Справа № 826/10346/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 жовтня 2016 року 10:35 № 826/10346/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мар'янченко Д.А.,

за участю сторін:

представника позивача - Стеценка О.В.,

представника відповідача - Шкодича Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСОЙЛ» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСОЙЛ» (надалі - позивач або ТОВ «ОПТІМУСОЙЛ») з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.05.2016 № .

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю висновків акта камеральної перевірки податкової звітності ТОВ «ОПТІМУСОЙЛ» з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за січень-лютий 2016 року, що покладені в основу прийнятого податкового повідомлення-рішення від 11.05.2016 № . Позивач наголошує на тому, що порушення граничних строків реєстрації податкових накладних відбулося не з його вини як платника податків, а безпосередньо з вини контролюючих органів (а саме через обставини наявності технічних перешкод в реєстрації податкових накладних товариства, датованих 29.02.2016, що не були усунуті вчасно).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову від 27.09.2016, в яких зазначено про правомірність висновків акта перевірки та законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

21.04.2016 працівником ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві була проведена камеральна перевірка даних податкової звітності ТОВ «Глуско Енерджі Україна» (, яке в подальшому було перейменоване на ТОВ «ОПТІМУСОЙЛ»), та даних Єдиного реєстру податкових накладних за період січень-лютий 2016 року, за результатами якої складений акт від 21.04.2016 № 1021/26-55-12-01 (далі - акт камеральної перевірки).

В ході проведеної перевірки відповідачем встановлено факт порушення товариством граничних термінів реєстрації 5-ти податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (дата складання податкових накладних - 29.02.2016, дата реєстрації в Реєстрі - 16.03.2016), всього на загальну суму ПДВ 21 378 775,15 грн., кількість днів прострочення - 1 день.

Не погоджуючись з результатами камеральної перевірки товариство оскаржило висновку акта перевірки в порядку п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України (далі - ПК України) шляхом подання заперечень від 29.04.2016 № 1-29/04 до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

За результатами розгляду таких заперечень позивача податкова інспекція залишила висновки акта камеральної перевірки без змін про що повідомило ТОВ «Глуско Енерджі Україна» листом від 10.05.2016 № 18166/10/26-55-12-01.

11.05.2016 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі зазначеного акта камеральної перевірки прийняла спірне податкове повідомлення-рішення № (форми «Н»), яким відповідно до п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та згідно з ст. 120-1 цього Кодексу, за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених ст. 201 ПК України, визначила ТОВ «Глуско Енерджі Україна» до сплати суму штрафу у розмірі 2 137 877,52 грн. (що становить 10% від суми ПДВ в у податкових накладних).

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення від 11.05.2016 протиправним, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва. Додатково в тексті своїх письмових пояснень позивач посилався на обставини проведення камеральної перевірки податкової звітності ТОВ «Глуско Енерджі Україна» за період січень-лютий 2016 року поза межами наданої компетенції.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до пп. 14.1.178 п. 14.1 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Правовий режим податкової накладної визначений ст. 201 розд. V «Податок на додану вартість» ПК України.

Зокрема, абз. 1 п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

За приписом п. 201.1 ст. 201 цього ж Кодексу на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; виключено; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п. 201.2 ст. 201 ПК України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби. З урахуванням цього форма податкової накладної та порядок її заповнення в період спірних правовідносин були затверджені наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957.

Відповідно до абз. 2 і 3 п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, п. 11 підрозд. 2 розд. ХХ «Перехідних положень» ПК України передбачено, що реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Податкова накладна, виписана при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, з 1 січня 2012 року підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних не залежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній.

Починаючи з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Відповідно до абз. 4, 8 - 11 п. 201.10 ст. 201 цього Кодексу підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз. 4 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідальність за порушення платником податку термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також допущення помилок, при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної передбачена ст. 120-1 ПК України.

Так, згідно п. 120-1.1 зазначеної статті Кодексу порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних (абз. 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Таким чином, наведеними нормами статей 201 і 120-1 ПК України визначено обов'язок платника податку-продавця щодо реєстрації податкових накладних та відповідальність за невиконання такого обов'язку. Встановлення порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних нормами ПК України делеговано Кабінету Міністрів України.

Як свідчать наявні матеріали справи, позивач (ТОВ «Глуско Енерджі Україна») 29.02.2016 виписав наступні податкові накладні: № 74 від 29.02.2016 на адресу покупця ТОВ «ТНК-Індастріз Україна» на поставку палива авіаційного (код товару згідно з УКТЗЕД ) на суму ПДВ 3 553 126,18 грн.; № 71 від 29.02.2016 на адресу покупця ТОВ «ТНК-Індастріз Україна» на поставку палива авіаційного (код товару згідно з УКТЗЕД ) на суму ПДВ 5 029 912,89 грн.; № 75 від 29.02.2016 на адресу покупця ТОВ «ТНК-Індастріз Україна» на поставку палива авіаційного (код товару згідно з УКТЗЕД ) на суму ПДВ 1 476 786,71 грн.; № 37 від 29.02.2016 на адресу покупця ТОВ «Восток» на поставку палива авіаційного (код товару згідно з УКТЗЕД ) на суму ПДВ 40 823,46 грн.; № 72 від 29.02.2016 на поставку палива дизельного (код товару згідно з УКТЗЕД ) та бензину автомобільного (код товару згідно з УКТЗЕД ) на суму ПДВ 11 278 125,91 грн.

З огляду на вимоги абз. 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України, останнім днем реєстрації таких податкових накладних від 29.02.2016 у Єдиному реєстрі податкових накладних було 15.03.2016.

Відповідно до текстів акта камеральної перевірки та листа ДПІ від 10.05.2016 № 18166/10/26-55-12-01, відповідні податкові накладні зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних 16.03.2016, тобто з порушенням граничних строків їх реєстрації, відповідальність за що передбачена абз. 2 п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, що також засвідчується наявними у матеріалах роздруківками електронних квитанцій № 1 від 16.03.2016 (відправник: Автоматизована система «Єдине вікно подання електронної звітності» ДФС України).

В тексті позову та у відповідному судовому засіданні представник позивача заперечував свою вину у протермінуванні реєстрації податкових накладних на вказані суми ПДВ та з названими контрагентами-покупцями, посилаючись на факти вжиття ним неодноразових спроб реєстрації цих та інших податкових накладних у встановлений законом строк.

Так, в період з 23.02.2016 по 15.03.2016 ТОВ «Глуско Енерджі Україна», за наявності чинного договору про визнання електронних документів, надсилало ДФС України податкові накладні та отримувало у відповідь електронні квитанції № 1, датовані 23.02.2016, 24.02.2016, 25.02.2016, 26.02.2016, 10.03.2016, 14.03.2016, 15.03.2016 про не прийняття електронних документів з підстав - «Документ не може бути прийнятий - Зверніться до ДПІ за місцем реєстрації для з'ясування причини помилки. Податкова накладна містить коди УКТЗЕД».

При цьому, як зазначив представник позивача, при подання електронної податкової звітності до податкової інспекції таких проблем не виникало.

У зв'язку з цим товариство для вирішення проблем реєстрації податкових накладних та отримання пояснень про причини відмов у реєстрації таких накладних зверталося до контролюючих органів всіх рівнів в телефонному режимі та в письмовому порядку (звернення від 24.02.2016 № 1-24/02 та скарга від 25.02.2016 № 1-25/02 на незаконні дії працівників ДФС України, які відповідальні за функціонування системи електронної звітності та реєстрації податкових накладних).

21.03.2016 Головне управління ДФС у м. Києві за результатами розгляду таких звернень позивача у своєму листі № 6877/10/26-15-08-04-14 повідомило ТОВ «Глуско Енерджі Україна» про те, що подання звітності та реєстрація податкових накладних засобами телекомунікаційного зв'язку здійснюється відповідно до вимог Кодексу, законів України від 22.05.2003 № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг», від 22.05.2003 № 852- IV «Про електронний цифровий підпис» та наказу ДПА України від 10.04.2008 № 233 «Про подання електронної податкової звітності», за реєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 № 320/15011. Також ГУ ДФС у м. Києві зазначила, що між ТОВ «Глуско Енерджі Україна» та ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві було укладено договір про визнання електронних документів від 30.10.2015 № 301020151, зареєстрований на інформаційному порталі ДФС України за № , який станом на дату надання відповіді є чинним.

При цьому, дійсних причин відмови у прийнятті до реєстрації в Реєстрі електронних податкових накладних товариства ГУ ДФС у м. Києві в своєму листі не навело.

Згідно з п. 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок), причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є наявність помилок під час заповнення податкової накладної. А саме причиною відмови у прийнятті податкової накладної до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України.

Зі змісту наведених норм Порядку вбачається, що такий перелік причин відмов у прийнятті податкової накладної є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналізуючи зміст наявних у справі роздруківок електронних квитанцій № 1, датованих 23.02.2016, 24.02.2016, 25.02.2016, 26.02.2016, 10.03.2016, 14.03.2016, 15.03.2016, про неприйняття податкових накладних суд приходить до висновку про відсутність в них причин відмов, у тих визначеннях, що наведенні у п. 9 Порядку.

В ході розгляду справи у суді представник відповідача не зміг пояснити причини відмови у реєстрації податкових накладних позивача в межах граничних строків, встановлених ст. 201 ПК України, та посилався на те, що відповідні електронні квитанції формуються та надсилаються платникам податків з центрального рівня ДФС України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що неприйняття ДФС України податкових накладних ТОВ «Глуско Енерджі Україна» на суми ПДВ 3 553 126,18 грн., 5 029 912,89 грн., 1 476 786,71 грн., 40 823,46 грн. і 11 278 125,91 грн. в межах граничного строку для їх реєстрації, спричинено технічними перешкодами, що сталися з незалежних від платника податку причин, та про відсутність з боку товариства бездіяльності, що полягає у не вчиненні ним дій щодо реєстрації податкових накладних, виписаних 29.02.2016, впродовж 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань за такими податковими накладними.

Згідно зі ст. 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

В свою чергу, за загальним принципом права обов'язковою умовою відповідальності є вина особи у вчиненні того чи іншого порушення - особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Судом з'ясовано, що неприйняття ДФС України податкових накладних ТОВ «Глуско Енерджі Україна» на суми ПДВ 3 553 126,18 грн., 5 029 912,89 грн., 1 476 786,71 грн., 40 823,46 грн. і 11 278 125,91 грн. в межах граничного строку для їх реєстрації, сталося не з вини позивача, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування до ТОВ «ОПТІМУСОЙЛ» штрафних санкцій згідно оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Отже, виходячи із меж заявлених позовних вимог, зважаючи на вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд приходить до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 11.05.2016 № прийнято протиправно, а тому воно підлягає скасуванню.

Стосовно посилань позивача на допущенні відповідачем порушення при проведенні камеральної перевірки та складанні акта від 21.04.2016 № 1021/26-55-12-01, то суд вважає їх такими, що спростовуються пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, згідно якої камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу в тому числі на підставі даних Єдиного реєстру податкових накладних.

Судом встановлено, що предметом камеральної перевірки були дані Єдиного реєстру податкових накладних щодо виписаних ТОВ «Глуско Енерджі Україна» податкових накладних за період лютий 2016 року, що відповідає періоду такої перевірки (січень-лютий 2016 року).

У зв'язку з цим посилання позивача проведення відповідачем камеральної перевірки поза межами перевіряємого періоду та на підставі даних, які не можуть бути предметом такої перевірки, суд при прийнятті судового рішення до уваги не брав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСОЙЛ» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 11.05.2016 № .

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСОЙЛ» () судові витрати у розмірі 32 068,16грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов