Справа № 806/1211/16
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"06" жовтня 2016 р. Справа № 806/1211/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "27" липня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Житомирської області визнання незаконним наказу, поновлення на роботі ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.07.2016 року звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним наказ прокурора Житомирської області № 129к від 27.03.2014 про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника відділу прокуратури Житомирської області та органів прокуратури Житомирської області на підставі ст. 38 КЗпПУ у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років та поновити її на роботі в органах прокуратури Житомирської області. Також позивач просить поновити строк для подачі позовної заяви.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 6 грудня 2015 року вона отримала рішення Вищого адміністративного суду України від 25.11.2015 року, яким скасовано постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013 року про зобов'язання УПФУ в м. Житомирі призначити їй пенсію за вислугою років. В грудні 2016 року їй припинили виплачувати пенсію. 23.02.2016 року вона подала скаргу на рішення Вищого адміністративного суду України від 25.11.2015 року до Верховного суду України, який ухвалою від 29.02.2016 року відмовив у допуску до провадження справи. 14 березня 2016 року вона звернулась з позовом про поновлення на роботі до Богунського районного суду м. Житомира, який ухвалою від 24.06.2016 року провадження по цивільній справі за її позовом закрив у зв'язку з тим, що його належить розглядати Окружним адміністративним судом. Вважає, що про порушення своїх прав спірним наказом дізналась 14.03.2016 року, коли отримала ухвалу Верховного суду України від 29.02.2016 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду з підстав пропуску строків звернення до суду.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судами встановлено, що постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2013 року у справі № 295/4960/13-а, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі зарахувати ОСОБА_3 половину строку навчання в Свердловському юридичному інституті до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з 05.11.2015 року.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 25.11.2015 року постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013 року скасовано та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач пов'язує неправомірність спірного наказу зі скасуванням постанови Богунського районного суду м.Житомира від 25.03.2013 року та ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013 року, які скасовані постановою Вищого адміністративного суду України від 25.11.2015 року і яку позивач отримала 06 грудня 2015 року, тому саме з цієї дати почався перебіг місячного строку звернення до суду.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач не погодилась з постановою Вищого адміністративного суду України і звернулась до Верховного суду України з заявою в порядку п.2 ч.1 ст.237 КАСУ. Вважала, що ВАСУ допустив неоднакове застосування норм процесуального права при вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Верховний суд України ухвалою від 29.02.2016 року відмовив у допуску до провадження справи №295/2140/13-а.

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції,14.03.2016 року позивач, не дочекавшись вказаної ухвали ВСУ, звернулася до Богунського районного суду з позовом про поновлення її на роботі в порядку ЦПК. Відповідно до ухвали Богунського районного суд у м.Житомира від 24.06.2016 року провадження по цивільній справі закрито у зв'язку з тим, що вказаний позов належить розглядати Окружним адміністративним судом.

08.07.2016 року позивач звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, тобто не пропустивши строк, встановлений законом.

Таким чином, у розрізі встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідив в повному обсязі обставини справи та не дав належної оцінки доказам, а тому дійшов передчасного висновку про залишення адміністративного позову без розгляду з підстав відсутності поважних причин для його поновлення.

При вирішенні питання про поновлення строку, суд першої інстанції повинен був врахувати вимоги ст.6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, з якої випливає обов'язок держави забезпечити особі реальну можливість доступу до захисту своїх прав в суді, у противному випадку, це можна розглядати як порушення права на справедливий судовий розгляд, гарантований п.1 ст.6 вказаної Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом (ч. 4 ст. 6 КАС України).

Згідно з п.3 ч.1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "27" липня 2016 р. скасувати.

Справу № 806/1211/16 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Прокуратура Житомирської області вул.С.Ріхтера, 11,м.Житомир,10008