Справа № 808/2191/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року об 11 год. 51 хв.Справа № 808/2191/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Кіченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3.) до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Управління), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно - господарського штрафу №026766 від 21.06.2016;

- визнати протиправним та скасувати припис відповідача щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт №038671 від 21.06.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобілем марки Daf 95XF430, реєстраційний номер НОМЕР_1, та причеп Lambert LVFS-3E1R, реєстраційний номер НОМЕР_2, який є власністю позивача, та встановлено порушення щодо здійснення перевезення подільного вантажу з перевищенням вагових обмежень без оформлення відповідного дозвільного документу. За результатами розгляду матеріалів перевірки відповідачем прийнято оскаржувану постанову, згідно з якою встановлено порушення позивачем вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», та винесено припис про усунення виявленого порушення. Разом з тим, позивач зазначає, що зазначений автомобіль ним не використовувався, оскільки був переданий за договором найму (оренди) транспортних засобів у користування ТОВ «Виробниче комерційне підприємство «Еталон-сервіс», яке і виконувало перевезення. Зазначає, що не може бути притягнутий до відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів, оскільки він не є перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв'язку з чим вважає оскаржувані рішення суб'єкта владних повноважень протиправними та такими, що підлягають скасуванню. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що оскаржувані постанова та припис прийняті за результатами розгляду матеріалів перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобілем, який належить позивачу на праві власності. Перевіркою встановлено порушення вимог чинного законодавства щодо здійснення перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без наявності відповідного дозволу, у зв'язку з чим застосовано адміністративно-господарські санкції та винесено припис про усунення виявлених порушень. В судовому засіданні представник відповідача додатково зазначив, що на момент винесення оскаржуваних рішень у відповідача була відсутня інформація щодо передачі транспортного засобу в оренду, оскільки на розгляд справи позивач не з'явився, хоча і був належним чином повідомлений, будь-яких пояснень та доказів не подавав. Вважає, що на підставі матеріалів перевірки та з урахуванням дотримання встановленої процедури відповідачем винесено законне і обґрунтоване рішення про застосування до позивача адміністративно-господарської санкції та припис, у зв'язку з чим підстави для їх скасування відсутні. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 25.05.2016 інспекторами управління Укртранбезпеки у Дніпропетровській області, на підставі направлення на перевірку №010741 від 23.05.2016, проведено перевірку транспортного засобу Daf 95XF430, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом Lambert LVFS-3E1R, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності позивачу, за результатами якої складено акт №091304 від 25.05.2016.

Згідно з висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем ст.48 України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 цього Закону: дозволу на перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень, а також не надано документи перевірки та адаптації тахографа. З вказаним актом перевірки ознайомлено водія ОСОБА_4

Крім того, старшим державним інспектором Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області Васильковським О.Г. складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно до якого нормативно допустима вага осьового навантаження транспортного засобу Daf 95XF430, реєстраційний номер НОМЕР_1, на кожну вісь складає 11 тон, а фактична - 7 та 12,3 тон.

Також, 25.05.2016 складено розрахунок №10 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким зобов'язано сплатити плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в розмірі 445,50 Євро.

21 червня 2016 року постановою Управління №026766 за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та на підставі акту перевірки №091304 на позивача накладено адміністративно - господарський штраф в розмірі 1700,00 грн.

Крім того, 21.06.2016 відповідачем прийнято припис №038671 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, яким зобов'язано усунути виявлені в акті перевірки №091304 порушення.

Позивач, не погодившись з прийнятими постановою та приписом, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення №103)

Відповідно до п.1 Положення №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт», відповідно до ст.1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Не частіше одного разу на квартал здійснюються рейдові перевірки дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавчих і нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки пасажирських перевезень та безпеки дорожнього руху. При проведенні позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, стосовно терміну проведення перевірки не інформується. Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання вимог статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень.

Відповідно до п.4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 16 Порядку 1567 передбачено, що рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис «Укртрансінспекція», та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422, у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.

Суд зазначає, що механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначається Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Відповідно до п.3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно п.18 Порядку №879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Пунктом 21 Порядку №879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Відповідно до п.31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи судом встановлено, що 21.06.2016 відповідачем розглянута справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт, та за результатами розгляду прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу до ФОП ОСОБА_3 в розмірі 1700,00 грн та припис про усунення виявленого порушення.

Відповідно до наданих доказів транспортний засіб - Daf 95XF430, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом Lambert LVFS-3E1R, реєстраційний номер НОМЕР_2, належить на праві власності позивачу (а.с.12).

Також представником позивача до матеріалів справи надано копію нотаріально засвідченого договору найму (оренди) транспортних засобів від 21.04.2015, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав у платне користування ТОВ «ВКП «Еталон-Сервіс» транспортні засоби, у тому числі і транспортний засіб Daf 95XF430, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом Lambert LVFS-3E1R, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.14-15).

Передача транспортних засобів ТОВ «ВКП «Еталон-Сервіс», зокрема і транспортного засобу Daf 95XF430, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом Lambert LVFS-3E1R, реєстраційний номер НОМЕР_2, підтверджується наданим до матеріалів справи актом приймання - передачі від 21.05.2015 (а.с.37-38).

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що водій ОСОБА_4, який керував транспортним засобом Daf 95XF430, реєстраційний номер НОМЕР_1 під час проведення перевірки співробітниками Укртрансбезпеки, є працівником ТОВ «ВКП «Еталон-Сервіс» на підставі трудового договору, укладеного 04.03.2016 №03/04/16-3 (а.с.39-40).

Таким чином, під час розгляду справи в суді встановлено, що на момент проведення перевірки транспортного засобу 25.05.2016, транспортний засіб Daf 95XF430, реєстраційний номер НОМЕР_1, перебував за договором у користуванні ТОВ «ВКП «Еталон-Сервіс», а керування таким транспортним засобом здійснював працівник ТОВ «ВКП «Еталон-Сервіс».

До матеріалів справи надано копію товарно-транспортної накладної №PTF0ІФ-3430 від 23.05.2016, за якою здійснювалось перевезення під час проведення Укртрансбезпекою перевірки 25.05.2016, що відображено в акті перевірки.

З вказаної товарно-транспортної накладної встановлено, що перевезення здійснювалось за маршрутом м.Тульчин - м.Черкаси, замовник/вантажовідправник - ТОВ «Терра Фуд», вантажоодержувач - ТОВ «Приват-Групп», автомобільний перевірник - ТОВ «Фрегат-Трейд», автомобіль яким здійснювалось перевезення - Daf АР1175СМ, з причепом Lambert АР4503ХР.

Крім того, до матеріалів справи надано заявку №4 від 23.05.2016 на перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України, до договору від 21.04.2016 №264, відповідно до якої експедитор - ТОВ «Фрегат-Трейд» надав перевізнику - ТОВ «ВКП «Еталон-Сервіс» доручення щодо здійснення перевезення молочної продукції з м. Тульчин.

Суд не приймає посилання представника відповідача на те, що до матеріалів справи не надано доказів взаємовідносин водія ОСОБА_4 з ТОВ «Фрегат-Трейд», оскільки матеріалами справи підтверджено факт здійснення перевезень ТОВ «ВКП «Еталон-Сервіс» за дорученням експедитора - ТОВ «Фрегат-Трейд», а взаємовідносини між ТОВ «Фрегат-Трейд» та ТОВ «ВКП «Еталон-Сервіс» не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Суд зазначає, що відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що висновок відповідача про порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» саме ФОП ОСОБА_3 є необґрунтованим та передчасним, оскільки матеріалами справи підтверджено, що транспортний засіб Daf АР1175СМ, з причепом Lambert АР4503ХР, перебував на законних підставах у користуванні інших осіб, а саме ТОВ «ВКП «Еталон-Сервіс».

Щодо доводів представника відповідача на те, що позивач не з'явився на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та не надав доказів на спростування виявленого порушення, суд зазначає, що позивач, як фізична особа - підприємець та громадянин України не зобов'язаний доводити відповідачу відсутність у власних діях порушення вимог чинного законодавства, а навпаки, відповідач, як представник органу державної влади, під час прийняття рішення про притягнення до відповідальності суб'єкта господарювання повинен повно, об'єктивно та всебічно встановити всі обставини вчиненого порушення та встановити особу перевізника, яка вчинила порушення.

У разі ж недостатності певних матеріалів для прийняття обґрунтованого рішення, саме на державний орган покладено обов'язок отримати додаткові документи, якими буде спростовано чи підтверджено факт вчинення порушення певною особою. Неявка ж суб'єкта господарювання на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не може бути підставою для безумовного притягнення суб'єкта господарювання до юридичної відповідальності, без з'ясування всіх об'єктивних обставин вчиненого правопорушення.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність порушення, та якими б спростовувались обставини, на які посилається позивач. Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом не є беззаперечним доказом вчинення порушення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно - господарського штрафу №026766 від 21.06.2016.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт №038671 від 21.06.2016.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві гривні 40 коп.), присудити на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко