Справа № 806/1651/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року м.Житомир справа № 806/1651/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Зотова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним і скасування наказу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 02.08.2016 №174 о/с (по особовому складу), яким внесено зміни до пункту наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 22.07.2016 №165 о/с в частині звільнення його зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) щодо звільнення його відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням).

В обґрунтування позову зазначив, що проходив службу в Головному управлінні Нацполіції в Житомирській області та наказом ГУНП в Житомирській області від 22.07.2016 №165 о/с був звільнений за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) з 27.07.2016 відповідно до ЗУ "Про Національну поліцію". У подальшому, наказом ГУНП в Житомирській області від 02.08.2016 №174 о/с змінено наказ №165 о/с, в частині звільнення його зі служби за пунктом 7 ч.2 ст.77 (через хворобу), зазначивши, що його вважати звільненим зі служби в поліції відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" за пунктом 7 частини 1 ст.77 (за власним бажанням). Вважає такий наказ протиправним, оскільки підставою для його видачі було свідоцтво про хворобу від 18.07.2016 №22/147 видане ВЛК "ТМО МВС України по Житомирській області" у якому вказано, що він обмежено придатний до проходження служби, тому він повинен бути звільнений через хворобу. Зазначає, що у відповідача не було правових підстав вносити зміни в наказ про його звільнення через хворобу на звільнення за власним бажанням. У зв"язку з цим, просить скасувати спірний наказ.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. Вважає позов безпідставним, а наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 02.08.2016 №174 о/с правомірним та винесеним у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки позивач сам звернувся з рапортом про його звільнення.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 1995 року по 06.11.2015.

З 07.11.2015 позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області.

З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2016 ОСОБА_1 подав на ім"я начальника ГУНП у Житомирській області рапорт про звільнення зі служби в поліції у зв"язку з погіршенням стану здоров"я з 27.07.2016. Перед звільненням просив направити його на медичне обстеження військово-лікарською комісією.

Наказом ГУНП в Житомирській області від 22.07.2016 №165 о/с позивач був звільнений за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) з 27.07.2016 відповідно до закону України "Про Національну поліцію".(а.с.7)

У подальшому, наказом ГУНП в Житомирській області від 02.08.2016 №174 о/с (по особовому складу) внесено зміни до пункту наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 22.07.2016 №165 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) капітана поліції ОСОБА_1 старшого інспектора Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, зазначивши, що ОСОБА_1 вважати звільненим зі служби в поліції відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням).(а.с.8)

Вважаючи такий наказ протиправним, позивач звернувся до суду для захисту порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Спірні відносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 (чинним на час спірних правовідносин; далі - Положення № 114).

Згідно пункту 4 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню додатково і Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991, яке містить спеціальні правові норми. З огляду на зазначене безпідставними є посилання позивача на Кодекс законів про працю України, а тому ці доводи судом до уваги не приймаються.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону № 580-VІІІ призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Частиною 1 ст. 77 № 580-VІІІ Закону встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Пункт 7 кореспондується з пунктом 64 Положення №114 (чинного на час спірних правовідносин), зокрема, за умовами підпункту "ж" пункту 64 Положення особи середнього, старшого, вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов"язків.

Згідно з п.68 Положення особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Системний аналіз зазначених норма права дає підстави для висновку, що особа рядового і начальницького складу має право звільнитися зі служби за власним бажанням, при цьому попередити начальника про своє рішення та подати відповідний рапорт за командою.

З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2016 ОСОБА_1 подав на ім"я начальника ГУНП у Житомирській області рапорт про звільнення зі служби в поліції у зв"язку з погіршенням стану здоров"я та зазначив дату звільнення - з 27.07.2016. Перед звільненням просив направити його на медичне обстеження військово-лікарською комісією.

Ця дата була погоджена з начальником ГУНП в Житомирській області. Отже, сторони домовилися про звільнення у більш короткий строк.

Наказом ГУНП в Житомирській області від 22.07.2016 №165 о/с позивач був звільнений за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) з 27.07.2016 відповідно до Закону України "Про Національну поліцію". Підставою для видачі такого наказу слугував рапорт ОСОБА_1 від 04.07.2016 та свідоцтво про хворобу від 18.07.2016 №228/147, видане ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області".

Разом з тим, наказом ГУНП в Житомирській області від 02.08.2016 №174 о/с (по особовому складу) внесено зміни до пункту наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 22.07.2016 №165 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) капітана поліції ОСОБА_1 старшого інспектора Черняхівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, зазначивши, що ОСОБА_1 вважати звільненим зі служби в поліції відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням.

Підставою для винесення спірного наказу зазначено свідоцтво про хворобу від 18.07.2016 №228/147 видане ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області".

Вважаючи спірний наказ протиправним, позивач вказує на те, що він підлягає звільненню у зв"язку з хворобою, що підтверджується відповідним свідоцтвом про хворобу.

Однак, суд вважає ці доводи позивача помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до п.1.67 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі УМВС України", затвердженого наказом МВС України від 06.02.2001 №85 на осіб рядового й начальницького складу, які проходять медичний огляд і підпадають під дію статей (пунктів) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальне визначення придатності до служби в органах внутрішніх справ, ВЛК виносить одну із таких постанов:

"Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час";

"Обмежено придатний до військової служби".

В окремих випадках, зумовлених поясненнями щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2), може бути винесена постанова про придатність до військової служби:

"Придатний до військової служби".

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами медичного обстеження, 18.07.2016 постановою ВЛК, викладеною у Свідоцтві про хворобу №228/147 ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби . (а.с.9)

Відповідно до п.2 ч.11 ст. 77 № 580-VІІІ Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Дана норма кореспондується із підпунктом "Б" пункту 64 Положення № 114, в якому зазначено, що звільнення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу може відбутися через хворобу у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час-обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Отже, рішення ВЛК про непридатність до військової служби в мирний час, яке є підставою для звільнення через хворобу, повинне передувати рапорту про звільнення.

Разом з тим, як встановлено судом, звільненню позивача слугував його рапорт від 04.07.2016, у якому він просив звільнити його з 27.07.2016. Даний рапорт передував рішенню ВЛК, яке було викладене в свідоцтві про хворобу № 228/147 від 18.07.2016.

Тобто, позивач сам визначив дату свого звільнення у рапорті, яка була погоджена з начальником ГУНП у Житомирській області.

Крім того, позивачем не заперечувалося, що після одержання направлення обстеження на ВЛК для проходження медичного огляду, він не відкликав рапорту про своє звільнення за власним бажанням.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для звільнення ОСОБА_1 на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв"язку з хворобою).

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України).

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіривши оскаржуваний позивачем наказ ГУНП в Житомирській області від 02.08.2016 №174 о/с, суд дійшов висновку, що він прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому є правомірним та скасуванню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 02.08.2016 № 174 о/с відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 04 жовтня 2016 р.