Справа № 810/1709/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1709/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Київ 810/1709/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Обухівське»

до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками Акта від 25.09.2015 № 1892/10-16-22-02/00857282 «Про результати планової документальної виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Обухівське» код за ЄДРПОУ 00857284 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р.» (далі – Акт перевірки), який став підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення – рішення і вважає, що ряд висновків зазначеного Акта не відповідають існуючим фактам та є такими, що суперечать нормам податкового законодавства з огляду на наступне.

Позивач стверджує, що відповідачем зроблено хибні висновки в Акті перевірки, які зводяться до припущень посадових осіб податкового органу щодо неправомірності відкоригованого податкового зобов’язання позивача відповідно до розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 22.10.2014 № 88/2 та № 89/2 до податкової накладної від 19.03.2014 № 35/2 та до податкової накладної від 09.04.2014 по господарським операціям з ПАТ «Аграрний фонд», що були зроблені податковим органом у зв’язку з невстановленням повернення коштів (авансів) отриманих позивачем від контрагента.

Позивач зазначив, що під час перевірки ним були надані працівникам податкового органу документи, які підтверджують правомірність вчинених коригувань, однак вказані документи не були прийняті до уваги податковим органом.

Також позивач не погоджується з твердженнями відповідача, стосовно неправомірності відкоригованого ПАТ «Обухівське» податкового зобов’язання у жовтні 2014 року по господарським операціям з ТОВ «СПП – Агро», які ґрунтуються на тому, що позивачем нібито не було надано документи, що підтверджують повернення ТОВ «СПП – Агро» позивачу його продукції, а саме товарно-транспортних накладних, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування.

В обґрунтування вказаних тверджень, позивач зазначив, що ним було надано до перевірки накладну на повернення постачальнику товару, Акт приймання – передачі зерна на елеваторі ДП «Хлібна база № 73» та Акт прийому - передачі зерна на елеваторі ТОВ «Привільнянське ХЗП», які засвідчують повернення товару позивачу, однак вказані документи не були прийняті до уваги податковим органом.

Також позивач не погодився з висновками податкового органу щодо завищення позивачем сум податкового кредиту, що сформований за результатом господарських операцій з ТОВ «Генерал Транс» в грудні 2014 року, та вказав, що реальність господарських операцій з ТОВ «Генерал Транс» доведено в судовому порядку про що Київським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 21.08.2015 у справі № 810/3141/15.

Крім того, позивач зазначив, що в Акт перевірки складений з порушеннями вимог «Порядку оформлення документальних перевірок з питань дотримання податного, валютного та іншого законодавства», який затверджений Наказом ДПА України від 22.12.2010 № 984, відповідно до якого факти виявлених порушень податкового законодавства викладаються в Акті перевірки чітко, об’єктивно та в повній мірі із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В судовому засіданні 28.07.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час, та місце розгляду справи в судове засідання не з’явився, жодних письмових пояснень чи заперечень проти позову суду не надав.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд протокольною ухвалою від 28.07.2016 вирішив розгляд даної справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Видами діяльності позивача за КВЕД є, зокрема: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.19 вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.41 розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 01.64 оброблення насіння для відтворення.

У період з 07.08.2015 по 18.09.2015 посадовими особами Державній податковій інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області проведено планову документальну виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Обухівське» код за ЄДРПОУ 00857284 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 25.09.2015 № 1892/10-16-22-02/00857282 (а.с. 7-53).

Висновком пункту 1 зазначеного Акта було встановлено, порушення позивачем положень: п. 187.1 статті 187, п. 192.1 статті 192, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 статті 198, п. 200.1 статті 200, п. 201.6, п. 201.7 статті Податкового Кодексу України 02 грудня 2010р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства та/або спрямовується на спеціальний рахунок на загальну суму 1 366 024 грн., в т. числі по періодах: червень 2012 року – 10 073 грн., листопад 2012 року – 7333 грн., жовтень 2014 року 1 334 189 грн., грудень 2014 року – 14 429 грн.

Вказаних висновків відповідач дійшов у зв’язку з наступним.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки та матеріалів справи, податковим органом під час перевірки повноти визначення податкових зобов’язань по податковій декларації з ПДВ (спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільськогосподарського господарства) за переод з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року було встановлено завищення податкових зобов’язань по податку на додану вартість на загальну суму 1 334 189 грн., а саме за жовтень 2014 року.

Так, податковим органом, досліджуючи декларацію ПАТ «Обухівське» з податку на додану вартість за березень 2014 року було встановлено, що позивач відобразив в ній податкові зобов’язання по контрагенту ПАТ «Аграрний фонд» (код ЄДРПОУ 38926880) на суму 337 516,67 грн., відповідно до одержаних авансів у сумі 2 025 100,00 грн. у зв’язку з чим позивачем виписано податкову накладну від 19.03.2014 № 35/2 (пшениця м’яка 2 класу, 1100 т.).

Водночас, позивачем в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року (спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства), що подана з додатком 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість» відкориговано відповідно до розрахунку від 22.10.2014р. № 88/2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 19.03.2014 року № 35/2 податкові зобов'язання по операціям з контрагентом ПАТ «Аграрний фонд» на суму ПДВ – 337 516,67 грн.

Крім того, досліджуючи декларацію ПАТ «Обухівське» з податку на додану вартість за квітень 2014 року податковим органом було встановлено, що позивач включив до неї податкові зобов’язання по контрагенту ПАТ «Аграрний фонд» на суму 135 006,67 грн., відповідно до одержаних авансів у сумі 810 040,00 грн. у зв’язку з чим позивачем виписано податкову накладну від 09.04.2014 № 91/2 (пшениця м’яка 2 класу, 440 т.).

Водночас, в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року (спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства), що подана з додатком 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість» позивачем відповідно до розрахунку від 22.10.2014р. № 89/2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 09.04.2014 року № 91/2 відкориговано податкові зобов'язання по операціям з контрагентом ПАТ «Аграрний фонд» на суму ПДВ - 135 006,67 грн.

Досліджуючи надані до перевірки документи, а саме: банківські виписки по рахунку 31 «Рахунки в банках» та по рахунку 36 «Розрахунками з покупцями та замовниками» Акт звіряння взаємних розрахунків між ПАТ «Обухівське» та ПАТ «Аграрний фонд», податковим органом не встановлено повернення коштів (авансів) отриманих позивачем від ПАТ «Аграрний фонд» у зв’язку з чим, податковим органом зроблено висновок, що позивачем неправомірно відкориговано податкові зобов'язання на суму - 337516,67 грн. по податковій накладній від 19.03.2015р. № 35/2 та на суму 135 006,67 грн. по податковій накладній від 09.04.2014 № 91/2.

Також, податковим органом було встановлено, що позивачем в жовтні 2014 року було задекларувало податкові зобов’язання по податку на додану вартість на суму 317 233,79 грн. на підставі господарських операцій з контрагентом ТОВ «СПП-Агро» (код ЄДРПОУ – 37066342 про що 20.10.2014 було виписано податкову накладну № 56/2 (зерно пшениці 3 класу, 809,96 т.) та видаткову накладну № СХП706 відповідно до якої позивач (постачальник) передає ТОВ «СПП-Агро» (покупцю) зазначений товар зі складу ПАТ «Васильків хлібопродукт» (елеватор).

Також в зазначеній декларації позивачем задекларовано податкові зобов’язання по господарським операціям з ТОВ «СПП-Агро» з податку на додану вартість на суму 544 431,41 грн. про що 22.10.2014 було виписано податкову накладну № 80/2 (пшениця озима, 1390,04 т.) та видаткову накладну № СХП707 відповідно до якої позивач (постачальник) передає ТОВ «СПП-Агро» (покупцю) зазначений товар зі складу ПАТ «Білоцерківський елеватор» (елеватор).

Водночас, відповідно до Додаткової угоди позивача з ТОВ «СПП-Агро» від 21.10.2014р. № 1, у зв’язку з неможливістю здійснити оплату за товар, сторони вирішили розірвати Договір куплі - продажу товарів (пшениці) від 20.10.2014.

У зв’язку з чим позивачем в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року (спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства), що подана з додатком 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість» відповідно до розрахунку від 22.10.2014р. № 86/2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 20.10.2014 року № 56/2 відкориговано податкові зобов'язання на суму ПДВ - 317 233,79 грн. та відповідно до розрахунку від 22.10.2014р. № 87/2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 22.10.2014 року № 80/2 відкориговано податкові зобов'язання по операціям з контрагентом ТОВ «СПП-Агро» на суму ПДВ - 544 431,41 грн.

Досліджуючи вказані операції, відповідачем в Акті перевірки зазначено, що позивачем не надано жодних підтверджуючих бухгалтерських документів, які б засвідчували повернення даного товару від ТОВ «СПП-Агро» до ПАТ «Обухівське», а саме: товарно – транспортних накладних, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, інших первинних документів.

Враховуючи викладене відповідачем в Акті перевірки зроблено висновок, що ПАТ «Обухівське» неправомірно відкориговано податкові зобов’язання по податку на додану вартість, що призвело до заниження податкових зобов’язань по податку на додану вартість на суму 1 334 188,54 грн.

Крім того, відповідачем під час перевірки було встановлено, що між позивачем (замовник) та ПП «ІТС Україна» (підрядник) було укладено договір від 14.10.2011 без номеру про погрузку та складання в бурти гною.

Надані роботи виконані в 2011 року та відповідно до оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 63 кредитове сальдо на 01.11.2012 року складає – 44 000 грн.

Також до перевірки був наданий укладений між ти самими суб’єктами договір від 25.03.2011 без номеру, відповідно до якого ПП «ІТС Україна» (підрядник) виконувало роботи по екологічному поліпшенню земель.

Відповідачем встановлено, що ПП «ІТС Україна» було виписано на адресу позивача податкову накладну від 14.11.2012 на загальну суму 44 000 грн. у тому числі ПДВ – 7 333,33 грн.

Водночас в графі вид цивільно - правового договору зазначено: договір про виконання роботи від 25.03.2011 (екологічне поліпшення земель), однак в самій податковій накладній зазначено - виконання роботи (погрузка гною), що виконувалися за договором від 14.10.2011 без номеру.

Також, зазначена в Акті виконаних робіт інформація, носить загальний характер - відсутня одиниця виміру, кількість погруженого гною, місце наданих послуг, дати та години наданих послуг, ресурси, які були задіяні. До перевірки не надано відповідні документи, які б свідчили про фактичну доцільність наданих послуг. За результатами перевірки наданих документів неможливо підтвердити зв'язок вказаних послуг з фінансово - господарськими операціями підприємства та економічну доцільність вказаних послуг.

В Акті перевірки, зазначено що «… до ДПІ в Обухівському районі від ДПІ у Печерському районі м. Києва по ПП «ІТС Україна» за результатами якого документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із постачальниками по придбанню товарів, робіт та із покупцями по реалізації товарів робіт послуг» (а.с. 30).

Водночас, суд зазначає, що відповідачем не вказано в Акті та не надано під час судового розгляду справи, документу на підстві якого було зроблено даний висновок.

Крім того, відповідачем зазначено, що ПП «ІТС Україна» перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, стан платника 0 - основний платник, свідоцтво платника ПДВ анульовано 29.05.2013р., причина - « 37 - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження».

На підставі викладеного, відповідачем зроблено висновок, що позивачем завищено податковий кредит по господарським операціям з ПП «ІТС Україна» (код ЄДРПОУ – 30371008) за листопад 2012 року на 7 333,33 грн.

Також, відповідачем було встановлено, що 07.11.2014 між позивачем (замовник) та ТОВ «Генерал – Транс» (виконавець) було укладено договір про надання послуг з навантаження буряка № 08-УСЛ.

На підставі первинних документів (податкова накладна від 01.12.2014 на загальну суму 86 575,02 грн. у тому числі ПДВ 14 429,17 грн.) за наслідком виконання умов договору позивачев було сформовано податковий кретит.

Проте, Акт перевірки містить зауваження відносно того, що інформація, зазначена в Акті здачі - приймання робіт, носить загальний характер, не вказано місце наданих послуг, дати та години наданих послуг, ресурси, які були задіяні. До перевірки не надано відповідні документи, які б свідчили про фактичну доцільність наданих послуг.

В ході проведення перевірки, відповідачем не встановлено реального здійснення даних послуг у зв’язку з тим, що невідома фактична наявність основних фондів ТОВ «Генерал – Транс» та їх реальна потужність та функціональність.

Також, відповідачем в Акті перевірки зазначено, що станом на 31.12.2014 за ТОВ «Генерал – Транс» рахується кредиторська заборгованість – 338 069,72 грн.,а з аналізу бази даних ІС «Податковий блок» встановлено, що декларація з податку на додану вартість за грудень 2014 року, що подано ТОВ «Генерал – Транс» до ДПІ за місцем реєстрації - не визнана органом ДФС «як податкова декларація».

Крім того, відповідачем вказано, що ТОВ «Генерал Транс» перебуває на обліку в ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька, стан платника 0, свідоцтво платника ПДВ анульовано 10.07.2015р., причина - « 39 - відсутність поставок і ненадання декларацій».

Під час проведення перевірки, враховуючи наведену інформацію щодо постачальників ПАТ «Обухівське» не підтверджено факти передачі товарів (надання робіт, послуг) від продавця до покупця у зв’язку з чим, податковим органов зроблено висновок, що позивачем завищено податковий кредит по господарським операціям з ТОВ «Генерал – Транс» (код ЄДРПОУ – 36104043) за грудень 2014 року на 14 429,17 грн.

За наслідками адміністративного оскарження податкового повідомлення - рішення від 16.10.2015, скарги позивача були залишені без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення без змін.

Не погоджуючись з висновками відповідача та прийнятим рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Щодо правового врегулювання відносин з коригування податкових зобов’язань по податку на додану вартість, суд зазначає наступне.

Основним законодавчим актом, який урегульовує відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України (далі – ПК України) від 2 грудня 2010 року № 2755-VI.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 192.1 статті 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг (підпункт 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 ПК України).

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку (підпункт 192.1.2 пункту 192.1 статті 192 ПК України).

Крім того, відповідно до пункту 21 Порядку «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 23.01.2015 № 13 у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Розрахунок коригування складається особами, визначеними відповідно до пункту 1 цього Порядку.

Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.

На титульному аркуші розрахунку коригування вказується, до якої податкової накладної та за яким договором вносяться зміни.

З огляду на те, що відповідач збільшив суму грошового зобов’язання за платежем податок на додану вартість на підставі висновків неправомірного коригування позивачем податкового зобов’язання по податку на додану вартість, судом досліджено дане питання і встановлено наступне.

Досліджуючи господарські операції позивача та ПАТ «Аграрний фонд», судом було встановлено, що 17.03.2014 між вказаними суб’єктами було укладено біржовий договір поставки зерна врожаю 2014 року № 372Ф.

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник передає покупцю у власність товар: пшениця м’яка 2 клас, (далі – товар0, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що кількість (тонн) товару: 2 200,000 (дві тисячі двісті).

Поставка вважається здійсненою в момент підписання акта (ів) передавання- приймання на всю кількість товару на базисі поставки відповідно до умов цього договору (пункт 1.3 договору).

Розділом 3 договору встановлено порядок оплати товару, так відповідно до пункту 3.1 сума попередньої оплати (Пп) за цим договором складає 70 відсотків вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 2 835 140,00 грн. у тому числі ПДВ 472 523,33 грн. Попередня оплата здійснюється Покупцем в два етапи згідно з підпунктом 4.1 цього Договору.

Так, згідно із пунктом 4.1 договору покупець протягом п’яти робочих днів з дня надходження на його адресу документів визначених підпунктом 2.5 цього договору перераховує на поточний рахунок постачальника першу частину попередньої оплати, яка дорівнює 50% вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 2 025 100,00 грн. у тому числі ПДВ 337 516,67 грн.

Постачальник у день надходження першої частини попередньої оплати на поточний рахунок видає покупцю податкову накладну на відповідну суму, зареєстровану в установленому порядку.

Після надання постачальником актів огляду посівів сільськогосподарських культур, які підтверджують прийняття на страхування посівів після початку вегетації, Покупець перераховує на поточний рахунок Постачальника другу частину попередньої оплати, яка дорівнює 20% вартості всього обсягу Товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 810 040,00 грн. у тому числі ПДВ 135 006,67 грн.

Постачальник надає покупцю знижку (Зн) на одиницю товару у розмірі 125,19 грн. (пункт 3.2 договору).

Вартість партії товару (Вт) з урахуванням ПДВ визначається за формулою: Вт = (Цт-Зн) х От (грн), де Цт - середньозважена ціна рівноваги (фіксингу), що склалася протягом останніх трьох торгових сесій на Аграрній біржі та сертифікованих нею акредитованих товарних біржах на момент поставки партії товару; (От) - обсяг партії товару (тонн) (пункт 3.3 договору)

Сума остаточного розрахунку (Ор) за цим Договором визначається за формулою:

Ор = ЕВт - Пп (грн).

Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення та реєстрації на Аграрній біржі (пункт 9.2 договору).

Судом встановлено, що 19.03.2014 відповідно до умов вказаного договору до позивача надійшли авансові кошти на підставі чого позивачем виписано податкову накладну від 19.03.2014 № 35/2 на загальну суму 2 025 100, 00 грн., ПДВ – 337 516,67 грн. (пшениця м’яка 2 класу у кількості 1100 тонн.

07.04.2014 сторони договору підписали додатковий договір № 1 до біржового договору поставки зерна вражаю 2014 року № 372 Ф від 17.03.2014 року, яким внесли зміни до розділу 10 первісного договору в частині зазначення місцезнаходження та реквізитів постачальника.

Всі інші умови біржового договору поставки зерна залишилися без змін.

09.04.2014 позивачем виписано податкову накладну № 91/2 на загальну суму 810 040,00 грн., ПДВ – 135 006,67 грн. (пшениця м’яка 2 класу у кількості 440 тонн.) у зв’язку з отриманими авансовими коштами відповідно до умов вказаного біржового договору.

22.10.2014 сторонами біржового договору укладено додатковим договір № 2 до біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року № 372 Ф від 17.03.2014 року, яким виклали пункт 3.3 біржового договору у наступній редакції: « 3.3. Вартість партії товару (Вт) з.урахуванням ПДВ визначається за формулою: Вт = (Цт-Зн) х От (грн), де Цт - ціна відповідно до довідки Аграрної біржі про ціни на зернові культури врожаю 2014 року, що склалася на момент поставки партії Товару; От - обсяг партії Товару (тонн).»

Постачальник передає покупцю у власність товар:

- найменування товару, клас – пшениця мяка 2 клас, якість згідно ДСТУ 3768:2010; От, тонн – 103,523 (сто три тонни п’ятсот двадцять три кілограми); Зн, грн/тонна 125,19 грн.; Цт, грн/тонна – 2 450,00 грн, ПДВ - 408,33 грн.; (Цт-Зн), грн../тонн – 2324,81 грн., ПДВ – 387,47 грн.; Вт, грн. – 240 671,31 грн., ПДВ – 40 111,89 грн.;

- найменування товару, клас – пшениця мяка 3 клас, якість згідно ДСТУ 3768:2010; От, тонн – 2 096, 477 (дві тисячі дев’яносто шість тонн чотириста сімдесят сім кілограм); Зн, грн/тонна 125,19 грн.; Цт, грн/тонна – 2 350,00 грн, ПДВ - 391,67 грн.; (Цт-Зн), грн../тонн – 2224,81 грн., ПДВ – 370,80 грн.; Вт, грн. – 4 664 262,99 грн., ПДВ – 777 377,17 грн.; Пп, грн.. – 2 835 140,00 грн., ПДВ – 472 523,33; Ор = (Вт+Вт) – Пп,грн 2 069 794,30 грн., ПДВ – 344 965,72 грн.

Крім того, додатковою угодою № 2 сторонам було внесено зміни в пукт 1.1.2 біржового договору та викладено її у наступній редакції: «Якісні показники товару: показник зернової домішки згідно ДСТУ 3768:2010».

У зв’язку з тим, що додатковою угодою № 2 до біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року № 372 Ф від 17.03.2014 року внесені суттєві зміни в первинний договір, відповідно до яких було змінено якість поставленої пшениці, її кількість та суму остаточного розрахунку, позивачем відкориговано податкові зобов’язання відповідно до розрахунку від 22.10.2014р. № 88/2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 19.03.2014 року № 35/2 на суму ПДВ «-» 337 516,67 грн., також, позивачем відповідно до розрахунку від 22.10.2014р. № 89/2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 09.04.2014 року № 91/2 відкориговано податкові зобов'язання по операціям з контрагентом ПАТ «Аграрний фонд» на суму ПДВ «-» 135 006,67 грн.

Відповідач вважає вказані коригування податкових зобов’язань по податку на додану вартість не правомірними, оскільки з наданих до перевірки документів відповідач не встановив повернення коштів (авансів).

З даного приводу судом з пояснень позивача та наданих ним документів було встановлено, що вказані кошти не повертались контрагенту позивача, оскільки відповідно до додаткової угоди № 2 до біржового договору,змінились істотні умови поставки товару, а не було розірвано біржовий договір та скасовано поставки.

Відповідно до наданої позивачем копій податкової накладної від 22.10.2014 № 90/2, судом було встановлено, що позивач поставив своєму контрагенту відповідно до біржового договору від 17.03.2014 № 372Ф, пшеницю м’яку 2 класу у кількості 103,523 тонн, на загальну суму 240 671,31 грн. у тому числі ПДВ 40 111,89 грн. (а.с. 74-75).

Вказана поставка пшениці підтверджується Актом передання –приймання зерна до Біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року № 372Ф від 17.03.2014 року (а.с. 64).

Крім того, відповідно до наданої позивачем податкової накладної від 22.10.2014 № 91/2, судом встановлено, що позивач на виконання вказаного біржового договору поставив ПАТ «Аграрний фонд» пшеницю м’яку 3 класу у кількості 2 096,477 тонн, на загальну суму 4 664 262,99 грн. у тому числі ПДВ 777 377,17 грн. (а.с. 72-73).

Вказана поставка пшениці підтверджується Актом передання – приймання зерна до Біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року № 372Ф від 17.03.2014 року (а.с. 65).

Крім того, на підтвердження правомірності коригування податкових зобов’язань по господарським операціям з ПАТ «Аграрний фонд» та підтвердження того, що операції з вказаним контрагентом відбулись і авансові кошти по розрахункам коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної не повертались контрагенту, позивачем було надано суду рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2016 у справі 911/4454/15 за позовом ПАТ «Аграрний фонд» до ПАТ «Обухівське» про стягнення 1 215 500 грн. та за зустрічним позовом ПАТ «Обухівське» до ПАТ «Аграрний фонд» про стягнення 47 548,57 грн. (а.с. 120-125).

В даній справі позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за біржовим договором поставки зерна врожаю 2014 року від 17.03.2014 № 327Ф у строк визначений законом.

При цьому, як вбачається зі змісту рішення Господарського суду Київської області (відповідно до обставин, які були встановлені господарським судом), предметом вказаної справи було дослідження виконання сторонами своїх зобов’язань один перед одним за біржовим договором поставки зерна врожаю 2014 року від 17.03.2014 № 372Ф а не № 327Ф, як зазначає Господарський суд Київської області в своєму рішенні від 12.01.2016.

Таким чином, Київським окружним адміністративним судом встановлено, що в тексті рішення Господарського суду Київської області зроблено описку, замість договору № 372Ф по тексту вказується договір № 327Ф.

Судом встановлено, що вказаним рішенням, підтверджуються господарські операції позивача та ПАТ «Аграрний фонд» за якими контрагентом позивача було сплачено на користь позивача суму попередньої оплати у розмірі 2 835 140,00 та яка не поверталась позивачем, а була зарахована в оплату зерна з урахуванням укладеної додаткової угоди № 2.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем на законних підставах було відкориговано свої податкові зобов’язання по податку на додану вартість по господарським операціям з ПАТ «Аграрний фонд».

Також, досліджуючи обставини справи, судом було встановлено, що 20.10.2014 між ПАТ «Обухівське» (продавець) та ТОВ «СПП – Агро» (покупець) був укладений договір купівлі – продажу товарів № СПП 20/10-02.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору продавець в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, зобов'язується прийняти та оплатити зерно пшениці продовольчої (надалі іменується "Товар").

Ціна Товару складає: 1 958,33 грн. без ПДВ, ПДВ - 20% 391,67 грн., разом з ПДВ - 2 350,00 грн. (пункт 1.2 договору).

Згідно із положеннями пункту 1.3 договору, кількість товару - 2 200,000 м/т.

Загальна вартість Договору складає: 4 308 326,00 грн. без ПДВ, ПДВ-20% 861 665,20 грн., разом з ПДВ 5 169 991,20 грн. (пункт 1.4 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору продавець зобов’язаний: передати покупцю товар на умовах: ЕХW (Франко-склад) (в редакції «Інкотермс» 2000 року) склад ПАТ «Васильківхлібопродукт», ПАТ «Білоцерківський елеватор», Київської області до 31 грудня 2014 та видати покупцеві складську квитанцію, видаткову та податкову накладну на товар.

Покупець зобов'язаний: здійснити попередню оплату за товар (пункт 2.2 договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (пункт 5.1 договору).

Зміни у цей договір набирають чинності з моменту оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві (пункт 5.1 договору).

Пунктом 5.5 договору визначено, що цей договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві.

Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід'ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (пункт 6.5 договору).

20.10.2014 та 22.10.2014 позивачем було передано ТОВ «СПП – Агро» зерно відповідно до умов вказаного договору про що виписано податкові накладні від 20.10.2014 № 56/2 на загальну вартість 1 903 402,76 грн. у т.ч. ПДВ – 317 233,79 грн. та від 22.10.2014 № 80/2 на загальну вартість 3 266 588, 44 грн. у т.ч. ПДВ – 544 431,41 грн.

На підтвердження факту передачі зерна, позивачем також надано суду копії видаткових накладних від 20.10.2014 № СХП706 та від 22.10.2014 № СХП707

Крім того, позивачем надано суду, копію виданої ТОВ «СПП – Агро» довіреності від 20.10.2014 № 240/2 на отримання від ПАТ «Обухівське» цінностей за договором № СПП 20/10-2 від 20.10.2014 (пшениця 2200 тонн).

22.10.2012 між позивачем та ТОВ «СПП – Агро» укладено додаткову угоду № 1 до договору № СПП 20/10-02 куплі – продажу товарів від 20.10.2014, відповідно до змісту якої, у зв’язку з неможливістю здійснити оплату за товар, сторони вирішили розірвати договір № СПП 20/10-02 купівлі-продажу товарів від 20.10.2014.

Покупець зобов’язаний протягом одного робочого дня з дати підписання додаткової угоди повернути продавцю товар, який був отриманий згідно умов договору на базисі поставки ТОВ «Привільнянське ХЗП», ДП «Хлібна база № 73».

У зв'язку з розірванням договору куплі – продажу товару, позивачем 22.10.2014 на підставі розрахунків № 86/2 та 87/2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 20.10.2014 № 56/2 на суму ПДВ – 317 233,79 грн. та від 22.10.2014 № 80/2 на суму ПДВ 544 431.41 було відкориговано свої податкові зобов’язання по податку на додану вартість по господарським операціям з ТОВ «СПП – Агро».

Переданий позивачем товар (зерно) ТОВ «СПП – Агро» було повернуто позивачеві, підтвердженням чого є накладна повернення постачальнику пшениці у кількості 2 200 тонн на загальну суму 5 169 991,20 грн. з ПДВ від 22.10.2014 № 20.

Також, позивачем надані копії Актів приймання передачі товару від 22.10.2014 № 127 та від 22.10.2014 без номеру.

Крім того, позивачем надано суду копії листів переписки між ПАТ «Обухівське» та ТОВ «СПП – Агро», так відповідно до листа позивача від 31.03.2016 № 157, позивач просить свого контрагента покупця по вказаному договору підтвердити факт повернення товару відповідно до Актів прийому передачі від 22.10.2014 № б/н та № 127.

Листом від 31.03.2016 вих.№ 31/03-16 директором ТОВ «СПП – Агро» було підтверджено, що товар (зерно пшениці) був повернений позивачу 22.10.2014 в кількості 2200 тонн.

Також, ПАТ «Обухівське» та ТОВ «СПП – Агро» 31.03.2016 було підписано Акт звіряння взаємних розрахунків за договором № СПП 20/10-2 від 20.10.2014, яким також було підтверджено поставку зерна та його повернення в подальшому.

В той же час, представником позивача були надані суду пояснення, що товар (зерно) потребує особливих умов зберігання і тому зберігається в спеціальних елеваторах, у зв’язку з чим транспортування товару (зерна пшениці) не відбувалось і зерно весь час знаходилось в елеваторах, а на підставі договору № СПП 20/10-02 змінювався лише власник даного зерна.

Також, позивач зазначив, що в нього відсутні і документи транспортування зерна до ТОВ «СПП – Агро», оскільки такого транспортування не відбувалося.

Отже, суд не приймає до уваги твердження податкового органу, що позивачем під час перевірки не надано бухгалтерських документів, які б підтверджували повернення даного товару відповідно до додаткової угоди № 1 до договору № СПП 20/10-02 куплі – продажу товарів від 20.10.2014.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем на законних підставах було відкориговано свої податкові зобов’язання по податку на додану вартість по господарським операціям з ТОВ «СПП – Агро».

Також, судом було встановлено, що 14.10.2011 між позивачем (замовник) та ПП «ІТС Україна» (підрядник) було укладено договір № б/н.

Предметом вказаного договору була: погрка перегною на автотранспорт та складування в бурти. Загальна вартість робіт за цим договором склає 200 000 грн., в т.ч. ПДВ 33 333 грн.

Відповідачем було встановлено та зазначено в Акті перевірки, що вказані по договору роботи виконані в 2011 року та відповідно до оборотно - сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 63 кредитове сальдо на 01.11.2012 року складає – 44 000 грн.

Крім того, судом встановлено, що 25.03.2011 між позивачем (замовник) та ПП «ІТС Україна» (підрядник) було укладено договір № б/н, предметом якого є виконання робіт по екологічному поліпшенню земель на загальну суму 300 000 грн.

Відповідачем під час перевірки встановлено, що ПП «ІТС Україна» було виписано на адресу позивача податкову накладну від 14.11.2012 на загальну суму 44 000 грн. у тому числі ПДВ – 7 333,33 грн.

Водночас в графі вид цивільно - правового договору зазначено: договір про виконання роботи від 25.03.2011 (екологічне поліпшення земель), однак в самій податковій накладній зазначено - виконання роботи (погрузка гною), що виконувалися за договором від 14.10.2011 без номеру.

Також, зазначена в Акті виконаних робіт інформація, носить загальний характер - відсутня одиниця виміру, кількість погруженого гною, місце наданих послуг, дати та години наданих послуг, ресурси, які були задіяні. До перевірки не надано відповідні документи, які б свідчили про фактичну доцільність наданих послуг. За результатами перевірки наданих документів неможливо підтвердити зв'язок вказаних послуг з фінансово - господарськими операціями підприємства та економічну доцільність вказаних послуг.

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку, що позивачем завищено податковий кредит по господарським операціям з ПП «ІТС Україна» (код ЄДРПОУ – 30371008) за листопад 2012 року на 7 333,33 грн.

Надаючи правове обґрунтування вказаним господарським операціям та висновкам відповідача, суд зазначає наступне.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України, встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із пунктом 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Пунктом 201.2 статті 201 ПК України встановлено, що форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

Згідно із положеннями пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 6.3 Порядку «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 № 1379 не дає права покупцю на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту: відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; порушення порядку заповнення податкової накладної; податкова накладна виписана платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Дані обставини вказують на неможливість позивачем віднести суму ПДВ по даній податковій накладній до податкового кредиту.

В той же час, суд зазначає, що неправильне оформлення контрагентом позивача податкової накладної, не може бути підставою для визнання господарських операцій позивача та ПП «ІТС Україна» нереальними та як наслідок не визнання податковим органом сум податкового кредиту, що був сформований позивачем на підставі податкової накладної від 14.11.2012 № 59 за укладеним договором при наявності належних первинних документів, які фіксують факт здійснення господарської операції та не ставляться під сумнів відповідачем в Акті перевірки.

Крім того, відповідно до листа Вищого адміністративного суду від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11 «… сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов’язаннях платника податків у зв’язку з його господарською діяльністю мали місце.».

Як вбачається з Акта перевірки, податковий орган обґрунтовуючи свої висновки стосовно непідтвердження реальності господарських операцій посилається на те, що «… до ДПІ в Обухівському районі від ДПІ у Печерському районі м. Києва по ПП «ІТС Україна» за результатами якого документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із постачальниками по придбанню товарів, робіт та із покупцями по реалізації товарів робіт послуг».

З викладеного, вбачається, що податковий орган в Акті перевірки не вказав, на підставі якого документу (Акта чи іншого документу) відповідачем зроблено висновок про непідтвердження реальності здійснення господарських відносин контрагента позивача із постачальниками по придбанню товарів, робіт та із покупцями по реалізації товарів робіт послуг.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем при складанні Акта перевірки було порушено Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства", а саме:

- пункт 4 відповідно до якого Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;

- пункт 5 згідно з яким за результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;

- пукт 6 відповідно до якого факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Враховуючи те, що в Акті перевірки не конкретизовано, на підставі чого відповідач дійшов вказаних висновків, суд позбавлений можливості перевірити правомірність та законність зроблених податковим органом висновків в Акті перевірки, у зв’язку з чим, суд не приймає до уваги вказані обставини.

Також, відповідачем зазначено, що ПП «ІТС Україна» перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, стан платника 0 - основний платник, свідоцтво платника ПДВ анульовано 29.05.2013р., причина - « 37 - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження», однак судом не приймається до уваги вказана інформація, оскільки спірні правовідносини між позивачем та ПП «ІТС Україна» були у 2011 – 2012 році, а саме в той час коли контрагент позивача був платником ПДВ.

В той же час, суд зазначає, що відповідач в Акті перевірки констатував, що згідно оборотно – сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками підрядниками» по контрагенту рахунку ПП «ІТС Україна» (код за ЄДРПОУ 30371008) станом на 31.12.2012 0 заборгованість відсутня.

Крім того, суд зазначає, що представником позивача були надані пояснення, що предмет договору від 14.10.2011 року «погрузка перегною на автомобіль та складування в бурти» є аналогічним з предметом договору від 25.03.2011 «роботи по екологічному поліпшенню земель», оскільки складання перегною в бурти є одним із етапів екологічного поліпшення земель.

У зв’язку з чим, ПП «ІТС Україна» було переплутано ці два договори і допущено помилку в податковій накладній при зазначені дати договору.

Враховуючи той факт, що відповідач не прибув в жодне судове засідання та не надав заперечень проти позовних вимог, а в Акті перевірки не зазначено обставин, які б давали можливість поставити під сумнів реальність господарських операцій по договору від 25.03.2014, суд дійшов висновку, що позивач правомірно відніс суму сплаченого податку на додану вартість по податковій накладній від 14.11.2012 № 59 до податкового кредиту в зазначений період.

Судом встановлено, що в висновках Акта перевірки відповідачем поставлено під сумнів реальність господарських операцій позивача з ТОВ «Генерал – Транс» відповідно до договору від 07.11.2014 № 08-УСЛ, предметом якого є надання послуг з навантаження цукрового буряка.

За наслідком виконання умов договору ТОВ «Генерал – Транс» було виписано податкову накладну від 01.12.2014 № 1 на загальну суму 86 575,02 грн. у т.ч. ПДВ 14 429,17 грн., а позивачем в свою чергу було віднесено суму сплаченого ПДВ до податкового кредиту.

За результатом розгляду вказаної справи 21.08.2015 було прийнято постанову, яка була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2016.

В зазначені постанові, судом зроблено висновки, що факти надання послуг позивачу та оплата їх вартості підтверджуються документально, господарські операції належним чином відображені у податковому обліку та податковій звітності; право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість підтверджується податковими накладними та первинними фінансово-господарськими документами у зв’язку з чим, позов було задоволено.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи положення вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України та рішення Київського окружного адміністративного суду, суд дійшов висновку, що господарська операція між позивачем та ТОВ «Генерал – Транс» за результатами якої позивачем було сформовано податковий кредит на суму 14 429,17 грн, доказуванню не підлягає, а позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Відтак, у ході судового розгляду справи позивачем спростовано висновки відповідача щодо неправомірності коригування сум податкового зобов’язання позивача по податку на додану вартість та формування позивачем податкового кредиту по спірним господарським операціям, шляхом надання належних та допустимих доказів.

Відповідно до статей 11 і 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач, у свою чергу, жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого оскаржуваного податкового - повідомлення рішення, суду не надав. Доводів позивача відповідач жодним чином не спростував.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що висновки викладені в Акті перевірки не відповідають дійсності, не мають доказової сили за відсутності доведення факту незаконності коригування сум податкового зобов’язання та нереальності господарських операцій та є лише носіями певної інформації, яка є суто суб’єктивною думкою податкових органів.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі “Компанія “Вестберґа таксі Актіеболаґ” та Вуліч проти Швеції” Суд визначив, що “…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління ”.

Відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, обов’язку доказування правомірності спірного рішення не виконано та не доведено належними та достатніми доказами фактів порушення позивачем податкового законодавства.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги не доведеність відповідачем неправомірності коригування позивачем податкового зобов’язання з податку на додану вартість; безтоварності операцій за укладеними договорами між позивачем та його контрагентами за перевіряємий період; суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, витрати позивача, пов’язані зі сплатою судового збору у сумі 30 508 грн. 00 коп., підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 167 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок асигнувань Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області на користь Публічного акціонерного товариства «Обухівське» судові витрати у сумі 30 508 (тридцять тисяч п’ятсот вісім) грн. 90 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.