Справа № 826/8160/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

05 жовтня 2016 року м. Київ№ 826/8160/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Шереметьєвій Т.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа:Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію права власності, номер запису НОМЕР_1, на будинок АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

2. Зобов'язати приватного нотаріуса Кобелєву Аллу Михайлівну скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис номер НОМЕР_1 про реєстрацію ТОВ «ФК «Вектор Плюс» право власності на будинок АДРЕСА_1, що здійснена приватним нотаріусом 12.09.2015 р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 20.07.2016 р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

В судовому засіданні 05.10.2016 р. суд поставив на обговорення питання щодо закриття провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.10.2006 р. позивач є власником будинку АДРЕСА_1.

27.10.2006 р. між ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» укладено кредитний договір та отримано кредит в сумі 65546 доларів США. В забезпечення виконання умов кредитного договору 27.10.2006 р. позивач уклала іпотечний договір за яким передала в іпотеку будинок АДРЕСА_1.

За виконавчим листом Луцького міськрайонного суду №2-2066 від 9.13.2012р. відкрито виконавче провадження про стягнення боргу за кредитним договором від 27.10.2006 р.

23.07.2013р. Луцький міськрайонний суд виніс ухвалу про зміну сторони виконавчого провадження, замінивши стягувача ПАТ «Сведбанк» з правонаступника АКБ «ТАС-Комерцбанк» на ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

20.05.2016 р. від державного реєстратора речових прав позивач дізналась, що приватний нотаріус Кобелєва Алла Михайлівна на підставі договору іпотеки від 27.10.2006 р. зареєструвала право власності на належне їй майно - будинок АДРЕСА_1 за ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, умов цивільно-правової угоди, суд приходить до висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

До вказаного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові № 21-41а16 від 14.06.2016 р.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням наведеного, а також того, що заявлені позовні вимоги пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію права власності, номер запису НОМЕР_1, на будинок АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому, виходячи із положень п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справі № 826/8160/16 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 826/8160/16 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,- закрити.

2. Роз'яснити позивачу про його право на звернення до загального суду за правилами територіальної підсудності.

3. Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

4. Ухвалу направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук

Повний текст ухвали виготовлено 07.10.2016 р.