Справа № 618/464/16-а
Суддя: Бунін Є. О.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 618/464/16-а
Провадження № 2-а/618/7/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року

Дворічанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря Козирєвої О.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Купянського об'єднаного управління Пенсійного

фонду України Харківської області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просить визнати неправомірними дії Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо обмеження її під час перерахунку розміру пенсії за вислугу років, зобов'язати Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести з 01 грудня 2015 року перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмеження її максимального розміру, та здійснити відповідні видатки в розмірі різниці між фактично отриманими пенсійними виплатами та перерахованою пенсією за період з 1 грудня 2015 року, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Купянського об'єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області на її користь 551 гривню 20 копійок сплаченого судового збору посилаючись на те, що вона з 07 листопада 2007 року одержує пенсію державного службовця, призначену їй за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу», у розмірі 90% від суми заробітної плати.

В судовому засідання позивачка ОСОБА_1 підтримала свої вимоги, з підстав зазначених у позові, просила їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач представник Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, з підстав зазначених у запереченнях проти позову.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

На момент виходу на пенсію ОСОБА_1 працювала в управлінні Пенсійного фонду України в Дворічанському районі Харківської області на посаді начальника управління, що підтверджується копією довідки Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 20 липня 2016 року № 5039/42-06 (а.с. 11).

01 грудня 2007 року ОСОБА_1 отримала пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2, вид пенсії - за віком, термін дії - довічно (а.с. 7).

Суд, оцінивши обставини справи та надані докази дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені

Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07 листопада 2007 року одержує пенсію державного службовця, призначену їй за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу», у розмірі 90% від суми заробітної плати.

26 липня 2016 року позивачка звернулась із заявою до відповідача щодо перерахунку та виплати їй пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», а також у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям з 01 грудня 2015 року, згідно з постановою КМУ від 09 грудня 2015 року № 1013 та на підставі довідки Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 20 липня 2016 року №5039/42-06 за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1.

27 липня 2016 року управління рішенням № 35 відмовило в перерахунку пенсії посилаючись на те, що відповідно до п.5 розділу III Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 № 213 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв'язку з чим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені не перераховуються (а.с. 15).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на момент виходу позивачки на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

У відповідності до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» ( в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 07 листопада 2007 року.

До 01 травня 2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, яка набрала чинність з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 травня 2016 року Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, іншим чином врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, з 01 травня 2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01 травня 2016 року, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

При цьому, суд зауважує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п.2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (п.п. 2, 3 ст. 116 Конституції України). У Рішенні від 02 березня 1999 року N 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011) бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи

зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, що він і довів суду, як суб'єкт владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України.

Відповідно до ст. 94 КАС України вимоги позивачки щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки їй в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 158-163 КАС України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Купянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 10 жовтня 2016 року.

Суддя Є.О. Бунін