Справа № 607/5094/15-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 р. Справа № 876/4872/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Попка Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ДПС м. Тернополя в особі старшого інспектора ДПС м. Тернополя старшого лейтенанта міліції Гутмана Євгена Петровича про визнання протиправними дій,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ДПС м. Тернополя в особі старшого інспектора ДПС м. Тернополя старшого лейтенанта міліції Гутмана Євгена Петровича про визнання протиправними дій та рішень щодо її проведення її огляду на стан сп'яніння.

Зазначає, що 03 березня 2015 року під час перебування за кермом її зупинив інспектор ДПС, не повідомивши причини зупинки, не представившись та не роз'яснивши порядку застосування спеціального технічного засобу визначення стану сп'яніння. В подальшому при проходженні тесту на стан сп'яніння, не надав документів, які б підтвердили сертифікацію приладу, яким проводилося освідчення.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.04.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач - ОСОБА_1 оскаржила постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права. Просить її скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем було зупинено транспортний засіб без вагомих на то причин та проведено огляд її на стан сп'яніння на несертифікованому приладі без залучення до цього огляду свідків. Крім того, зазначає, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення інспектором внесено у протокол недостовірні дані.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому суд ухвалив розглянути справу відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.03.2015р. о 20 год. 10 хв. старшим інспектором ДПС взводу ДПС м. Тернополя старшим лейтенантом міліції Гутманом Є.П. складений стосовно ОСОБА_1 протокол серії АП1 № 834750 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 08 травня 2015 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на стров один рік.

Постановою судді судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 04 червня 2015 року постанову Тернопільського міськрайонного суду від 08 травня 2015 року відносно ОСОБА_1 змінено, накладено стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Вказана постанова набрала законної сили.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що відповідач при проведенні огляду позивача на стан алкогольного сп'яніння діяв у спосіб, передбачений законом і доказів, які б свідчили про протиправні дії відповідача немає.

Ухвалюючи таку постанову суд першої інстанції вважав, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до компетенції адміністративного суду. Апеляційний суд вважає, що даний позов не може розглядатись за правилами КАС України, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.03.2015р. ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила визнати дії та рішення старшого інспектора ДПС взводу ДПС м. Тернополя старшого лейтенанта міліції Гутмана Є.П. щодо проведення її огляду на стан спяніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, а згідно із ч. 2 ст. 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 17 КАС юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено підсудність, порядок розгляду та оскарження постанови про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 130 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 130 цього Кодексу розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Статтею 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 - 129. частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, законом віднесено до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів за місцем його вчинення чи за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника., За наслідками розгляду справи судом підлягає до ухвалення постанова, що може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, загальним судом в порядку КУпАП дається кваліфікація адміністративного правопорушення шляхом встановлення відповідності ознак вчиненого діяння ознакам конкретного складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУпАП. Правова оцінка вчиненого діяння, як складова кваліфікації, полягає в оцінці діяльності компетентних посадових осіб органів внутрішніх справ щодо застосування законодавства про адміністративні правопорушення, у даному випадку, старшого інспектора ДПС взводу ДПС м. Тернополя старшого лейтенанта міліції Гутмана Є.П. щодо дій, які просить визнати неправомірними позивач ОСОБА_3

Тобто, справи про накладення адміністративного стягнення в порядку ст. 130 КУпАП розглядаються в порядку КУпАП і не підлягають розгляду в порядку КАС України.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним.

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарги. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п. 24-25 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року, заяви №29458/06 і №29465/04).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а мають розглядитися при вирішенні питання про притягнення її до адміністративної відповідальності судом відповідно до КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 1 ст. 203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись, ст.ст. 157, 196, 203, 205, 206 КАС України

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2016 року у справі № 607/5094/15 -а скасувати і провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Я.С. Попко

ухвала складена в повному обсязі 10.10.2016 року