Справа № 575/6/16-а
Суддя: Семенова О. С.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 575/6/16-а р.
№ Провадження 2-а/575/3/16 р.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 р. смт.В-Писарівка
Великописарівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого Семенової О.С.,
за участю секретаря Пасюга Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Писарівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Великописарівському районі Сумської області про визнання бездіяльності державного органу протиправною та зобов`язання вчинити дії по перерахунку призначеної пенсії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 05.01.2016 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що є інвалідом 2-ї групи, пов`язаної з виконанням робіт на ЧАЕС, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 10. 07.1986 року по 08.08.1986 року був призваний на військові збори в/ч НОМЕР_1 по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, виконував роботи у третій зоні небезпеки с. Оране. До зборів місцем його роботи була Великописарівька міжгосподарська шляхобудівельна пересувна механізована колона № 4, де він працював водієм. В грудні 2015 він звернувся до відповідача з письмовим запитом щодо отримання інформації про розмір пенсії та отримав відповідь, що обчислення пенсії проводиться відповідно до Постанови КМ України від 23.11.2011 за № 1210, розмір його пенсії станом на 02.12.2015 становить 4 604, 18 грн, з яких 3 615, 62 грн основний розмір пенсії, 429, 60 грн підвищення інвалідам армії, прирівняним до інвалідів ІІ групи; 379, 60 грн додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров`ю інваліда ІІ групи; 50 грн щомісячна цільова допомога; 129, 36 грн - індексація. Вважає, що цей розмір пенсії нараховується необґрунтовано, оскільки його заробіток, з якого призначається пенсія, невірно обрахований, так як невірно застосована кратність, не врахована премія, а також не підвищений на 100% за роботу у 30-ти кілометровій зоні на території радіоактивного забруднення. Підприємство, на якому він працював, на даний час ліквідовано, тому надати іншу довідку він не має можливості. Тому він звернувся до суду з даним позовом, щоб провести судову економічну експертизу правильності нарахування середнього заробітку, з якого призначається пенсія, та визнати бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку його пенсії протиправною і зобов`язати провести перерахунок пенсії, починаючи з 03.12.2015.

26.06.2016 позивач подав заяву про збільшення своїх позовних вимог, вказавши, що перерахунок слід провести не з 03.12.2015 року, а з 01.01.2012 коли набрала чинності Постанова КМ України № 1210 /а.с.92/.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Калантаєнко С.В., що діє на підставі договору /а.с.19-20/, підтримали позовні вимоги, надали суду аналогічні пояснення і прохають суд взяти до уваги перший варіант судової економічної експертизи, що середній заробіток з урахуванням підвищеної тарифної ставки на 100% за роботу в 3-й зоні небезпеки, максимального розміру премії 60% повинен бути у розмірі 1 214, 64 крб.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що 20.11.2015 позивач звернувся до управління з письмовою заявою про необхідність перевірити правильність нарахування його пенсії, просив надати йому довідку із зазначенням всіх складових та медотики її нарахування. Заява була розглянута відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян». Пенсія йому нараховується відповідно до Постанови КМ України від 23.11.2011 № 1210. Підставою для обчислення пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків із заробітної плати є довідка про заробіток, отриманий за дні роботи в зоні відчуження, що надається підприємством, організацією або їх правонаступником, де працювала особа, яка звертається за призначенням перерахунком/ пенсії, видана на підставі первинних документів про оплату праці за роботу в зоні відчуження. Позивачем була надана довідка, видана Великописарівським МХДСУ 4 на основі первинних документів за час роботи в зоні відчуження, відповідно до якої йому проводиться обчислення пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Інших довідок про заробіток за час роботи у зоні відчуження позивачем надано не було. Крім того, управління не має повноважень розраховувати заробіток особи в період роботи в зоні відчуження. Обов`язок по розрахунку заробітної плати покладений на підприємство, в якому працювала особа. Тому не вбачає протиправності в діях управління і вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інвалідом 2 групи, ступінь втрати професійної працездатності за висновком МСЕК встановлена у розмірі 80% /а.с.3/.

З 01.08.1985 по 18.05.1987 позивач працював водієм у Великописарівській МБПМК-4 /а.с.56-57/.

Відповідно довідки № 972/46 від 08.08.1986 в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 знаходився на учбових зборах з 09.07. по 08.08.1986, і за ним згідно Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» зберігається за місцем роботи середній заробіток; крім того, згідно постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 07.05.1986 йому належить виплатити за місцем основної роботи 100% тарифної ставки /посадового окладу/ за період роботи з 10.07 по 08.08.1986, а також згідно з розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 і від 28.05.1986 має право на отримання заробітку у п`ятикратному розмірі за період з 15.07. по 28.07.1986 /а.с.5/.

Згідно архівної довідки № 11835 від 15.07.2004 року за архівними документами в/ч НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 10.07.1986 /Наказ № 70/ по 08.08.1986 /Наказ № 107/. Дні виїзду в зони: зона № 3 липень: 12-15, 19, 22-25; серпень: 1, 2. Отримав дозу опромінення 20, місце дислокації частини за вказаний період с. Оране /а.с.4/.

Відповідно довідки МГДБУ-4 без номеру та дати , виданої ОСОБА_1 , йому за роботу в населених пунктах зони відчуження - 30-ти кілометрова зона, з 10.07.1986 по 08.08.1986 за місцем роботи Великописарівське МГДБУ-4 на посаді водія виплачена заробітна плата за 14 днів при 6-ти годинному робочому дню 321, 30 крб., з яких - годинна тарифна ставка 1.275, кратність 3, доплата за надурочний час /денна тарифна ставка/ - 22,95 ; фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, з якої визначається пенсія, становить 479, 64 крб, з яких заробітна плата 321, 30 крб та тарифна ставка 158, 34 крб /а.с.17/.

20.11.2015 року позивач звернувся до відповідача про надання йому довідки з повним розшифруванням нарахованої йому пенсії та як він не погоджується з її розміром /а.с.18/, на яку отримав відповідь за № 39/С-5 від 02.12.2015 про те, що пенсія йому нараховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 та розмір його пенсії становить 4 604, 18 гривень, з яких 3 615, 62 грн основний розмір пенсії /4 519, 52 грн середньомісячний заробіток за липень 1986, 0, 00871 заробітна плата за липень 1986 року: 0, 00179 /середній заробіток за 1986 р/ х 928, 81 грн /середня заробітна плата по Україні за 2006 р./ х 80% / відсоток втрати працездатності/; 429, 60 грн підвищення інвалідам армії, прирівняним до інвалідів ІІ групи; 379, 60 грн додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров`ю інваліда ІІ групи; 50 грн щомісячна цільова допомога; 129, 36 грн індексація /а.с.6 -7,18/.

По справі була проведена судово-економічна експертиза /а.с.70- 83/, відповідно до якої суду представлено два можливих варіанти розрахунку заробітної плати позивача за роботу у зоні відчуження: 1 варіант за даними первинного документу довідки з в/ч 53893 за № 972/46 від 08.08.1986 року за період з 09.07.1986 року по 08.08.1086 року; 2 варіант за даними архівної довідки № 11835 від 15.07.2004 року за період з 10.07.1986 по 08.08.1986 року. Згідно висновків зазначеної експертизи встановлено, що заробіток ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження в сумі 0,00871 крб, зазначений в розрахунку пенсії відповідачем, з якого позивачу обчислено пенсію, нормативно не обгрунтований. При розрахунку заробітку для нарахування пенсії застосована кратність розміру оплати праці за період перебування у зоні небезпеки у трьохкратному розмірі, понад середньомісячну заробітну плату, що не відповідає вимогам Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 № 665-195 /Постанова Ради Міністрів УРСР та УКППРОФСОФА від 10.06.1986 № 207-7/, відповідно до якої передбачено застосування чотирьох кратного розміру понад середньомісячну заробітну плату, та не відповідає даним довідки в/ч 53893 від 08.08.1986 р. № 972/46, якою визначено нарахування заробітної плати за роботу у зоні відчуження у п`яти кратному розмірі. Крім того, розбіжності даних довідки підприємства з даними експертного дослідження полягають у не врахуванні підприємством вимог законодавства щодо підвищення тарифних ставок /посадових окладів/ при розрахунку розміру оплати праці за період перебування позивача на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС та не врахуванні передбачених вимогами законодавства розмірів премії. Розмір заробітку позивача, із якого слід обчислювати пенсію позивачу ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС, складатиме по 1 варіанту 1 214, 64 крб, по 2 варіанту 728, 67 крб.

Видача підприємствами довідок про заробітну плату за роботу в зоні відчуження для нарахування пенсії передбачена Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким визначено наступне.

Відповідно до ст. 15 вказаного Закону підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи /служби/ у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи /служби/ по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями /військоматами/.

Відповідно до ст. 40 вказаного Закону військовозобов`язаним, вольнонайманим, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на території радіоактивного забруднення, оплата праці провадиться згідно із статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною.

В матеріалах справи міститься довідка в/ч 53893 від 08.08.1986 року за № 972/46, в якій відсутні дані про населені пункти та номери зон, в яких позивачем проводилися роботи з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, дані про роботу в надурочний час.

Відповідно до п.4 Інструкції про порядок матеріального забезпечення громадян СРСР при призові на дійсну військову службу і проходження служби в запасі, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 02.04.1982 р. № 95/4-132 за робітниками, службовцями і колгоспниками, призваними на збори, зберігався середній заробіток як по основній, так і по роботі за сумісництвом за весь час зборів, включаючи час перебування в дорозі до військової частини і назад та посада /робота/. Середній заробіток зберігається за всі робочі дні по графіку, встановленому за основним місцем роботи.

Відповідно до Постанови НКТ СРСР від 22.04.30 № 142 „Про середній заробіток і оплату за неповний місяць і «Основних положень обліку праці та заробітної плати у промисловості і будівництві», затверджених Держкомпраці СРСР, Мінфінансів СРСР і ЦСУ СРСР 27.04.73 р. № 75-АБ/89/10-80 середній заробіток обчислювався із розрахунку останніх двох календарних місяців роботи з урахуванням основної заробітної плати, надбавки, доплати, річної винагороди, оплати та доплати за надурочні роботи, якщо вони мали систематичний характер; виробничі премії враховувалися у тому разі, якщо вони входили в систему оплати праці на даному підприємстві, тобто не мали разового характеру і якщо вони виплачені за період, що не перевищує 3-х місяців; квартальна премія враховувалася у складі заробітку за кожний місяць у розмірі 1/3, а винагорода за загальні підсумки роботи підприємства у розмірі 1/12 частини цієї винагороди, виплаченої за попередній рік; премії та інші виплати, не нараховані працівнику своєчасно і виплачені у результаті трудового спору, враховувались у складі заробітку тих місяців, за які вони повинні були бути виплачені.

Оскільки позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 9 липня 1986 року по 8 серпня 1986 року, то середній заробіток повинен бути розрахований із фактичних нарахувань за травень-червень 1986 року за фактично відпрацьований час по основному місцю роботи. Згідно даних Книги нарахувань заробітної плати позивачу за травень червень 1986 року нараховано травень 129, 56 крб, червень 160, 42 крб, середньоденний заробіток за основним місцем роботи позивача складав 6, 04 крб.

Постановою ЦК КПРС, Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 „Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій зони Чорнобильській АЕС п.1 передбачено надати право керівникам підприємств і організацій проводити оплату робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100% тарифним ставкам і посадовим окладам / Постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 р. № 168-5/.

Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 р. № 153/10-43 встановлено, п.п. 1, 2 , що робітникам, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії, заохочення та винагороди нараховувати відповідно з діючими положеннями на збільшення, згідно п.1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 № 524-156 тарифні ставки і посадові оклади, встановлені законодавством граничні розміри премій нараховувать виходячи з вказаних підвищених тарифних ставок та посадових окладів; для таких працівників встановлюється 6-ти часовий робочий день.

Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 р. № 665-195 передбачено, що підвищена оплата праці у зоні відчуження застосовується від дня аварії, граничний розмір премії встановлено 60% тарифної ставки /посадового окладу/.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 № 524-156 передбачено підвищення тарифних ставок робітникам підприємств та організацій, що приймали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні до 100%. Конкретні розміри підвищення тарифних ставок /окладів/ проводилися з урахуванням складності, терміновості виконання робіт та рівня радіоактивного забруднення території, де проводилися такі роботи.

Оплата праці по підвищеним тарифним ставкам передбачена і статтею 36 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону від 28.02.1991 № 796-ХП, яким передбачено, що відповідно до статті 38 працівникам, тимчасово переведеним або відрядженим для роботи на території радіоактивного забруднення,за основним місцем роботи зберігається середня заробітна плата, виплачуються добові в розмірі, передбаченому чинним законодавством. У зоні відчуження добові виплачуються у підвищеному розмірі, який встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Підвищена оплата праці на зазначених територіях за виконану роботу провадиться відповідно до статті 36 цього Закону, тобто в таких розмірах:

-від 1 до 5 Кі/кв.км на 20-30%;

-від 5 до 10 Кі/кв. км на 30-40%;

-від 10 до 15 Кі/кв.км на 40-60%;

-від 15 до 30 КІ/кв.км на 60-80%;

-понад 30 Кі/кв.км на 80-100%.

Перелік видів робіт і конкретні розміри процентних надбавок залежно від складності робіт і умов праці встановлюються Радою Міністрів Української РСР.

Згідно довідки в/ч 53893 від 08.08.1986 № 972/46 /а.с. 5, а. 4 пенс. спр./ значиться, щ ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 10.07.1986 по 08.08.1986. Ця довідка військової частини не містить даних про тривалість робочого часу, про населенні пункти та номери зон. В яких позивачем проводилися роботи з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, однак, відповідно до даних довідки слідує, що 14 днів липня 1986 року /у період з 15 по 28 липня 1986 року/ роботи проводилися у третій зоні небезпеки, якій відповідає п`яти кратний розмір оплати праці, зазначений довідці.

Крім того, в матеріалах справи міститься архівна довідка № 11835 від 15.07.2004 року /а.с. 4, а. 95 пенс. спр./, яка містить дані про дні виїзду позивача у третю зону відчуження зона № 3 липень 12-15, 19, 22-25; серпень 1, 2.

Тобто, в обсязі наданих документів значиться, що позивач працював у 3-й зоні небезпеки, під час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримав велику дозу радіації 24, 9 рентген. Відповідно до довідки Великописарівського районного військового комісаріату № 4/55 від 09.07.2001 р. /а.5 пенс. спр./ /Згідно розпорядження Ради міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964-р гранично допустима доза 25 рентген/.

При нарахуванні заробітної плати позивачу за період його перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 3-й зоні небезпеки має бути застосована кратність оплати праці відповідно у 4-х кратному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату.

Відповідно до наданих документів, роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проводилися позивачем у 30-ти кілометровій зоні на території високого радіоактивного забруднення ізотопами цезію, у зв`язку з чим п. 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 № 524-156 передбачено підвищення тарифних ставок до 100%.

Робота в 3 зоні небезпеки проводилася на території найвищого радіоактивного забруднення ізотопами цезію, понад 40 Кі/на квадратний кілометр, що методично обґрунтовано дає підстави підвищувати розмір тарифної ставки на 100% , тобто в 2 рази.

На дослідження не надано графік роботи підприємства на 1986 рік, тому для обчислення розміру заробітку за роботу в зоні відчуження застосована інформація, що наведена у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 16.01.1998 р. №01-3/93-02-6 «Табель робочого часу за 1986-1990 роки для використання в практичній роботі», на підставі якого норми робочого часу при 6-ти годинному робочому дні у період перебування позивача у липні-серпні 1986 року в зоні відчуження складали :

-162 годин за 27 робочих днів у липні 1986 року;

-156 годин за 26 робочих днів у серпні 1986 року.

До матеріалів справи залучено копії довідок про заробітну плату позивача за роботу в зоні відчуження /а.11 пенс. спр./, відповідно до яких місячний посадовий оклад /тарифна ставка/ позивача по основному місцю роботи на посаді водія 3 класу у 1986 році складав 107, 32 крб.

В матеріалах справи є архівна довідка від 23.02.2016 № 111 та копія наказу № 104 від 30.12.1986 по МДПМК 4, в якій вказано, що за виконання завдання органів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і згідно з наказом «Агродорбуд» від 29.12.1986 № 310 наказую преміювати працівників МДПМК-4, які приймали участь у виконанні завдань, зокрема, ОСОБА_1 - 30 руб. /а.с.55/

На дослідження не надано Положення про преміювання працівників підприємства, яке діяло на підприємстві у 1986 році, тому відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 № 665-195 розрахунок заробітної плати позивача проводиться з урахуванням премії у 60% від заробітку, нарахованого безпосередньо за роботу у зоні небезпеки .

Згідно діючого законодавства оплата праці у вихідні дні проводиться у подвійному розмірі лише за роботу у вихідний день неділю /ст. 67 КЗпП України/ за фактично відпрацьований час.

До матеріалів справи залучені документи, які містять різні вихідні дані для проведення експертизи, а саме :

1.згідно довідки в/ч № 53893 від 08.08.1986 р. № 972/46 слідує, що позивач знаходився на спеціальних військових зборах у період з 9 липня 1986 року по 8 серпня 1986 року та відпрацював у третій зоні небезпеки 14 днів /з 15 по 28 липня 1986 року/;

2.згідно архівної довідки № 11835 від 15.07.2004 року слідує, що позивач знаходився на спеціальних військових зборах у період з 10 липня 1986 року по 8 серпня 1986 року та відпрацював у третій зоні відчуження 11 днів /9 днів липня з 12 по 15, 19, з 22 по 25 липня 1986 року та 2 дні серпня - 1, 2 липня 1986 року/.

Тому експертиза проводилася по двом варіантам відповідно до вказаних довідок.

Суд дійшов висновку, що необхідно зупинитися на першому варіанті висновку судово-економічної експертизи, оскільки в його основі є первинний документ довідка військової частини , яка містить більш детальну інформацію щодо виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків на ЧАЕС, дані якої найбільше співпадають з матеріалами справи.

Таким чином, на підставі довідки в/ч № 53893 від 08.08.1986 року відповідно до вимог законодавчих актів передбачено нарахування:

- збереженого середнього заробітку по основному місцю роботи за період з 09.07.1986 по 08.08.1986 ;

- 100% тарифної ставки /посадового окладу/ по основному місцю роботи за період з 10.07.1986 по 08.08.1986;

- п`яти кратного розміру заробітку за 14 днів роботи в зоні відчуження в період з 15 по 28 липня 1986 року;

- премії за максимальним розміром 60% тарифної ставки /посадового окладу/ за виконання робіт у зоні відчуження ;

- доплати за роботу у вихідні дні /неділі 20, 27 липня 1986 року/ у розмірі подвійної годинної або денної ставки.

Постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності з 01.01.12 р., затверджено «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Цей порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до статей 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /далі пенсії/. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно п. 3 вказаного Порядку № 1210 заробітна плата для обчислення пенсії обраховується наступним чином - у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження: 3/ менше ніж 12 місяців підряд, пенсія обчислюється, виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження; 4/ менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися із заробітку, одержаного за роботу у зоні відчуження за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробіток за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Коли дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітку здійснюється у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і світкові дні нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності, додається до суми обчисленого заробітку.

Згідно п. 8 Порядку № 1210 - в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-90 роках не може перевищувати 3 тис. крб.

Пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються із заробітку, який вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня / незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо цей розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки : у ІІІ зоні 5, ІІ зоні - 4, І зоні 3. При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців.

Суд дійшов висновку, що необхідно зупинитися на першому варіанті висновку судово-економічної експертизи, відповідно до якого заробіток позивача за роботу в зоні відчуження у липні 1986 року в сумі 0,00179 крб, зазначений у довідці про заробіток для обчислення пенсії, не відповідають сумам, обчисленим судовим експертом при проведенні відповідних розрахунків за цей місяць. Вказана сума є нормативно не обгрунтованим заробітком. Розмір заробітку позивача, з якого слід обчислювати пенсію, складатиме 1 214, 64 крб.

Суд вважає, що представник відповідача, не визнаючи позовні вимоги та висновок експерта, не довів свою позицію по справі. Доводи представника відповідача щодо вини підприємства, яке видало довідку про заробіток позивача суд не приймає до уваги, оскільки в довідці в/ч 53893 від 08.08.1986 р. № 972/46 вказано, що ОСОБА_1 має право на отримання заробітку в п`яти кратному розмірі за період з 15.07. по 28.07.1986, хоча в довідці про заробіток кратність вказана 3. Відповідач не перевірив ці дані, які не відповідають первинному документу і обраховував пенсію в порушення вимог чинного законодавства. До того ж в матеріалах пенсійної справи відповідача в додатку до заяви про перерахунок пенсії від 03.12.2002 на аркуші 21 є довідка про заробіток ОСОБА_1 , видана підприємством МГДБУ-4, відповідно до якої кратність вказана 5, а фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, з якої визначається пенсія становила 693, 84 крб. Проте пенсія позивачу була нарахована не на підставі цієї довідки, а на підставі останньої довідки, яка перебуває в матеріалах адміністративної справи. Тому суд вважає, що вина відповідача наявна при нарахуванні пенсії позивачу, але перерахунок пенсії слід робити не з 01.01.2012 року, а з дня звернення позивача до відповідача з письмовою заявою 20.11.2015 року, де він вказує, що не погоджується з розміром нарахованої йому пенсії, саме з цього часу його право було порушено. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за необґрунтованістю вимог.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.03.2016 року відбулася реорганізація управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі в Сумській області, в результаті чого назва відповідача змінилася на Великописарівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області /а.с.91/.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 02.04.1982 № 95/4-132, п.4 Інструкції про порядок матеріального забезпечення громадян СРСР при призові на дійсну військову службу і проходження служби в запасі, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 22.04.1982 № 95/4-132, Постановою НКП СРСР від 02.04.30Р. „Про середній заробіток і оплату за неповний місяць , Основними положеннями обліку праці та заробітної плати у промисловості і будівництві, затверджених Держкомпраці СРСР, Мінфінансів СРСР і ЦСУ СРСР 27.04.73. № 75-АБ/89/10-8, Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 /Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 р. № 207-7/, п. 1 Постанови ЦК КПРС, Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986 № 524-156 „Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій зони Чорнобильській АЕС /Постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 № 168/, п.п. 1, 2 Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 № 153/10-43 встановлено, п.1 б/ Розпорядження Ради міністрів СРСР від 23.05.1986 № 1031 рс „Про оплату праці військовослужбовців-учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, дія п.1 Постанови ЦК КПРС, Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986 № 524-156, ст. ст. 39, 40 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст. 17, 18,69, 71, 99, 161, 162, 256 КАС України, -

П о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Великописарівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Сумської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, інваліду 2 групи, інвалідність отримана внаслідок аварії на ЧАЕС, починаючи з 20.11.2015 року.

Зобов`язати Великописарівське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Сумської області провести перерахунок з 20 листопада 2015 року пенсії, призначеної ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, інваліду 2 групи, інвалідність отримана внаслідок аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру його середнього заробітку за липень 1986 року в сумі 1 214, 64 крб.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць, починаючи з 20.11.2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Великописарівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 14.06.2016 року.

Суддя О.С.Семенова.