Справа № 826/23901/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

10 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Громадської організації «Правова держава» в особі ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відомостей стосовно кількості поданих ним до суду позовних заяв з вимогами про притягнення до цивільно - правової, адміністративної та/або кримінальної відповідальності пов'язаних з банком осіб, де Фонд здійснював виплати гарантійної суми вкладникам банку в період з моменту набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та інформації стосовно результатів, які були отримані за наслідками подання таких позовних заяв; зобов'язати відповідача надати відомості стосовно кількості поданих ним до суду позовних заяв з вимогами про притягнення до цивільно - правової, адміністративної та/або кримінальної відповідальності пов'язаних з банком осіб, де відповідач здійснював виплати гарантійної суми вкладникам банку в період з моменту набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та інформації стосовно результатів, які були отримані за наслідками подання таких позовних заяв.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 травня 2016 року позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ненадання за запитом від 30.09.2015 №30-09/15-ГО Громадської організації «Правова держава» в особі ОСОБА_2 відомостей стосовно кількості поданих ним до суду позовних заяв з вимогами про притягнення до цивільно-правової, адміністративної та/або кримінальної відповідальності пов'язаних з банком осіб, де Фонд здійснював виплати гарантійної суми вкладникам банку в період з моменту набрання чинності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та інформації стосовно результатів, які були отримані за наслідками подання таких позовних заяв; зобов'язано відповідача розглянути повторно зазначений запит, з урахуванням висновків суду, наведених у даному судовому рішенні; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 травня 2016 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Громадська організація «Правова держава» в особі її голови ОСОБА_2 звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із запитом від 30.09.2015 №30-09/15-ГО на отримання інформації, в якому просила повідомити:

- чи звертався Фонд до суду з вимогами про притягнення до цивільно-правової, адміністративної та/або кримінальної відповідальності пов'язаних з банком осіб, де Фонд здійснював виплати гарантійної суми вкладникам банку в період з моменту набрання чинності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»?;

- відносно яких пов'язаних з банком осіб Фондом було подано позовні заяви про притягнення до цивільно-правової, адміністративної та/або кримінальної відповідальності пов'язаних з банком осіб, де Фонд здійснював виплати гарантійної суми вкладникам банку в період з моменту набрання чинності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»?;

- які результати були отримані за наслідками подання позовних заяв про притягнення до цивільно-правової, адміністративної та/або кримінальної відповідальності пов'язаних з банком осіб, де Фонд здійснював виплати гарантійної суми вкладникам банку в період з моменту набрання чинності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»?.

Листом від 07.10.2015 р. №09-37080/15 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у відповідь повідомив позивачу, що з моменту набрання чинності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - 22.09.2012, і до цього часу Фонд через призначених ним уповноважених осіб здійснює процедуру тимчасової адміністрації у 9 банках, ліквідаційну процедуру - у 55 банківських установах (інформація у загальному доступі розміщена на офіційному сайті Фонду). У всіх цих банках, як зазначено в листі, Фонд у різний період здійснював або буде здійснювати виплату грошового відшкодування у межах гарантованої Державою суми. Паралельно з виплатою грошового відшкодування Фонд через призначених ним уповноважених осіб у неплатоспроможних банках постійно здійснює роботу, спрямовану на підготовку документів для притягнення власників істотної участі та пов'язаних осіб таких банків до цивільно - правової, адміністративної та кримінальної відповідальності. Також в листі зауважено, що доступ до інформації з приводу притягнення власників істотної участі та пов'язаних осіб неплатоспроможних банків до відповідальності забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційному веб - сайті Фонду та окремо взятого неплатоспроможного банку в мережі Інтернет.

При цьому також зазначено, що системний аналіз статей 36 - 38, 46, 48 - 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дозволяє дійти висновку, що саме уповноважена особа як безпосередній та виключний керівник неплатоспроможної банківської установи має вживати всіх заходів щодо збереження активів банку, зменшення витрат банку, найбільш повного формування та ефективного розпорядження ліквідаційною масою банку, яка має відбуватись, у тому числі і за рахунок майнової відповідальності власників істотної участі неплатоспроможного банку, що передбачено статтею 8 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Тобто, на думку відповідача, повноважним розпорядником інформації, що є предметом запиту, є уповноважена особа на тимчасову адміністрацію або ліквідацію кожного окремого взятого банку.

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо ненадання інформації за запитом від 30.09.2015 №30-09/15-ГО, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Фонд у розумінні положень статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Відповідно до положень частини другої статті 4 Закону на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції, зокрема, застосовує до банків та їх керівників відповідно фінансові санкції і накладає адміністративні штрафи; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку; здійснює перевірки банків відповідно до цього Закону; здійснює аналіз фінансового стану банків з метою виявлення ризиків у їхній діяльності та прогнозування потенційних витрат Фонду на виведення неплатоспроможних банків з ринку та відшкодування коштів вкладникам.

Частина перша статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

У розумінні пункту 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно частини восьмої статті 35 названого Закону уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Частиною четвертою вказаної статті визначено, що на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду, зокрема, звітує за результатами здійснення тимчасової адміністрації банку перед виконавчою дирекцією Фонду.

Положеннями статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За цим визначенням можна виокремити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Згідно статті 5 зазначеного Закону доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно частини першої статті 13 Закону розпорядниками інформації визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Відповідно до частини першої та другої статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Статтею 22 зазначеного Закону передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (частина друга).

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (частина третя).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зазначивши у листі від 07.10.2015 №09-37080/15 про те, що повноважним розпорядником інформації є уповноважена особа на тимчасову адміністрацію або ліквідацію кожного окремого взятого банку, в порушення норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач не направив запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач в порушення частини другої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» надав відповідь із посиланням отримання інформації із загальнодоступних джерел, що вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Таким чином, враховуючи, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб перебуває у підпорядкуванні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та є його працівником, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відмова відповідача на запит про наданні інформації є такою, що суперечить вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відповідно, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Також, враховуючи принцип розподілу влади, який заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав відповідача повторно розглянути запит від 30.09.2015 №30-09/15-ГО, з урахуванням висновків суду, наведених у даному судовому рішенні.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 травня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 11.10.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.