Справа № 808/2620/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року о 09 год. 20 хв.Справа № 808/2620/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Горбової І.С.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 10821,25 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин та керуючись приписами ч.4 ст.122, ч.2,4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представників сторін. На підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України у зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що податковий борг з єдиного податку у розмірі 2922,73 грн. виник з таких підстав.

25 січня 2012 року відповідачем до ДПІ у Михайлівському районі Запорізької області подано заяву про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з проханням перевести на спрощену систему оподаткування та звітності з 01.01.2012. В пункті восьмому вказаної заяви відповідачем самостійно обрано ІІ групу ставки єдиного податку (20% розміру мінімальної заробітної плати).

Пунктом 291.3 ст.291 Податкового кодексу України передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до п.293.1 ст.293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Згідно до пп.293.2.2 п.293.2 ст.293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

ФОП ОСОБА_1 на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування нараховано за період грудень 2014 - червень 2015 суму грошового зобов'язання з єдиного податку в розмірі 1705,20 грн. В добровільному порядку відповідачем сплачено суму грошового зобов'язання в розмірі 245,83 грн.

Крім того, відповідачу за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання, на підставі статті 129 Податкового кодексу України, нарахована пеня в розмірі 1,76 грн.

Відповідно до п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

У встановлений законом строк для погашення податкового зобов'язання відповідач не здійснив сплату єдиного податку, внаслідок чого відповідно до облікової картки платника податків сформувалась сума недоїмки у розмірі 1461,13 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про підтвердження податкового боргу з єдиного податку в розмірі 1461,13 грн.

Крім того, судом встановлено, що на підставі акту перевірки №000073/08-12-17/ від 02.06.2016, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 10.06.2016, яким до відповідача застосовано штрафні санкції з єдиного податку в розмірі 1461,60 грн. Вказане податкове повідомлення - рішення було направлено на адресу відповідача засобами поштового зв'язку та отримано відповідачем особисто 17.06.2016, доказів оскарження вказаного рішення до матеріалів справи не надано.

У відповідності до п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно з п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.58.2 ст.58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Враховуючи викладене, податкове зобов'язання з єдиного податку, визначене податковим повідомленням - рішенням № від 10.06.2016, в розмірі 1461,60 грн. є узгодженим та у встановлений законодавством строк не сплачено.

Крім того, судом встановлено, що за відповідачем обліковується недоїмка зі сплати грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 7898,52 грн., яка виникла з наступних підстав.

На виконання вимог діючого законодавства відповідачем до Михайлівського відділення Токмацької ОДПІ подано податкові декларації з орендної плати за землю з фізичних осіб, а саме:

№ від 19.02.2014, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати за землю за березень - грудень 2014 року в розмірі 3194,10 грн., в добровільному порядку сплачено 82,90 грн.

№ від 20.02.2015, в якій відповідачем самостійно визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати за землю за квітень 2015 року в розмірі 4787,32 грн.

Відповідно до п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 ст.287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У встановлений законодавством строк податкове зобов'язання з орендної плати за землю в розмірі 7898,52 грн. сплачено не було. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про підтвердження податкового боргу з орендної плати за землю, самостійно визначеного в податкових деклараціях, в розмірі 7898,52 грн.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання;

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.2 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до приписів ст.59 Податкового кодексу України відповідачу 02.06.2014 вручена податкова вимога №159-25 від 02.06.2014. Оскільки вимога не була відкликана в порядку ст.60 Податкового кодексу України, контролюючий орган не мав підстав для направлення нової податкової вимоги.

На момент розгляду справи в суді, податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 2922,73 грн. та орендної плати з фізичних осіб в розмірі 7898,52 грн. відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 2922,73 грн. та орендної плати з фізичних осіб в розмірі 7898,52 грн., та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до приписів п.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг

з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 2922,73 грн. (дві тисячі дев'ятсот двадцять дві гривні 73 коп.) на р/р 0186, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , одержувач УК у Михайлівському районі/Михайлівка/18050400;

з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 7898,52 грн. (сім тисяч вісімсот дев'яносто вісім гривень 52 коп.) на р/р 0186, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , одержувач УК у Михайлівському районі/Михайлівка/18010900.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко