Справа № 2а/2470/2387/11
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/2470/2387/11

Головуючий у 1-й інстанції: Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

29 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2011 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Кіцманському районі Чернівецької області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року Державна податкова інспекція у Кіцманському районі Чернівецької області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.12.2011 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Представник позивача надав заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, та залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2, за таких обставин колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, обставини справи полягають у наступному.

Відповідач є фізичною особою-підприємцем, який зареєстрований Кіцманською районною Державною адміністрацією Чернівецької області з 12.08.2008 року та взятий на облік, як платник податків з 13.08.2008 року.

Відповідно до наданої позивачем довідки про суми недоїмки відповідача станом на 15 вересня 2011 року, сума недоїмки по сплаті єдиного податку становить - 600,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав, що факт наявності заборгованості відповідача по сплаті єдиного податку підтверджується матеріалами адміністративної справи, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 1, 5 Указу Президента України від 3 липня 1998 року N727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (чинним на час виникнення спірних відносин), спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва: фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

У разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Спеціальним законодавством, зокрема, Указом №727/98 запроваджено спеціальний режим оподаткування, обліку та звітності, спрямований на підтримку суб'єктів малого підприємництва.

Згідно зі статтею 5 Указу в разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви відповідача про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності (а.с. 10) ОСОБА_2 12.08.2008 року було видано Свідоцтво про сплату єдиного податку серії НОМЕР_1 (а.с. 9), та було визначено ставку єдиного податку - 200 грн.

Пунктом 2 зазначеного Указу також передбачено, що ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Таким чином, обов'язок зі сплати єдиного податку суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ставиться в залежність від належної реєстрації такої особи як суб'єкта підприємницької діяльності та застосування ним спрощеної системи оподаткування у відповідності з вимогами законодавства.

Відповідно до облікової картки платника податків за ОСОБА_2 обліковується заборгованість з єдиного податку у розмірі 600 грн. за вересень-листопад 2008 року.

Відтак, відповідач, який зареєстрований як платник податків, та який застосовує спрощену систему оподаткування, зобов'язаний сплачувати єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця не залежно від отримання прибутку від своєї діяльності.

Суд не бере до уваги доводи апелянта щодо невірного застосування судом та відповідачем положень ст. 102 ПК України, оскільки вони не розповсюджуються на статус відповідача.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 600 грн. Разом тим, оскільки предметом даного адміністративного спору є саме стягнення заборгованості, тому в даному випадку суд не оцінює порядок нарахування оскаржуваної заборгованості.

Таким чином, вимоги апелянта - є безпідставними, а висновки суду першої інстанції не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.