Справа № 2а-1598/10
Суддя: Демінська О. І.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа 2-А-1598/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Демінської О.І., при секретарі Міріченко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Внутрішніх Справ України в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 19.11.2010 р. звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Внутрішніх Справ України в Одеській області (далі - відповідач) про скасування постанови ВН №356130 від 17.11.2010 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за правопорушення, передбачене за ч.2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що ним під час керування автомобілем НОМЕР_1 в м. Одеса та руху по Привокзальному майдану о 17.11.2010 р. не було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугам». Зазначає про те, що всупереч вимогам закону працівником ДАІ не було зібрано ніяких доказів, які б свідчили про скоєння ним правопорушення, а також на порушення його права на захист під час розгляду протоколу та прийняття рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки всупереч заявленого ним клопотання про йбажання скористатися правовою допомогою, яке він вніс у протокол про адміністративне правопорушення, розгляд протоколу та постанова про притягнення його до адмінвіповідальності було здійснено на місці.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, до суду ні заперечень щодо заявленого позову, ні свого представника не направив.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, зважаючи на наявність достатніх доказів для вирішення справи по суті.

Вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача посадовою особою відповідача інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ м. Одеса ОСОБА_2 складений 17.11.2010 року протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, яке полягало в порушенні ПДР щодо розташування транспортних засобів на проїзній частині, за що постановою ВН№356130 від 17.11.2010 року позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в ході провадження по справі про це адміністративне правопорушення надав посадовій особі відповідача письмове пояснення, в якому вказував на незгоду зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та заявив клопотання про розгляд справи у присутності його захисника.

Перед прийняттям постанови про адміністративне правопорушення, в якому позивач ОСОБА_1 заперечував проти порушення Правил дорожнього руху, субєкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували свідчення позивача, але таких доказів ні протокол, ні постанова не містить. Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд вважає, що під час притягнення 17.11.2010 р. позивача до адміністративної відповідальності, було допущено суттєві порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, судом встановлено, що 17.11.2010 року було складено протокол про скоєння позивачем адміністративного правопорушення. Одразу після його складання було постановлено оскаржувану постанову ВН№356130 від 17.11.2010 року, відповідно якій позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Проте вищенаведений протокол містить клопотання про заперечення позивача по суті складеного відносно нього протоколу та необхідність скористатися юридичною допомогою.

Відповідно ст. 268 КпАП України - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою.

Таким чином, само по собі порушення права особи на користування юридичною допомогою, при розгляді адміністративної справи, є безумовною підставою для скасування рішення субєкта владних повноважень про притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

Про порушення права позивача на користування юридичною допомогою свідчить розгляд адміністративної справи одразу після складення протоколу, всупереч його клопотанню, про відкладення розгляду справи з метою забезпечення собі права користування юридичною допомогою.

Крім цього, за наявності заперечень позивача, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення по суті правопорушення, відповідачем всупереч вимогам ст.ст. 283,284 КУпАП не наведено будь-яких доказів, які б свідчили про скоєння правопорушення позивачем.

Не надані суду і будь-які інші достеменні докази на підтвердження вчинення позивачем зазначеного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, коли відсутні докази самого факту правопорушення ПДР України та винних дій або бездіяльності позивача, а також за умови порушення права позивача на користування юридичною допомогою всупереч його клопотанню, про відкладення розгляду справи з метою забезпечення собі права користування юридичною допомогою суд вважає відсутніми і правові підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому необхідне позов задовольнити та скасувати спірну постанову із закриттям провадження по адміністративній справі.

У відповідності до ст. 94 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову ВН№356130 від 17.11.2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за правопорушення, передбачене за ч.2 ст. 122 КУпАП визнати неправомірною та скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя