Справа № 206/3034/16-а(2-а/206/63/16)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2016 рокусправа № 206/3034/16-а(2-а/206/63/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: Гетьман Алли Ігорівни, Гузенко Світлани Олександровни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Самарського районного суду міста Дніпропетровську від 26 серпня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання дій протиправними, скасування рішення про відмову в призначенні субсидії, зобов'язання призначити субсидію,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду міста Дніпропетровську з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання дій протиправними, скасування рішення про відмову в призначенні субсидії, зобов'язання призначити субсидію.

Постановою Самарського районного суду міста Дніпропетровську від 26 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що оскільки позивачем на підтвердження не проживання у будинку її доньки та онука надано не належно оформлений акт про обстеження житла, то підстави для призначення субсидії у відповідача були відсутні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем (ОСОБА_1) подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом першої інстанції було залишено поза увагою, що відповідно до п. 7 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг № 848 від 21.10.1995 року, відповідач та створена ним комісія, вразі сумніву щодо наданих документів, або в разі їх відсутності має самостійно провести обстеження матеріально-побутових умов на наявність фактичного проживання осіб за адресою домогосподарства. Однак такий акт відповідачем не складався та обстеження не проводилося. Відповідно до закону, рішення про надання субсидій або відмови виноситься в 10-ти денний строк з моменту подання заяви, однак щодо позивача таке рішення було прийнято через місяць, а отримано рішення позивачем було через 3 місяці. Позивач вважає, що за цей час вона могла виправити недоліки, які на думку відповідача мали вирішальне значення. Також зазначає, що її пенсія складає 1307,25грн. що дає їй право на соціальний захист та одержання субсидії.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Вважає, що акт, наданий позивачем для одержання субсидії (без дати) перешкоджає наданню субсидії, крім того акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї був врахований при відмові у наданні субсидії.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, 30 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради із заявою про призначення їй житлової субсидії з листопада 2015 року по будинку АДРЕСА_1 (а.с.48). У призначенні субсидії позивачу було відмовлено. Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Пунктом 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», зокрема, передбачено, що для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання) заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами.

Форми заяви, довідки про склад сім'ї, декларації про доходи та майно затверджуються Мінсоцполітики.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження форми Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні , будинку осіб» № 204 від 22.07.2003 року, відповідно до статті 4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 p. N 253 ( 253-2003-п ) "Деякі питання надання соціальної допомоги" затверджено форми Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання вищевказаної норми, разом із заявою ОСОБА_1 додала складену 30 листопада 2015 року декларацію про доходи та майновий стан, в якій зазначила, що в будинку крім неї зареєстровані її дочка ОСОБА_5 та онук ОСОБА_6, інформація про доходи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відсутня, оскільки ОСОБА_1 фактично проживає одна (а.с.49).

Пенсія позивача становить 1307,25грн. Позивач проживає в одноповерховому будинку загальною площею 77,3кв.м.

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 02.12.2015 року складеного соціальним інспектором Мінаєва Г.І. вбачається, що ОСОБА_1 (1946 р.н) мешкає по АДРЕСА_1; позивач має родинний зв'язок ОСОБА_5 (донька позивача, 1971 р.н.), яка проживає по АДРЕСА_2, та ОСОБА_6 (онук позивача, 1992 р.н.), який проживає по АДРЕСА_3. Власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є донька позивача -ОСОБА_5 (а.с.50). Позивач ОСОБА_1 зареєстрована з 28 березня 2008 року за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується відміткою в паспорті позивача (а.с.6).

В зазначеному акті вказано, що земельні ділянки, транспортні засоби відсутні; відомості про додаткові джерела існування (тваринництво, рослинництво, народні промисли) - відсутні; відомості про покупку або оплату послуг, вартість яких перевищує 10-ти кратну величину прожиткового мінімуму для сім'ї - відсутні.

В п. VІІІ акта від 02.12.2015 року (додаткова інформація, узагальнена інформація щодо нужденності сім'ї або можливості знаходження додаткових джерел для існування), зазначено, що ОСОБА_1 (1946 р.н.) проживає одна в АДРЕСА_1, за цією адресою зареєстровані також дочка та онук позивача, однак, проживають вони за іншими адресами. Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в п. VІІІ акта від 02.12.2015 р. особою, що складала акт, не надана узагальнена інформація щодо нужденності сім'ї або можливості знаходження додаткових джерел для існування.

З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому будинку АДРЕСА_1 від 12 квітня 2016 року голови територіальної ради вбачається, що у будинку зареєстровані ОСОБА_1 її донька ОСОБА_5, онук ОСОБА_6 з позначкою, що останні фактично не проживають (а.с.9). Особові рахунки по оплаті за житлово-комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 на час вирішення відповідачем питання про надання житлової субсидії ОСОБА_1 відкрито на ім'я ОСОБА_5, що підтверджується попередженням про припинення газопостачання ПАТ "Дніпрогаз" та квитанціями про сплату за комунальні послуги (а.с.9-13).

Матеріали справи містять Витяг із протоколу засідання комісії по призначенню субсидій №42 від 29 грудня 2015 року (а.с.7). З Витягу вбачається, що ухвалено рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 субсидії з 01 листопада 2015 року з урахуванням кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, які фактично в ньому проживають, відповідно до пункту 7 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. №848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 1997 р. №1050 із змінами і доповненнями).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази, що за адресою АДРЕСА_1, крім позивача, фактично проживають інші особи. При цьому, в суді апеляційної інстанції відповідачем також не надані докази проживання в зазначеному будинку інших осіб, крім позивача. Натомість, в силу ч. 2 ст. 72 КАС України, доведення правомірності своїх дій та рішень покладається на суб'єкта владних повноважень (відповідача).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до п. 1.1 Положення про комісію з питань надання населенню субсидій, затвердженого рішенням виконкому районної у м. Дніпропетровську ради № 496 від 31.07.2006 року та № 14 від 15.01.2016 року (а.с.24-26, 33-36), комісія утворюється, реорганізується, ліквідується виконкомом районної у місті ради.

Пунктом 2.1 даного Положення передбачено, що головним завданням комісії є визначення права на призначення субсидії, виходячи з конкретних обставин заявника та його матеріального стану.

В п. 4 даного положення зазначені права комісії: 4.1. Комісія має право приймати рішення по зверненню громадян за субсидіями на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов сім і. 4.2. Комісія має право приймати рішення за зверненням громадян по наданню субсидій у разі коли кількість фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб є меншою, ніж кількість зареєстрованих у такому приміщенні (будинку) осіб, виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично у ньому проживають. Під час прийняття рішень у таких випадках враховується наявність документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих (довідки, що підтверджують місце перебування особи на території іншої адміністративно-територіальної одиниці у зв'язку з роботою, лікуванням, навчанням, довготривалим відрядженням, відбуванням покарання, довідки про оплату житлово-комунальних послуг в іншому житловому приміщенні (будинку), акти обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства селищної, сільської або міської ради, акти житлово-експлуатаційних організацій про фактично проживаючих осіб, договори оренди житла в іншому місці). У разі відсутності документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих, рішення приймається на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження не проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у будинку АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську надано акт обстеження житла складеного головою територіальної ради ж/м Чаплі (а.с.8). При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що зазначений акт не містить дати, що тягне його нікчемність. Натомість, даний акт був прийнятий відповідачем для дослідження як документ з метою прийняття рішення щодо субсидії. При цьому, суб'єктом владних повноважень не було повідомлено заявника про можливість надання відповідного документу (з зазначенням дати).

Досліджуючи питання, чи має позивач право на соціальній захист, а саме одержання субсидії, про яку позивач просить, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Загальна декларація прав людини (ст. 25) проголошує: кожна людина має право на такий життєвий рівень, вклю чаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та необхідне соціальне обслуговування, який є необхідним для під тримання здоров'я і добробуту її самої та членів її сім'ї. Виходячи з цього положення, ст. 48 Конституції України вперше закріплює: кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє хар чування, одяг, житло.

Згідно ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива врегульовано "Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995р. №848.

Відповідно до п.6 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції чинній на момент призначення позивачці субсидій) субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію.

В силу п. 7 Положення, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу (в редакції згідно Постанови КМУ №106 від 28.02.2015 року).

Пунктом 5 зазначеного Положення передбачені підстави про відмову у призначенні субсидії, зокрема: субсидія не призначається, якщо: будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв'язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов'язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень.

Однак, такі обставини не були встановлені в даній справі. Отже, не можна вказати, що є підстава для не призначення позивачу субсидії.

При цьому, в силу п. 5-1 Положення № 848, виходячи з конкретних обставин, що склалися, на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій структурні підрозділи з питань соціального захисту населення можуть призначати субсидії, як виняток, у разі наявності умов, зазначених у пункті 5 цього Положення. Рішення про призначення (непризначення) субсидії в таких випадках приймається на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства. При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 02.12.2015 року (а.с. 50) не містить узагальненої інформація щодо нужденності сім'ї або можливості знаходження додаткових джерел для існування.

Згідно з п.13 Положення для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації:

заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами;

довідки про доходи - у випадках, передбачених абзацом третім пункту 12 цього Положення;

договір найму (оренди) житла (за наявності).

Дані документи були надані позивачем.

Забороняється вимагати від громадян документи, що не передбачені цим Положенням.

У разі подання документів, передбачених цим пунктом, у неповному обсязі субсидія призначається за умови надходження протягом місяця з дня подання (відправлення) заяви усіх необхідних документів.

З цього приводу слід зазначити, що відповідач не повідомив позивача, що документи для призначення субсидії подані не в повному обсязі і що протягом місяця позивач може надати всі документи для призначення субсидії.

Також слід зазначити, що Рішення про призначення (непризначення) субсидії приймається протягом десяти днів після подання заяви та отримання відомостей, визначених абзацами восьмим - дванадцятим цього пункту.

З огляду на наведені правові норми суд апеляційної інстанції вважає, що Рішення комісії, оформлене протоколом від 29.12.2015, про відмову ОСОБА_1 в призначенні житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, прийняте не у відповідності до законодавчо встановлених підстав для відмови. На думку колегії суддів апеляційної інстанції оскаржуване Рішення комісії слід скасувати. При цьому, питання щодо призначення ОСОБА_1 субсидії слід розглянути відповідному органу повторно з урахуванням норм законодавства, а саме: підстав для відмови в призначенні субсидії, дослідження акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства (надання узагальненої інформація щодо нужденності сім'ї або можливості знаходження додаткових джерел для існування), строків прийняття рішення про призначення субсидії, можливості надання документів у неповному обсязі.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки суд своїм рішенням не вправі підміняти орган, якому надано право виносити рішення щодо призначення субсидії (щодо вимоги про зобов'язання відповідача призначити субсидію).

Колегія суддів апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити про верховенство права особи щодо призначення субсидії та те, що формальні підстави для відмови у призначенні субсидії не можуть обмежити конституційне право особи на належний соціальний захист.

Виходячи з викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

Керуючись п. 3 ч. 1 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Самарського районного суду міста Дніпропетровську від 26 серпня 2016 року - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії з розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, надання населенню пільг та житлових субсидій в Управління праці та соціального захисту населення Самарського району м. Дніпропетровська від 29 грудня 2015 року, про відмову ОСОБА_1 в призначенні субсидії з 1 листопада 2015 року.

В іншій частині - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак