Справа № 278/1717/16-а
Суддя: Грубіян Є. О.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 278/1717/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Рекша О.І., розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, --

В С Т А Н О В И В :

Направленою заявою позивач просить суд ухвалити рішення про визнання протиправним рішення Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (далі за текстом скорочено - ради) про залишення без розгляду питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, а також, іншою вимогою, позивач просить суд зобов'язати відповідача надати дозвіл на розробку такого проекту щодо тих самих земельних ділянок площами 0,2502 га та 0,1713 га, відповідно із цільовим призначення - для будівництва та ведення особистого селянського господарства (далі за текстом скорочено дві спірні земельні ділянки).

В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. В обґрунтування позову було зазначено наступне. Відповідач проігнорував звернення позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і такі дії протиправні та суперечать чинному законодавству.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак сільський голова направив листа, яким просив слухання справи проводити у відсутність їх представника та в задоволенні позову просить відмовити. Таку позицію сільський голова мотивував тим, що заява позивача була розглянута на сесії ради.

Заслухав пояснення представника позивача, дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Позивач має намір отримати у власність дві спірні земельні ділянки. У зв'язку із цим 24 лютого 2016 року звернувся до ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо їх відведення (а.с.25). Рішенням прийнятим радою на 3-ій сесії 7-го скликання 18 березня 2016 року було запропоновано позивачеві та ОСОБА_2 розділити дані спірні земельні ділянки (а.с.24).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирській області від 16 листопада 2015 року у судовій справі № 278/570/15, що було змінено постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 8 лютого 2016 року (останнє рішення міститься в реєстрі судових рішень за № 55611931) було встановлено, що ОСОБА_2 отримала рішенням ради від 27 грудня 2013 року дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок площею 0,30 га для ведення особистого селянського господарства, що в межах села Березівка.

Тими ж судовими актами встановлено, що земельні ділянки площами 0,2502 га та 0,1713 га та ділянка розміром 0,30 га, дозвіл на яку видавався ОСОБА_2 є ідентичними.

Згадуваним рішенням суду апеляційної інстанції, крім цього, зазначено, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 не перешкоджає надати такий самий дозвіл та на ті ж ділянки і ОСОБА_1 в зв'язку з чим і було частково змінено рішення суду першої інстанції та визнано протиправним рішення ради про відмову у наданні дозволу на розробку проекту.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм матеріального права.

Згідно із абзацом 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України, у місячний строк розглядає клопотання громадян, зацікавлених в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної приватизації, та дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Проаналізував фактичні обставини справи та норми закону, якими вони врегульовані, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного.

Рекомендував позивачеві та ОСОБА_2 розділити земельні ділянки, суд вважає, рада, таким чином, прийняла рішення не у спосіб визначений законом адже передбачено лише два варіанти вирішення даного питання: задоволення або відмова у задоволенні заяви.

Рішенням суду, що прийнято щодо даних правовідносин та тим більш одних і тих самих сторін, і яке є обов'язковим для виконання зазначено, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою на відведення двох спірних земельних ділянок одній особі не є перешкодою для надання дозволу на ці ж земельні ділянки і іншій особі.

Дані фактичні обставини справи дають достатні підстави аби стверджувати, що рада мала лише задовольняти заяву ОСОБА_1 від 24 лютого 2016 року. Однак, такого здійснено не було.

Таким чином, в цій частині позов, суд вважає, має бути задоволений та зобов'язано раду розглянути питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення двох спірних земельних ділянок на наступній сесії ради.

Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні решти вимог, як то зобов'язання надати саме дозвіл, а також визнавати дії ради протиправними виходячи з наступного.

Рішення стосовно зобов'язання вчинити конкретні дії, суд не може такого прийняти, враховуючи виникли правовідносини, адже для такого і крайнього способу захисту прав громадян не достатньо підстав. Одночасно слід зазначити, що суд не може перебирати на себе повноваження іншого органу.

Стосовно визнання дій протиправними суд також відмовляє у задоволенні такої вимоги, адже для цього відсутні підстави.

Враховуючи зміст прийнятого рішення, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 551,20 гривень, що регламентовано положеннями ч. 3 ст. 94 КАС України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 158 - 163 КАС України, суд, --

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Березівську сільську раду Житомирського району Житомирської області на наступній сесії ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 лютого 2016 року, щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельні ділянки.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривень.

Постанова суду вступає в законну силу після спливу строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.О. Грубіян