Справа № 127/15957/16-а
Суддя: Сичук М. М.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/574/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Кондратюк І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Никонюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

25.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення від 15.07.2016 року, який мотивовано тим, що 15.07.2016 року постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради щодо ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1360,00 грн. за правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП - порушення благоустрою території населеного пункту, а саме п.п. 6.13.1(23) «Правил благоустрою м. Вінниці».

З даною постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради ОСОБА_1 не погоджується, вважає її упередженою, необ'єктивною, необґрунтованою та незаконною, як таку що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0509 га, що знаходиться у м. Вінниці по АДРЕСА_1. Цільове призначення вказаної земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вважає, що твердження комісії про те, що ОСОБА_1 використовував її не за цільовим призначенням не відповідають фактичним обставинам справи так, як останній виготовляв бетонні кільця для власного використання, так як має намір в подальшому проводити буріння криниці для власних потреб. Відповідно до листа № 07-18-944 інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області, ОСОБА_1 надано дозвіл на виконання будівельних робіт пов'язаних з будівництвом двох поверхового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Так як дане будівництво потребує використання великої кількості води, ОСОБА_1 було прийнято рішення про буріння криниці, для безперебійного забезпечення водою належного на праві приватної власності будинку.

Окрім того, позивач вважає, що під час розгляду справи адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради при винесенні постанови по справі не було дотримано вимог ст. 268 КУпАП України.

Враховуючи викладене, позивач просив постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради № 799 від 15.07.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 скасувати; провадження по адміністративній справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях останнього.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав та просив задоволити.

Представник відповідача адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради Никонюк О.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, надавши суду відповідні пояснення.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0509 га по АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 26.02.2009 року.

05.06.2016 року уповноваженою особою КП ВМР «Муніципальна поліція» на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОН № 000746, передбачене ст. 152 КУпАП, що полягає в тому, що ОСОБА_1 умисно використовує власну присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1 в комерційних цілях, а саме для виготовлення колодязних кілець.

15.07.2016 року на засіданні адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради розглянуто зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення, заслухано пояснення ОСОБА_1Л та ухвалено рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1360,00 грн., що підтверджується протоколом № 799 засідання адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради (а.с. 20).

Постановою адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради № 799 від 15.07.2016 року встановлено, що ОСОБА_1, усвідомлюючи протиправний характер своєї дії, умисно використовує власну присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1, виділену згідно «Державного акту на право власності» серії НОМЕР_2, не за цільовим призначенням (обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), а в комерційних цілях, для виготовлення бетонних виробів (колодязних кілець), чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП України - порушення правил благоустрою території населеного пункту, а саме: п.п. 6.13.1.(23) «Правил благоустрою м. Вінниці» і посягнув на встановлений громадський порядок.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за ст. 152 КУпАП, якою передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради об'єктивну сторону адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, відповідач вбачає, зокрема, у використанні земельної ділянки не за цільовим призначенням (порушення підпункту 23 пункту 6.13.1 Рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року № 104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці»).

З цього приводу суд зазначає, що використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є окремим та самостійним адміністративним правопорушенням, яке передбачене статтею 53 КУпАП, а саме «Порушення правил використання земель», за яке передбачено більш м'яке покарання, ніж за порушення ст. 152 КУпАП, а саме тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п'яти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час, підпункт 23 пункту 6.13.1 Рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року № 104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці» забороняє використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Проте рішення міської ради є підзаконним нормативно-правовим актом та має меншу юридичну силу, ніж закон.

В той же час, статтею 16 Закону України від 06.09.2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» встановлено вичерпний перелік обмежень при використанні об'єктів благоустрою, серед яких відсутнє самовільне зайняття земельної ділянки.

Таким чином, підпунктом 23 пункту 6.13.1 Рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року № 104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці» розширено перелік встановлених законом обмежень при використанні об'єктів благоустрою.

Частина 4 статті 9 КАС України передбачає, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин суд виходить з того, що використання земельної ділянки неза цільовим призначенням не відноситься до порушення правил благоустрою, оскільки є окремим складом іншого адміністративного правопорушення. Крім того, підпунктом 23 пункту 6.13.1 Рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року № 104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці» розширено, порівняно із законом, перелік встановлених законом обмежень при використанні об'єктів благоустрою шляхом віднесення до таких обмежень самовільного зайняття земельної ділянки, а тому вказаний пункт рішення ради не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Крім того, суд звертає увагу також на положення статті 57 Конституції України, відповідно до частини 1 якої кожному гарантується право знати свої права і обов'язки. Суперечливе формулювання нормативних приписів нівелює таку гарантію.

Таким чином, висновок відповідача про порушення позивачем ст. 152 КУпАП - порушення правил благоустрою території населеного пункту, що полягає у порушенні вимог підпункту 23 пункту 6.13.1 Рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року № 104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці», є неправомірним.

Слід також звернути увагу, що протокол про адміністративне правопорушення від 05.06.2016 року складено відносно фізичної особи ОСОБА_1, тоді як до адміністративної відповідальності притягнуто фізичну особу-підприємця ОСОБА_1

Також як вбачається з протоколу засідання адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради, під час розгляду вказаної справи заслухано заступника голови адміністративної комісії, пояснення ОСОБА_1, а також досліджено протокол серії ОН № 000746 від 05.07.2016 року.

З самого протоколу вбачається, що до нього додано фотоматеріали, доповідна записка, акт обстеження місця порушення законодавства у сфері благоустрою, колективне звернення. Крім того, до матеріалів справи відповідачем долучено кадастровий план земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Як вбачається з листа № 07-18-944 від 10.07.2012 року інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області, ОСОБА_1 надано дозвіл на виконання будівельних робіт, пов'язаних з будівництвом двохповерхового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Так як дане будівництво потребує використання великої кількості води, ОСОБА_1 було прийнято рішення про буріння криниці, для безперебійного забезпечення водою належного на праві приватної власності будинку.

Однак адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради при розгляді справи в порушення ст.ст. 245, 251,280 КУпАП не прийняла до уваги даний доказ, як і не встановлено факт здійснення підприємницької діяльності з нецільовим використанням належної позивачу на праві приватної власності земельної ділянки.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця, у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, натомість відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, правомірність своїх дій не доведено.

На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що постанова адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради № 799 від 15.07.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, а тому вимоги позову підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України суд вважає, що на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Вінницької міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, ст.ст.245, 251, 268, 280, 293 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови про накладення адміністативного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради № 799 від 15.07.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення..

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Вінницької міської ради витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя