Справа № 2а-8199/10/1370
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2011-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2011 р. № 2а-8199/10/1370

10 год. 30 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Коморний О.І.

секретар судового засідання Гнилиця Р.І

позивач ОСОБА_1І

представник відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Державна податкова адміністрація в Львівській області
про про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди ,
Обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1, звернувся з позовом до суду про визнання бездіяльності Державної податкової адміністрації у Львівській області неправомірною, зобовязання вчинити дії, стягнення суми та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при проходженні служби відповідач безпідставно не виплачував позивачу матеріальну допомогу, доплату від суми пенсій та надбавку за роботу з державною таємницею.

У судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про застосування строку звернення до адміністративного суду, оскільки на думку відповідача такий пропущено без поважних причин, і суди при розгляді даної справи не вирішували питання про його поновлення.

Суд оглянув матеріали справи, заслухав пояснення сторін та

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звільнений з органів податкової міліції у відставку згідно з наказом ДПА у Львівській області №514-0 від 06.11.2003р.

Податкова міліція є спеціальним підрозділом по боротьбі з податковими правопорушеннями і діє у складі органів державної податкової служби на підставі статті 1 Закону України від 04 грудня 1990 року № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні». Особи начальницького складу податкової міліції, в тому числі вищого начальницького складу, проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу(стаття 24 цього Закону).

Відповідно до статті 18 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію»порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Оскільки вищевказані нормативно-правові акти не регулюють правові відносини щодо порядку вирішення спірних питань про стягнення недоотриманих коштів під час проходження служби, то застосуванню підлягає строк для звернення до адміністративного суду визначений у статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до положень статті 99 КАС України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Застосуванню у даному випадку частина 2 статті 233 КЗпП України не підлягає, оскільки відповідно до статті 3 цього Кодексу він регулює трудові відносини працівників підприємств, організацій, установ незалежно від форм власності, і не поширюється на правовідносини, які регулюються Законом України «Про міліцію»та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 26.07.2006 року, тобто з пропуском встановленого на час звернення до суду річного строку визначеного ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Про застосування наслідків пропуску строків звернення до адміністративного суду відповідачем зазначалося у поданому запереченні на позовну заяву №10-504 від 17.11.2006 року (т.1 а.с. 57) та у судовому засіданні 31.05.2007 року ( т.1.а.с. 81). Відповідач і у подальшому наполягає на застосуванні наслідків пропуску строків звернення до суду.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Проте позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду і такі у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини першої статті 100 КАС України, у редакції чинній на час звернення позивача до суду, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

За правилами частини 2 цієї норми, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом, якщо суд визнає причину пропуску строку звернення до суду поважною.

Наведене означає, що наслідки пропущення строку застосовуються судом до розгляду спору по суті. Вказана позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 квітня 2010р. К-12516/09 (номер в ЄДРСРУ 9615874).

З урахуванням викладеного та відсутністю доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, адміністративний позов не підлягає задоволенню у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 94 КАС України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові не передбачено.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 99, 100, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 29.08.2011р. о 17:00 год.

Суддя Коморний О.І.