Справа № 813/957/16
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Справа № 876/4661/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Львові апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року по справі № 813/957/16 за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича третьої особи публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа ПАТ «Дельта Банк» в я кому просить:

- визнати бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича включити ОСОБА_2 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що на підставі договору банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» № 007-13105-250215 у доларах США від 25.02.2015р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, на вкладний рахунок НОМЕР_1, який відкритий в ПАТ «Дельта Банк» та належить позивачеві, було перераховано грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності від 25.02.2015р.

26.10.2015 р. позивач направив відповідачу 2 лист, в якому просив визнати депозитний договір № 007-13105-250215 від 25 лютого 2015 року дійсним, а також внести його у список на виплату коштів, гарантованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. У відповідь на адресу позивача надійшов від ПАТ «Дельта Банк» лист-повідомлення, з якому зазначено, що виконавча дирекція ФГВФО № 181 від 02.10.2015 року прийняла рішення «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ФГВФО в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно. Крім того, у згаданому листі повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 007-13105-250215 від 25 лютого 2015 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною.

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича включити ОСОБА_2 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржили Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович, які покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просять постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликаються на те, що операції із перерахування грошових коштів з поточного рахунку ОСОБА_3 на вкладний (депозитний) рахунок позивача, відкритий в банку були здійснені в період Постанови НБУ № 692/БТ від 30 жовтня 2014 року «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних. Згідно з цією Постановою було прийнято рішення про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, проведення будь-яких операцій.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги не обхідно задоволити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 25 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» № 007-13105-250215 у доларах США, предметом якого є розміщення позивачем у банку строкового вкладу в сумі 7000 (сім тисяч) доларів США 00 центів на термін до 11 березня 2015 року з виплатою третьою особою на користь нього відсотків на суму вкладу з розрахунку 5,5 % річних.

25.02.2015 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 007-13105-250215 від 25 лютого 2015 року, згідно з якою зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору.

25 лютого 2015 р. на виконання умов договору на рахунок позивача НОМЕР_1 з рахунку фізичної особи - резидента ОСОБА_3 було перераховано грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) доларів США 00 центів, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення № 51 про запровадження з 03.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Кадирова Владислава Володимировича.

Крім цього, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича, строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно.

26.10.2015 р. позивач направив відповідачу 2 лист, в якому просив визнати депозитний договір № 007-13105-250215 від 25 лютого 2015 року дійсним, а також внести його у список на виплату коштів, гарантованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

У відповідь на вище згаданий лист на адресу позивача надійшло від ПАТ «Дельта Банк» лист-повідомлення вих. № 05-3159567 від 02.12.2015 року про те, що виконавча дирекція ФГВФО № 181 від 02.10.2015 року прийняла рішення «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ФГВФО в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно. Крім того, у згаданому листі повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 007-13105-250215 від 25 лютого 2015 року.

ПАТ «Дельта Банк» не повернув ОСОБА_2 суму вкладу, що підтверджується випискою з рахунку від 13.05.2016р., з якої вбачається, що з 25.02.2015р. до 08.05.2015р. по згаданому поточному рахунку позивача відсутні будь-які грошові кошти.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що законодавчих підстав для не включення позивача до переліку вкладників уповноваженою особою не наведено, а тому така бездіяльність уповноваженої особи суперечить приписам Закону України № 4452-VI та є протиправною.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи. Відповідно до приписів ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978р. вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом, у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом, орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 3 ст.2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон №2343-XII) передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон №2121-III) передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У п.6 ст.2 Закону №4452-VI зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення ст.12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 16 лютого 2016 року у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016р. у справі №826/20410/14.

Апелянти в апеляційних скаргах на вказані обставини не посилаються, однак відповідно до ч.1 ст.195 КАС, суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.157 цього ж Кодексу суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Такі обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та постановлення ухвали про закриття провадження у цій справі.

Керуючись ст.157, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 196, ст.ст. 195, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року по справі № 813/957/16 скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник

Повний текст складено 07.10.2016 року