Справа № 466/4353/15
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 р. Справа № 876/5331/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської міської ради на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Львівської міської ради, в якому просить визнати протиправними дії Львівської міської ради щодо неприйняття рішення за її заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку і зобов'язати Львівську міську раду розглянути її заяву у встановлений законом строк та прийняти рішення відповідно до повноважень ради.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що Львівською міською радою не винесена її заява на розгляд сесії міської ради та не прийняте відповідне рішення. Вважає, що відповідь управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради, надана на її заяву, не є рішенням органу місцевого самоврядування.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року позов задоволений: визнано протиправними дії Львівської міської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_2 від 08.12.15 року № 3-К-37501 про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для ведення садівництва у СК «Приозерний-Голоско», зобов'язано Львівську міську раду розглянути звернення ОСОБА_2 від 08.12.15 року № 3-К-37501 про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для ведення садівництва у СК « Приозерний-Голоско» у встановлений законом термін на сесії Львівської міської ради, прийняти рішення у відповідності до повноважень ради.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач - Львівська міська рада оскаржила її, подавши апеляційну скаргу. Вважає, що постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідь на заяву позивача було доручено підготувати управлінню природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради, до повноважень якого входить підготовка проектів рішень щодо передачі у приватну власність земельних ділянок, але управління не підготувало проекту ухвали на розгляд сесії міської ради, а надало відповідь позивачу про те, що запропонована позивачем до закріплення земельна ділянка входить в межі земельної ділянки, яка ухвалою міської ради від 03.07.2003 року № 691 «Про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах» визначена для продажу на конкурсних засадах. Зазначає апелянт також, що позивачем не оскаржувались такі дії управління і вини міської ради немає, так як міською радою жодним чином не було порушено прав ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача заперечив апеляційну скаргу, представник апелянта в судове засідання не з'явився. 04.10.2016 року представником Львівської міської ради подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, просить задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 08.12.2015 року звернулась до Львівської міської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для ведення садівництва у СК «Приозерний Голоско».

Рішення Львівською міською радою за заявою ОСОБА_2 не прийняте, а листом управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради № 2403-3 вих. 4 від 05.01.2016 року повідомлено, що згідно представлених планово-графічних матеріалів запропонована до закріплення земельна ділянка входить в межі земельної ділянки, яка ухвалою міської ради від 03.07.2003 року № 691 «Про визначення переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах» визначена для продажу на конкурсних засадах.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач всупереч вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не виніс рішення за заявою позивача, а обмежився лише письмовою відповіддю.

Апеляційний суд повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин належить до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Відповідно до ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної місцевої ради за місцем знаходження земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Вимогами частини 11 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що рішення про відмову в наданні земельної ділянки має містити мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Таким чином, як встановлено, всупереч вимогам чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Львівською міською радою не розглядалось звернення ОСОБА_2 на пленарному засіданні, і відповідно, не приймалось рішення щодо її звернення.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати бездіяльність відповідача такою, що вчинена у межах та спосіб, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Таким чином, відповідачем порушений порядок розгляду питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року у справі № 466/4353/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич

Ухвала складена в повному обсязі 06.10.2016 року