Справа № 2а-5522/11/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2011-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2011 р. № 2а-5522/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Гулика А.Г.,

судді Мричко Н.І.,

судді Кузьмича С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Андрушакевич Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Львівської митниці про визнання нечинними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним вище адміністративним позовом до Державної митної служби України, Львівської митниці, в якому просить суд: визнати нечинним та скасувати наказ ДМС України від 18.04.2011 року № 797-к «Про припинення перебування на державній службі»в частині припинення 18.04.2011 року перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_1, старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці; визнати нечинним та скасувати наказ Львівської митниці від 19.04.2011 року № 247-к «Про оголошення наказу»в частині оголошення наказу ДМС України від 18.04.2011 року № 797-к «Про припинення перебування на державній службі»щодо ОСОБА_1; поновити позивача на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці та стягнути з Львівської митниці середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 18.04.2011 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача протиправно звільнено за невиконання службових обовязків та порушення присяги державного службовця. Позивач зазначає, що в оскаржуваному наказі не зазначено в чому саме полягало порушення позивачем присяги державного службовця, яке зумовило припинення перебування на державній службі. Стверджує, що застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обовязкове службове розслідування. Враховуючи те, що службове розслідування проведено не було, вважає своє припинення перебування на державній службі необґрунтованим та протиправним.

Представником відповідача подано до суду заперечення, в якому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування заперечення посилається на те, що підставою для винесення оскаржуваного наказу стали результати перевірки, проведеної Державною митною службою України, за результатами якої виявлені порушення при здійсненні митного оформлення класифікатора товарів. Зазначає, що позивачем несумлінно виконані службові обовязки, передбачені п.п. 2.1, 2.2, 2.6 посадової інструкції старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці. Внаслідок несумлінного виконання службових обовязків під час здійснення митних процедур позивачем порушено також вимоги Закону України «Про Митний тариф України»та завдано державі збитки. Заперечення обґрунтовані тим, що припинення державної служби у звязку із порушенням присяги державного службовця не є дисциплінарним стягненням, а є додатковою підставою для припинення державної служби, визначеною Законом України «Про державну службу», який не передбачає обовязковості проведення службового розслідування.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Додатково пояснив, що припинення його перебування на державній службі у звязку з порушенням присяги державного службовця відбулося без достатніх на це правових підстав. При цьому вважає, що факт порушення присяги державного службовця не ґрунтується на доказах, одержаних законним шляхом. Стверджує, що в оскаржуваному наказі не зазначено в чому саме полягало порушення позивачем присяги державного службовця, яке зумовило притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Крім того, зазначає, що застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обовязкове службове розслідування. При цьому, службове розслідування не проводилось. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивач, як державний службовець, зобовязаний виконувати посадові обовязки в суворій відповідності до чинного законодавства України з митної справи, присяги державних службовців та безпосередньо до посадової інструкції. Безвідповідальне ставлення позивача до виконання своїх посадових обовязків призвело до порушень вимог Митного кодексу України. Враховуючи викладене вище, просить відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що вказаний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до Інструкції про порядок проведення комплексних і тематичних перевірок митних органів з питань оперативно-службової діяльності, затвердженої наказом ДМС України від 06.08.2003 року № 526, ДМС України винесено наказ від 12.03.2011 року № 187 «Про проведення комплексної перевірки», яким зобовязано провести комплексну перевірку службової діяльності Львівської митниці з 14.03.2011 року по 29.03.2011 року за період роботи у 2008, 2009, 2010 роках по 11.03.2011 року, створивши та відрядивши до Львівської митниці відповідну комісію.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення комплексної перевірки службової діяльності Львівської митниці за період роботи у 2008, 2009, 2010 роках по 11.03.2011 року ДМС України виявлені факти порушення посадовими особами Львівської митниці вимог нормативно-правових актів при здійсненні митного оформлення товару. При митному контролі та митному оформленні ВМД посадовими особами Львівської митниці в порушення вимог нормативно-правових актів допущені недобори платежів, що свідчить про несумлінне виконання посадових обовязків. Зокрема, встановлено несумлінне виконання службових обовязків старшим інспектором відділу митного оформлення Львівської митниці ОСОБА_1, передбачених п.п. 2.1, 2.2, 2.6 посадової інструкції старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці, затвердженої т.в.о. начальника Львівської митниці.

У звязку з викладеним вище, враховуючи результати, отримані в ході проведеної перевірки, характер правопорушень, обставин, за яких вони були вчинені, керуючись вимогами ст. 17, п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», наказом Державної митної служби України № 797-к від 18.04.2011 року «Про припинення перебування на державній службі», за порушення присяги державних службовців з 18.04.2011 року припинено перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці.

Вказаний вище наказ ДМС України № 797-к від 18.04.2011 року оголошений наказом Львівської митниці № 247-к від 19.04.2011 року «Про оголошення наказу Державної митної служби України».

Під час розгляду справи судом встановлено, що за результатами проведеної вибіркової перевірки митних оформлень виявлені непоодинокі порушення при здійсненні митного оформлення класифікованого товару «Виробу з цинку елементи кріплення для меблів»за кодом згідно з УКЗЕД 79007 00 90 00 та товару «Вироби з алюмінію елементи кріплення для меблів»оформлених за кодом згідно з УКЗЕД 7616 99 90 00.

Згідно з вимогами УКЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Митний тариф України»від 31.05.2007 року № 1109-V у товарних позиціях 7616 та 7907 класифікуються вироби з цинку та алюмінію, за виключенням виробів, які включаються у групу 82 чи 83.

Під час перевірки встановлено, що до митного оформлення надано фурнітуру для меблів та арматуру для меблів. Арматура кріплення та фурнітура класифікується згідно з вимогами УКТЗЕД (правило 1 Основних правил інтерпретації товарів) у товарній позиції 8302, за кодом 8302 42 90 00.

Ставка мита на товари, що класифікуються за кодами 7907 00 90 00 та 7616 99 90 00, встановлена Законом України «Про Митний тариф України»на рівні 0%, а ставка мита встановлена на товари, що класифікуються за кодом 8302 42 90 00 10%.

Таким чином, неправильна класифікація товару призвела до несплати в повному обсязі митних платежів ВМД, митне оформлення яких проводилося посадовими особами відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці, зокрема, за ВМД № 209000010/11/001559 від 31.01.2011 року, № 209000010/11/002071 від 08.02.2011 року, № 209000010/11/001285 від 05.02.2011 року, № 209000010/11/006491 від 21.04.2011 року, № 209000010/11/002071 від 08.02.2011 року, № 209000010/11/003104 від 22.02.2011 року, № 209000010/11/006491 від 13.05.2011 року, № 209000010/11/004159 від 22.03.2011 року, № 209000010/11/021300 від 08.10.2011 року, № 209000010/11/023420 від 02.11.2011 року, № 209000010/11/018866 від 08.09.2011 року, № 209000010/11/027201 від 22.12.2011 року, митне оформлення яких проводилось старшим інспектором відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці ОСОБА_1 При цьому, загальна сума несплачених платежів становить 77775 грн. 35 коп.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.6 посадової інструкції старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці до службових обовязків ОСОБА_1 належало проводити митне оформлення та здійснювати безпосередній контроль за переміщенням через митний кордон України товарів та інших предметів субєктів ЗЕД, при митному контролі і митному оформленні чітко дотримуватися вимог чинного законодавства і існуючих технологічних схем, контролювати правильність даних, вказаних у графах ВМД.

Порядком здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженим наказом Держмитслужби від 20.04.2005 року № 314, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.04.2005 року за № 439/10719, визначено, що на етапі «Митний контроль»здійснюється перевірка правильності класифікації та кодування товарів, що входило в службові обовязки ОСОБА_1, як старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці.

Отже, старшим інспектором відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці ОСОБА_1 неналежним чином виконано службові обовязки під час здійснення митних процедур за вказаними вище ВМД та порушення вимог Закону України «Про Митний тариф України»від 05.04.2001 року № 2371-ІІІ, внаслідок чого позивачем завдано державі збитків в сумі 77775 грн. 35 коп.

Таким чином, при митному контролі та митному оформленні вказаних вище ВМД позивачем допущено недобір митних платежів, у звязку з несумлінним виконанням службових обовязків старшим інспектором відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці ОСОБА_1, які передбачені п.п. 2.1, 2.2, 2.6 посадової інструкції старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці.

Як вбачається із змісту оспорюваного наказу ДМС України № 797-к від 18.04.2011 року, перебування позивача на державній службі в митних органах припинено відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», а не відповідно до положень Закону України «Про ОСОБА_3 статут митної служби України»від 06.09.2005 року № 2805-IV, який регулює, зокрема, правовідносини щодо видів стягнення та порядку їх застосування.

Порядок проходження державної служби та її припинення регулюється спеціальним законом Законом України «Про державну службу», яким встановлено, що, крім загальних підстав, передбачених КЗпП України, державна служба припиняється також з підстав, визначених у ст. 30 вказаного Закону, і в таких випадках норми КЗпП України не підлягають застосуванню, оскільки припинення державної служби не можна кваліфікувати як звільнення з ініціативи адміністрації.

Відповідно до ст. 408 Митного кодексу України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обовязки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Згідно з ст. 410 Митного кодексу України порядок і умови прийняття на державну службу до митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, порядок та умови проходження служби, просування посадових осіб по службі, оплати та стимулювання праці в митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях визначаються законодавством України.

Як вбачається з преамбули Закону України «Про ОСОБА_3 статут митної служби України»від 06.09.2005 року № 2805-ІV регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу».

При цьому, порушення присяги державного службовця не кваліфікується як дисциплінарне стягнення, оскільки перелік дисциплінарних правопорушень чітко визначений ОСОБА_3 статутом митної служби України, серед яких немає порушення присяги державного службовця.

Таким чином, припинення державної служби у звязку із порушенням присяги державного службовця не є дисциплінарним стягненням, а є додатковою підставою, визначеною Законом України «Про державну службу», для припинення державної служби, і відповідно застосування в цьому випадку вимог Закону України «Про дисциплінарний статут митної служби України»щодо строків та порядку застосування дисциплінарних стягнень є неправомірним.

З огляду на викладене вище, посилання позивача на порушення відповідачами ОСОБА_3 статуту митної служби України судом до уваги не беруться, оскільки в цьому випадку, державна служба припинялась на підставі Закону України «Про державну службу», а не застосовувалось дисциплінарне стягнення згідно із вказаним Статутом.

Із врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Державна митна служба України у спосіб та порядку, передбаченому Законом України «Про державну службу»обєктивно і достовірно встановила факт протиправного, винного діяння позивача, що полягало у порушенні ним присяги державного службовця.

Враховуючи наведене вище, на підставі аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що наказ Державної митної служби України № 797-к від 18.04.2011 року «Про припинення перебування на державній службі»в частині припинення 18.04.2011 року перебування на державній службі в митних органах відповідно п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу»за порушення присяги державних службовців ОСОБА_1, старшого інспектора відділу митного оформлення № 2 Львівської митниці є правомірним, а тому правомірним є і наказ Львівської митниці № 247-к від 19.04.2011 року «Про оголошення наказу Державної митної служби України».

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з ст. 86 вказаного Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Положення ст. 19 Конституції України закріплене у ст. 9 КАС України, яка передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на викладене вище, виходячи із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України, наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України, судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 26 серпня 2011 року.

Головуючий суддя (підпис) А.Г. Гулик

Суддя (підпис) Н.І. Мричко

Суддя (підпис) С.М.Кузьмич

З оригіналом згідно

Суддя Гулик А.Г.