Справа № 805/2322/16-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 р. Справа №805/2322/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12:30 год.

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Галатіної О.О.

при секретарі Кузьменко Н.С.,

за участю:

представників позивача - Пилипенко О.А., Богославцева М.М.

представника відповідача - Пономарьова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-будівельне об'єднання "Промстрой" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, про скасування податкового повідомлення - рішення № від 04.04.2016 року, суд -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-будівельне об'єднання "Промстрой" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, про скасування податкового повідомлення - рішення № від 04.04.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірне податкове повідомлення - рішення містить зобов'язання щодо сплати орендної плати з юридичних осіб у сумі 76262,81 грн., проте, податковим органом не були враховані приписи ст.6 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669-VІІ), згідно якої під час проведення антитерористичної операції звільняються суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Зазначив, що у підприємства знаходиться у користуванні на підставі договору оренди земельної ділянки від 04.05.2011 року укладеному з Маріупольською міською радою Донецької області, земельна ділянка за адресою: м. Маріуполь, пр-т. Карпова, 19 в Іллічівськом районні м. Маріуполя тобто земельна ділянка знаходиться у зоні проведення антитерористичної операції.

Просив задовольнити позовні вимоги та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 04.04.2016 року.

Представник позивача під час судового засідання надав клопотання про уточнення позовних вимог в частині штрафних санкцій, які були застосовані до підприємства у відповідності до ст. 120 Податкового кодексу України за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності в сумі 170 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову. Позивач має право відмовитися від адміністративного позову у суді апеляційної чи касаційної інстанції до закінчення відповідно апеляційного чи касаційного розгляду. Позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з ч.1 ст. 61 КАС України, повноваження на ведення справи в суді дає представникові право на вчинення від імені особи, яку він представляє, усіх процесуальних дій, які може вчинити ця особа.

Враховуючи викладене та те, що вказану заяву подано до початку розгляду справи по суті, суд приймає заяву представника позивача про зміну предмету позову та розглядає справу по суті з її врахуванням.

Представник відповідача під час судового засідання надав письмові заперечення зазначив, що підприємством самостійно задекларовано податкові зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб. Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Зазначив, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 за №1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, було зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 за №1079-р. За таких підстав, без відповідного переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція не можливо виконувати Закон № 1669-VІІ. Просив в позовних вимогах відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельне об'єднання «Промстрой» (, місцезнаходження: 87503, Донецька обл., місто Маріуполь, пр-т. Карпова В.Ф., будинок 35) зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, знаходиться на податковому обліку у відповідача, що не є спірним в даній справі.

Податковий борг позивача зі сплати орендної плати з юридичних осіб у сумі 76262,81 грн., виник на підставі самостійно узгоджених платником податків податкових зобов'язань в уточнюючій податковій декларації з плати за землю за 2015 рік № на зменшення податкових зобов'язань на суму 60874,25 грн.

Між позивачем та Маріупольською міською радою Донецької області було укладено договір оренди земельної ділянки від 04.05.2011 року, за умовами якого позивачу у строкове платне користування була надана земельна ділянка за адресою: м. Маріуполь, Іллічівський район, пр-т. Карпова, 19, площею 0,4979 га.

11.03.2016 року Іллічівськом відділенням Маріупольської об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Донецькій області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України головним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Скрипкар О.М., проведено камеральну перевірку за звітний податковий період: 2015 - 2016 роки по строку 22.02.2016 року. Перевіркою встановлені порушення п. 123.1 ст. 123, п. 288.1. ст. 288 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки від 11.03.2016 року Іллічівським відділенням Маріупольською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Донецькій області було прийнято спірне податкове повідомлення - рішення від 04.04.2016 року № щодо сплати орендної плати з юридичних осіб у сумі 60874,25 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 15388,56 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, факт наявності податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб складає 76262,81 грн.

Відповідно до листа ТОВ «Архітектурно - будівельне об'єднання «Промстрой» від 29.04.2016 року № 23/1 адресованого Інспекції, позивач, посилаючись на ст. 6 Закону № 1669-VІІ, просив скасувати податкове повідомлення рішення №

У листі № 3596/10/05-99-10-01-12-1 від 30.06.2016 року Інспекція відмовила позивачу у застосуванні до нього приписів ст. 6 Закону №1669 щодо звільнення від сплати користування земельними ділянками комунальної власності.

Суд зазначає, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Як передбачено ч.ч. 1, 3 ст. 48 КАС України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами). Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Таким чином, Головне управління ДФС у Донецькій області не є належним відповідачем у справі.

Разом із цим, згідно ст. 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Враховуючи відсутність у суду згоди позивача на заміну неналежного відповідача (або виключення його зі списку відповідачів), суд розглядає справу у тому складі сторін, які заявлені позивачем у адміністративному позові.

Зазначені правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення правовідносин) та Законом № 1669-VІІ.

Спірним питанням в даній справі є звільнення суб'єкта господарювання від сплати за користування земельною ділянкою, що розташована на території проведення антитерористичної операції за відсутності сертифікату Торгово-промислової палати України, який встановить знаходження позивача в зоні АТО, тобто підтвердить наявність форс-мажорної обставин, та, як наслідок, правомірність складення відповідачем вимоги про сплату позивачем податкового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб за вказаний період.

Як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 286.2. статті 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, як визначено в пункті 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 59.1 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Згідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому, відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Разом з цим, відповідно до матеріалів справи позивач знаходиться в зоні проведення АТО.

Статтею 6 Закону № 1669-VII встановлено, що під час проведення АТО суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Період проведення АТО - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14.04.2014 р. № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення АТО або військових дій на території України (абзац перший статті 1 Закону № 1669).

З аналізу зазначених норм Закону № 1669-VII та ПК України вбачається, що зазначеним Законом встановлено пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території, а саме щодо податку, який сплачується суб'єктами господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО. Зазначені норми Закону № 1669-VII є спеціальними нормами законодавства стосовно ПК України, про що зазначено в пункті 3 статті 11 Закону № 1669-VII: Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Перелік земельних ділянок державної та комунальної власності, на які розповсюджуються пільги, встановлені статтею 6 Закону № 1669-VII, визначається виходячи з переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, згідно переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до вимог п. 5 ст. 11 Закону № 1669-VII.

Остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, буде затверджено у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції (абз. 3 п. 5 ст. 11 Закону № 1669-VII).

Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р від 30.10.2014, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

В подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України". Зазначене розпорядження опубліковано 08 грудня 2015 року на єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України "Урядовий портал".

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція"; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053".

Суд зазначає, що вказаними розпорядженнями затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція з початку її проведення та на теперішній час.

Згідно з додатками до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р та № 1053-р від 30.10.2014 року, до зазначених населених пунктів належить м. Маріуполь.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельне об'єднання «Промстрой» (, зареєстровано за адресою: 87503, Донецька обл., місто Маріуполь, пр-т. Карпова В.Ф., будинок 35) входить до зазначеного переліку.

З огляду на викладене, оскільки позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м. Маріуполь Донецької області - у населеному пункті, на території якого здійснювалась та здійснюється антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції триває, пільги, встановлені ст. 6 Закону № 1669-VII, поширюються на позивача як платника земельного податку, який перебував та перебуває на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до статті 10 Закону № 1669-VII, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до статті 11 Закону № 1669-VII, Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд вважає за необхідне зазначити, що стаття 6 Закону № 1669-VII є спеціальною нормою по відношенню до статті 10 Закону України № 1669, оскільки Сертифікат ТПП є єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань на час АТО, отже Сертифікат ТПП застосовується при вирішенні питання звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені.

Таким чином, стаття 6 Закону № 1669 має пряму дію та не вимагає додаткове отримання сертифіката про засвідчення форс-мажорних обставин. На підставі вищевикладеного, Торгово-промислова палата України не вбачає підстав для засвідчення форс-мажорних обставин відносно таких звернень.

Аналогічні висновки містяться і в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2016 року в справі № К/800/36537/15.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірного рішення від 04.04.2016 року № в частині 76092,81 грн., в порядку частини 2 статті 71 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем сплачений судовий збір відповідно до платіжних доручень від 13.07.2016 року на суму 1145,94 грн. та від 09.08.2016 року на суму 234,06 грн.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурно-будівельне об'єднання "Промстрой" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, про скасування податкового повідомлення - рішення № від 04.04.2016 року - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення № від 04.04.2016 року в частині 76092,81 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-будівельне об'єднання «Промстрой» (, місцезнаходження: 87503, Донецька обл., місто Маріуполь, пр-т. Карпова В.Ф., будинок 35), судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 04 жовтня 2016 року.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Галатіна О.О.