Справа № 803/1426/16
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Справа № 803/1426/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Волинській області звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 1437,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є платником податків і зборів, однак всупереч вимогам Податкового кодексу України (далі - ПК України) ОСОБА_1 не виконує свого обов'язку щодо сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів та по миту на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності в загальній сумі 1437,74 грн. Позивачем в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

У зв'язку із наведеним позивач просить стягнути з відповідача в користь Держаного бюджету України кошти в сумі 1437,74 грн. для погашення податкового боргу.

В судове засідання представник позивача не прибув, але від нього надійшло клопотання від 11.10.2016 року про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, при цьому представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на підставі наявних у ній доказів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що станом на 21.07.2016 року за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів в сумі 988,45 грн. та з мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності на територію України в сумі 449,29 грн., а всього в сумі 1437,74 грн., про що зазначено Головним управлінням ДФС у Волинській області в розрахунку податкового боргу та довідці про наявність заборгованості по платежах до бюджету ОСОБА_1 (а.с.5, 6), а також підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків по зазначених платежах (а.с.11).

Податковий борг виник у зв'язку з наступними обставинами.

Контролюючим органом складено акт перевірки від 26.11.2014 року №1/03-20-17-03-06/НОМЕР_1 стану дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань державної митної справи, яким встановлено порушення відповідачем податного законодавства.

На підставі акта перевірки Головне управлінням ДФС у Волинській області Ковельська ОДПІ винесло податкові повідомлення-рішення від 10.12.2014 року №, №, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів та з мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності.

Податковим повідомленням-рішенням від 10.12.2014 року № відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності на 790,76 грн. за основним платежем та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 197,69 грн. (а.с.9).

Податковим повідомленням-рішенням від 10.12.2014 року № відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання з мита на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності на 359,43 грн. за основним платежем та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 89,86 грн. (а.с.9).

Оскільки відповідачем не сплачено податкові зобов'язання, які нараховані контролюючим органом в податкових повідомленнях-рішеннях та не оскаржено в адміністративному чи судовому порядку вищезазначені податкові повідомлення-рішення, тому податкове зобов'язання в загальній сумі 1437,74 грн. є узгодженим та підлягає стягненню з ОСОБА_1.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пп.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, сума грошового зобов'язання самостійно узгодженого платником податків, або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом в строк, а також пеня, нарахована на суму грошового зобов'язання, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що податковий борг відповідача виник внаслідок несплати грошових зобов'язань, визначених платнику контролюючим органом, який є узгодженим та підлягав перерахунку в бюджет у строки, встановлені статтями 57 ПК України.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивач, суб'єкт владних повноважень, вживав заходів досудового погашення заборгованості шляхом направлення відповідачу податкової вимоги форми "Ф" від 16 березня 2015 року №137-23 (а.с.10), однак вказані заходи досудового стягнення не призвели до погашення заборгованості.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів та з мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності на територію України в загальному розмірі 1437,74 грн., тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття постанови про стягнення з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України коштів у розмірі податкового боргу в сумі 1437,74 грн.

Керуючись статтями 122, 128, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (45007, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України кошти у розмірі податкового боргу в сумі 1437 (одна тисяча чотириста тридцять сім) грн. 74 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук