Справа № 591/1709/16-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1709/16-аСуддя-доповідач Лях О.П.
05 жовтня 2016 р.м. Харків
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Лях О.П.
Суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М.
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду заяву Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 19.05.2016 року по справі № 591/1709/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -
Позивач, ОСОБА_2, звернулась до Зарічного районного суду м.Суми з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради (далі-відповідач), в якому просила: визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Сумської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 в наданні щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою ОСОБА_2 від 22.02.2016 року до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради про поновлення виплати зазначеної допомоги; зобов'язати Управління соціального захисту населення Сумської міської ради здійснити нарахування- продовжити виплату ОСОБА_3 щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви ОСОБА_3 від 22.02.2016 року до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради про поновлення виплати зазначеної допомоги.
Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 19.05.2016 року адміністративний позов задоволено.
Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року апеляційну скаргу Департамента соціального захисту населення Сумської міської ради залишено без задоволення, постанову Зарічного районного суду м.Суми від 19.05.2016р. по справі №591/1709/16-а залишено без змін.
До Харківського апеляційного адміністративного суду надійшла заява Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення по справі в частині зміни розподілу судових витрат.
Дослідивши доводи поданої Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради заяви та матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що подана заява з приводу ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. №7 надано роз'яснення щодо застосування норм ст. 168 КАС України.
Так, за правилами статті 168 КАС України суд будь - якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.
Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач, ОСОБА_2, судом першої інстанції була звільнена від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову.
Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 19.05.2016 року по справі № 591/1709/16-а позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. У зв'язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_2, судом першої інстанції ухвалено рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління соціального захисту населення Сумської міської ради на користь Державного бюджету України витрат на оплату судового збору в сумі 1102 грн. 40 коп.
В свою чергу, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року апеляційну скаргу Департамента соціального захисту населення Сумської міської ради залишено без задоволення.
Згідно частин 1 та 2 статті 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).
За змістом статті 1 Закону №3674-VI) судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу окремих документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Під час прийняття постанови суд, зокрема, вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати (стаття 161 КАС України).
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 94 КАС України (в редакції, яка діяла на час ухвалення судового рішення), якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Бюджетним кодексом України встановлено, що рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Державною казначейською службою України (пункт 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення").
Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Частиною 7 статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову,чи постановити додаткову ухвалу якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п.10.9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013р. № 7 у резолютивній частині судового рішення суд, відповідно до вимог статті 163 КАС України, обов'язково зазначає про розподіл судових витрат між сторонами у порядку та розмірі, передбаченими статтею 94 КАС України.
Таким чином, розподіл судових витрат здійснюється судом під час ухвалення відповідного судового рішення, шляхом відображення його у резолютивній частині такого рішення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 94 КАС України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.
З матеріалів справи слідує, що при зверненні до суду з адміністративним позовом ОСОБА_2 заявлено дві немайнові вимоги.
При цьому, із аналізу вказаних вимог вбачається, що вони є пов'язаними між собою, а не самостійними.
З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір", частиною 1 статті 4 якого визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 2016 року - 1378 гривень.
Положеннями ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлено судовий збір - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
Таким чином, розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру та від сплати кого позивача було звільнено , складав 551 грн. 20 коп., а тому судом першої інстанції помилково було стягнено з відповідача 1102 грн. 40 коп. замість 551 грн. 20 коп.
Колегія суддів зазначає, що звільнення позивача від сплати судового збору не звільняє відповідача - суб'єкта владних повноважень від сплати судових витрат.
Зважаючи на те, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2016 року фактично не вирішено питання щодо судових витрат, заява Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню
Керуючись ст.ст. 160, 167, 168, 195, 196, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
Заяву Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити.
Прийняти додаткову ухвалу, якою абзац 4 резолютивної частини постанови Зарічного районного суду м. Суми від 19.05.2016 року по справі № 591/1709/16-а, викласти в наступній редакції: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління соціального захисту населення Сумської міської ради на користь Державного бюджету України витрат на оплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.»
Додаткова ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.
Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Яковенко М.М.