Справа № 826/10197/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 вересня 2016 року № 826/10197/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва - Аблов Є.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Ліспапір Сервіс» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася Державна податкова інспекція у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - позивач або ДПІ) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ліспапір Сервіс» (надалі - відповідач або ТОВ «Ліспапір Сервіс») про стягнення податкового боргу в сумі 1 150 914,77 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог ДПІ посилалася на те, що за ТОВ «Ліспапір Сервіс» (ідентифікаційний код 01882025) обліковується заборгованість перед державним бюджетом по орендній платі з юридичних осіб у сумі 1 150 914,77 грн., що виникла у зв'язку з несплатою платником податків грошових зобов'язань, самостійно визначених ним у поданій податковій звітності юридичної особи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.07.2016 було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі № 826/10197/16.

15.07.2016 судом направлено дану ухвалу про відкриття скороченого провадження на адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві.

Відповідно до матеріалів справи конверт з поштовим відправленням повернувся до суду з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає».

25.07.2016 до канцелярії суду від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в тексті яких ТОВ «Ліспапір Сервіс» посилається на факт передчасного звернення контролюючого органу з цим позовом та про обов'язок контролюючого органу сформувати і виставити платнику податків (відповідачу) податкові вимоги на суми боргу за кожною податковою декларацією окремо.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку скороченого провадження та прийняття рішення по справі.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно довідки про заборгованість № 2460/9/26-52-17-43 від 24.06.2016, розрахунку заборгованості та витягу з картки особового рахунку платника орендної плати з юридичних осіб - ТОВ «Ліспапір Сервіс» станом на 24.06.2016 загальний розмір податкового боргу відповідача перед бюджетом з названого платежу становить 1 150 914,77 грн.

Суд встановив, що заявлена до стягнення податкова заборгованість виникла у зв'язку із несплатою товариством: грошових зобов'язань, самостійно визначених ним у податкових деклараціях з плати за землю за січень 2016 року (звітна, реєстр. № від 22.02.2016) та за лютий 2016 рік (звітна, реєстр. № від 18.03.2016).

З наявних у справі документів вбачається отримання відповідачем 28.05.2016 податкової вимоги № 2098-16 від 10.03.2016 на суму боргу в розмірі 574 707,98 грн. та рішення № 36/26-52-17-30 про опис майна у податкову заставу від 22.03.2016, що були надіслані контролюючим органом поштою на адресу платника податку 24.03.2016.

Доказів сплати суми податкового боргу суду не надано.

При вирішенні спору по суті суд керується нормами ст. 67 Конституції України, п.п.16.1.4 п. 16.1, п.п. 14.1.39, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 54.1 ст. 54, п. 58.3 ст. 58, ст. 59, п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95, п. 20.1.34 ст. 20, ст. 41 Податкового кодексу України.

Заперечення відповідача проти позову суд відхиляє як нормативно необґрунтовані у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо, зокрема, його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, наведена норма Кодексу передбачає два альтернативні способи інформування платника про наявність податкового повідомлення-рішення, а саме: безпосереднє вручення такого рішення під розписку; надіслання листом з повідомленням про вручення.

При цьому правова конструкція цієї норми жодним чином не визначає черговості або не надає переваг у застосуванні податковим органом будь-якого із зазначених способів. Вживання у наведеному законодавчому приписі сполучника "або" вказує на рівнозначність зазначених способів та можливість використання будь-якого із них за вибором податкового органу.

Також, у пп. 59.5 ст. 59 цього Кодексу визначено, що у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. Оскільки норми Податкового кодексу України не містять припису про необхідність повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу, то контролюючий орган не має повноважень повторно надсилати податкову вимогу платнику податків у разі збільшення податкового боргу.

Дані висновки суду відповідають правовим позиціям Вищого адміністративного суду України, що викладені в інформаційних листах стосовно питань, пов'язаних із погашенням податкового боргу платників податків (від 09.04.2012 N 1017/11/13-12, від 12.04.2012 N 1044/11/13-12 та від 04.05.2012 N 1198/12/12-12, від 29.04.2013 № 642/12/13-13).

Отже, беручи до уваги те, що податкову заборгованість в сумі 1 150 914,77 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, та наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд, враховуючи норми приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 71, 94, 159, 163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ліспапір Сервіс» (02094, м. Київ, вул. Віскозна, буд. 32, ) заборгованість у розмірі 1 150 914,77 грн. до Державного бюджету України на р/р 0004, код платежу 13050200, одержувач - Управління Державної казначейської служби України у Деснянському районі м. Києва (), банк одержувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (код банку 820019).

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов