Справа № 806/1120/16
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"06" жовтня 2016 р. Справа № 806/1120/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

позивача та представника позивача, представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" липня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30.05.2016 №Р-5201/0-1597/6-16 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 га та 129,0 га, розташованих на території Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Також, позивач просив зобов"язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок з правом передачі в оренду для ведення фермерського господарства.

В обгрунтування вимог позивач зазначав, що відповідач неправомірно відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, оскільки мав виконати рішення суду від 21 березня 2016 року, яким відмови відповідача від 11 січня 2016 року, 9 грудня 2015 року та 28 січня 2016 року визнані протиправними та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою із врахуванням позиції суду.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд не звернув уваги, що заяви позивача повинні розглядатися за нормами законодавства, яке діяло на час їх подачі, оскільки судом визнані протиправні рішення відповідача за вказаними заявами.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звертався до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, площею 42,0 га та 129,0 га на території Бежівської сільської ради Черняхівського району з правом передачі в оренду, для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами с.Бежів. До вказаних заяв були долучені графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та орієнтовний розмір земельних ділянок, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, а також додано документи, що підтверджують досвід роботи позивача у сільському господарстві, наявність освіти та інші документи.

9 грудня 2015 року Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовило ОСОБА_3 у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 129,0 га з тих підстав, що дана земельна ділянка знаходиться у різних масивах, що відображено на викопіюванні, та відповідно не створює єдиного земельного масиву.

Так само, 11 січня 2016 року ОСОБА_3 відмовлено у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 42,0 га з підстав, розміщення земельної ділянки у різних масивах, що відображено на викопіюванні, та відповідно не створює єдиного земельного масиву.

28 січня 2016 року листом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовлено ОСОБА_3 у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 129,0 га. Вказана відмова мотивована тим, що на даній земельній ділянці розташовані електроопори, з відповідним правом користуванням земельною ділянкою ДП "НЕК "Укренерго", а тому площа земельних ділянок не відповідає площі, вказаній в заяві.

Зазначені відмови були предметом розгляду в суді. Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року в адміністративній справі №806/180/16, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 травня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені, відмови Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 9 грудня 2015 року №19-6-7777.7-7800/25-15, від 11 січня 2016 року №19-6-7777.71-100/2-16, від 28 січня 2016 року №Р-20/0-816/6-15 та від 2 березня 2016 року №Р-842/0-846/6-16 щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 га та 129,0 га, розташованих на території Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області визнано протиправними та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 га та 129,0 га, розташованих на території Бежівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області та прийняти рішення в межах наданих повноважень (а.с.13-19).

Після набрання вказаною постановою законної сили (17 травня 2016 року) позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про виконання даної постанови суду.

30 травня 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області №Р-5201/0-1597/6-16 відмовлено ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 га 129,0 га.

Відмова мотивована тим, що із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів" від 18 лютого 2016 №1012-VIII передача земель державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі для ведення фермерського господарства, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах) (а.с.12).

Суд першої інстанції, перевіряючи рішення суб"єкта владних повноважень на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновків, що його прийнято правомірно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

За змістом частини 2 статті 14 Конституції України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Отже, суб'єктивне право власності на землю не є безумовним, воно виникає і реалізується на підставах та у порядку, визначеному Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 33 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом "в" частини 3 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

В свою чергу, порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування урегульовано ч.2 ст.123 ЗК України. За змістом вказаної правової норми, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Абзацом першим частини 3 зазначеної статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 134 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Законом України від 18 лютого 2016 року №1012-VІІІ «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» (далі - Закон України №1012-VІІІ) частину 2 статті 134 Земельного кодексу України «Обов'язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах)» викладено у наступній редакції: «Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; використання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів; використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями; будівництва об'єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів; надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні; надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено; розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб; надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону; надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю).

Прикінцеві та перехідні положення Закону України №1012-VІІІ передбачають вичерпний перелік виключень, коли при отриманні земельних ділянок для ведення фермерського господарства застосовуються норми, які діяли до вступу у силу Закону України №1012-VІІІ, тобто до 18 лютого 2016 року, а саме: фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної та комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках, визначених положеннями частини другої статті 134 Земельного кодексу України, що виключаються цим Законом.

Разом з тим, особливості надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства визначені Законом України від 19 червня 2003 року №973-IV "Про фермерське господарство" (далі - Закон України №973-IV).

Зазначений закон є спеціальним нормативно-правових актом при регулюванні питань передачі земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства та, відповідно, має пріоритетне застосування до спірних правовідносин у порівнянні із положеннями статті 123 Земельного кодексу України.

Законом України від 31 березня 2016 року №1067-VІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про фермерське господарство» щодо стимулювання та створення сімейних фермерських господарств», статтю 7 Закону України «Про фермерське господарство» викладено у такій редакції: «надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України".

Отже, Законом України №1012-VІІІ, який набрав законної сили 3 квітня 2016 року, з частини 2 статті 134 Земельного кодексу України видалено таку підставу для отримання земельної ділянки на безконкурентних засадах, як передача громадянам земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

З огляду на вищезазначене, посилання апелянта на те, що відповідач мав застосовувати законодавство, яке діяло на час подачі та розгляду його первісних заяв, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Так само, є безпідставним посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду України у справі №6-2902цс15, оскільки її висловлено з приводу правовідносин, які мали місце до внесення змін як до ст.134 ЗК України так і до Закону України «Про фермерське господарство».

Окрім того, судом встановлено, що подані позивачем заяви були розглянуті по суті із прийняттям відповідних рішень про відмову - 9 грудня 2015 року, 11 січня 2016 року та 28 січня 2016 року, які оскаржені позивачем у судовому порядку. Та обставина, що таким рішеннями питання вирішено негативно не надає позивачу права на розгляд заяв за нормами закону, який діяв на час звернення позивача до відповідача.

Постановою від 21 березня 2016 року у справі №806/180/16, суд визнав протиправними рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 9 грудня 2015 року, від 11 січня 2016 року та від 28 січня 2016 року про відмову з підстав за яких вони були прийняті і зобов'язав Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 га та 129,0 га.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження апелянта про те, що в жодному законодавчому акті не передбачено проведення торгів для отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, оскільки надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і формування документів для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність.

Відповідно до правових норм ст.124 та глави 21 Земельного кодексу України, продаж земельних ділянок державної та комунальної форми власності в Україні здійснюється виключно на земельних торгах (аукціонах). Так само, відбувається продаж права суперфіції, емфітевзису на незабудовані земельні ділянки і передання їх в оренду, а також, реалізація земельних ділянок у разі звернення стягнення на предмет іпотеки.

05 липня 2012 року Верховна Рада України ухвалила Закон про внесення змін до Земельного кодексу України (щодо порядку проведення торгів), який набрав чинності - 19 серпня 2012 року і спрямований на врегулювання питань, пов'язаних з проведенням земельних аукціонів.

Отже, на час винесення спірного рішення, на законодавчому рівні урегульовано порядок проведення торгів.

Зокрема, пп. "а" ч.4 ст.136 ЗК України визначено, що підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів. Зазначена підготовка включає і виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості).

З огляду на вищезазначене, у зв"язку з внесенням змін до ст.134 ЗК України, щодо продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах) права на оренду, змінилася особа, яка забезпечує проведення земельних торгів, а так само і порядок виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою.

У зв"язку з тим, що повторний розгляд заяв позивача відбувся 30 травня 2016 року, тобто після набрання законної сили постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 березня 2016 року та згідно законодавства яке діяло на час їх розгляду та з урахуванням висновків, що викладені у зазначеному рішенні, суд першої інстанції дійшов обгрунтованих висновків, що при прийнятті рішення відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому відсутні підстави для визнання протиправною відмови щодо надання дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 42,0 га та 129,0 га, розташованих на території Бежівської сільської ради Черняхівського району з правом передачі в оренду, для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами с.Бежів та зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській надати дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" липня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "07" жовтня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вул.Довженка,45,м.Житомир,10002

4 - представнику позивача ОСОБА_6 АДРЕСА_1 - ,