відповідно до ч.3 ст.481 Митного кодексу України, перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Перевіркою встановлено, що в період з 29.01.2015 року по 14.06.2016 року громадянин ОСОБА_1 з приводу продовження терміну перебування ввезеного ним автомобіля, або дії у відношенні до нього обставин, визначених ст.192 МК України, до Львівської митниці не звертався. Позивачем перевищено строк тимчасового ввезення товару, а саме транспортного засобу марки «Ford» VIN НОМЕР_1 , p.н. НОМЕР_3 , на митну територію України більше ніж на десять діб.
Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України. В наданому ОСОБА_1 поясненні від 14.06.2016 року з приводу не вивезення в строки, встановлені ч.1 ст.380 МК України, транспортного засобу, останній вказав, що причиною є те, що 10.02.2016 року його було мобілізовано до Збройних Сил України, а демобілізовано 15.04.2016 року.
Окрім того, згідно ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Таким чином, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.
Однак, ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку транзиту не звертався. Окрім того, громадянин ОСОБА_1 був демобілізований з армії 05.04.2016 року, але як вбачається із витягу з «Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» транспортний засіб марки «Ford» VIN НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_3 , він вивозив за межі митної території України лише 14.06.2016 року. Отже, навіть після демобілізації позивач протермінував 60-ти денний термін, який був зазначений у зобов`язанні про зворотне вивезення транспортного засобу.
Представник позивача звернулася до суду з заявою в якій просила просила розглянути справу у відсутності позивача ОСОБА_1 , який перебуває за межами України, адміністративний позов підтримала в повному обсязі, просила суд скасувати зазначену постанову відносно ОСОБА_1 , вважаючи її незаконною та безпідставною, а також закрити провадження у даній справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у запереченні, вважає, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 МК України.
Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 487 МК України передбачає, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до положень ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 червня 2016 року старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 3 м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС Якушко О.О., було складено протокол про порушення митних правил № 2379/20908/16 відносно громадянина України ОСОБА_1

01 липня 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС начальника Управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_2 за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил, винесено постанову в справі про порушення митних правил № 2379/20908/16, якою громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 17000 гривень.

Зі змісту постанови та протоколу про порушення митних правил № 2379/20908/16 вбачається, що 14.06.2016 року близько 21 години в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС в`їхав автомобіль марки «Ford» VIN НОМЕР_1 , p.н. НОМЕР_3 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який перебуває на тимчасовому консульському обліку в Посольстві України у Франції.
В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України з`ясувалося, що ОСОБА_1 29 січня 2015 року було ввезено на митну територію України вказаний транспортний засіб через пункт пропуску «ШегиніМедика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, в митному режимі «Тимчасове ввезення до 30.03.2015», з оформленням зобов`язання про зворотнє вивезення транспортного засобу.
У вказаних інформаційних ресурсах, станом на 14.06.2016 року, не містилося інформації щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України.
Згідно пояснень, наданих в судовому засіданні представником позивача, останній з 08 квітня 2016 року по 14 червня 2016 року проходив амбулаторне лікування та отримував ін`єкції препаратів для лікування хвороби, яку отримав, приймаючи безпосередню участь в бойових діях в зоні АТО на Донбасі, про що свідчать копії консультаційного висновку спеціаліста та виписного епікризу.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 не мав можливості вивезти за межі митної території України транспортний засіб «FORD» VIN « НОМЕР_1 » до 30.03.2015 року, оскільки з 09 березня 2015 року по 28 лютого 2016 року приймав безпосередню участь в бойових діях в зоні АТО на Донбасі; 05 квітня 2016 року був демобілізований і направлений для зарахування на військовий облік до Долинського ОМВК Івано-Франківської області. З 08 квітня 2016 року по 14 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні.
В провадженні по справі про порушення митних правил позивачем ОСОБА_1 відсутнє всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, відсутність виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 Митного кодексу України, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Разом з тим, суд вважає, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил № 2379/20908/16 від 01.07.2016 року не було враховано вимоги ст.467 МК України щодо строку накладення адміністративного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що на позивача накладене адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.481 МК України.

Аналізуючи диспозицію ч.3 ст.481 МК України, суд вважає, що правопорушення, пов`язане з перевищенням строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб, вважається вчиненим на одинадцятий день після настання строку передбаченого ч.3 ст.380 МК України. З огляду на наведені обставини суд приходить до висновку, що вказане правопорушення не може бути триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати.

Транспортний засіб позивачем ОСОБА_1 ввезено на митну територію України 29.01.2015 року. Стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України, могло бути накладене на позивача при невивезені ним вищевказаного автомобіля до 10.10.2015 року, а таке стягнення накладено лише 01.07.2016 року, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Контроль за вивезенням автомобілів ввезених у митному режимі "тимчасове ввезення" здійснюється у встановленому законом порядку, в тому числі за допомогою програмно-інформаційних комплексів. Це дає можливість своєчасного виявлення перевищення строків доставки товарів згідно МК України. Несвоєчасне документування перевищення таких строків та вчиненого у зв`язку з цим правопорушення, визначеного ч.3 ст.481 МК України, не є підставою для висновку про триваючий характер цього правопорушення.

Зазначене вище свідчить про наявність обставин, які виключають можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення, а саме закінчення на момент винесення оскаржуваної постанови строків, передбачених ст.467 МК України.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил № 2379/20908/16 від 01.07.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає до скасування, так як на момент її винесення строки накладення адміністративного стягнення закінчилися.

На підставі викладеного, ст.ст.380, 458, 467, 481, 486, 487, 489 МК України, керуючись ст.ст.71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову Львівської митниці ДФС у справі про порушення митних правил за № 2379/20908/16 від 01 липня 2016 року, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченко Михайлом Івановичем про визнання громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 Митного кодексу України, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Провадження у справі про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України, закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: