Справа № 136/1275/16-а
Суддя: Стадник С. І.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1275/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що з 01.05.2010 року перебуває на обліку в Липовецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) як пенсіонер, якій призначена пенсія за віком, згідно положень Закону України "Про державну службу". В травні 2016 року відповідач надіслав позивачу лист (вих. № 260/06-33/02) в якому вказав, що з документів пенсійної справи позивача не можна зробити висновок, що в період з 26.04.1986 року по 31.07.1986 року вона проживала на забрудненій території, а тому початкова величина зниження пенсійного віку, яка визначена статтею 55 Закону України "Про статус і соціальну захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на позивача не поширюється. Оскільки на час досягнення пенсійного віку (ІНФОРМАЦІЯ_1) позивач не працювала на посаді державного службовця, вона не має права на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". У зв'язку з цим, з 01.06.2016 року пенсія позивача буде приведена у відповідність до чинного законодавства.

Вказані дії позивач вважає незаконними, оскільки висновки зроблені відповідачем суперечать даним, які вказані в довідці Камінь - Каширської держадміністрації Волинської області від 02.06.2003 року № 364 щодо проживання позивача на забрудненій території з 31.05.1985 року по 11.06.1998 року. Також, позивач зазначила, що в кінці 1985 року її відносини з чоловіком погіршились, тому вона переїхала жити до батьків в м. Липовець де влаштувалась на роботу в райспоживспілку. На початку 1986 року їй стало відомо про вагітність. На ґрунті вказаних обставин відносини з чоловіком стали покращуватись, у зв'язку з чим вона переїхали жити до чоловіка, а в м. Липовець приїжджала лише на період роботи. В травні 1986 року за місцем роботи їй було надано передпологову відпустку, а в липні 1986 року позивач стала матір'ю, підтвердженням чого є запис в Свідоцтві про народження (а.с. 10). Оскільки висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях, позивач просила суд відновити її права, визнавши протиправними дії Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо припинення виплати їй пенсії за віком, згідно положень Закону України "Про державну службу", із зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальну захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням довідки Камінь - Каширської держадміністрації Волинської області від 02.06.2003 року № 364. Також, позивач просила суд зобов'язати відповідача поновити їй виплату пенсії, яка призначена за віком 01.05.2010 року, згідно положень Закону України "Про державну службу".

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача подала суду письмові заперечення в яких зазначила, що в документах пенсійної справи позивача були виявлені розбіжності, а саме в довідці Камінь - Каширської держадміністрації Волинської області від 02.06.2003 року № 364 вказано, що позивач проживала у м. Камінь-Каширську (Волинської області) з 31.05.1985 року по 11.06.1998 року, в той час як в трудовій книжці, яка заведена на ім'я позивача міститься запис, що з 25.11.1985 року по 05.10.1987 року позивач працювала в Липовецькій райспоживспілці, а з 27.10.1987 року по 05.04.1998 року в Камінь-Каширському ХРУ-У. У зв'язку з цим, не можна зробити висновок, що в період з 26.04.1986 року по 31.07.1986 року позивач проживала на забрудненій території. Тому, початкова величина зниження пенсійного віку до позивача не поширюється. Оскільки на час досягнення пенсійного віку (ІНФОРМАЦІЯ_1) позивач не працювала на посаді державного службовця, вона не має права на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", а тому, з 01.06.2016 року її пенсія була приведена у відповідність до чинного законодавства.

Представник Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, що викладені в письмових запереченнях.

Свідок ОСОБА_2 показала суду, що позивач по справі є її рідною сестрою. В кінці 1985 року її сестра через негаразди з чоловіком переїхала жити до батьків в м. Липовець, де влаштувалась на роботу в райспоживспілку. На початку 1986 року сестра повідомила членів сім`ї, що вагітна. Вказана обставина налагодила відносини сестри з її чоловіком, у зв'язку з чим сестра повернулася жити до чоловіка в м. Камінь-Каширський, а в смт. Липовець приїжджала лише на період роботи, щоб допрацювати до відпустки по вагітності і родах. На день аварії на Чорнобильській АЕС, а саме 26.04.1986 року (субота), сестра фактично перебувала і проживала в м. Камінь-Каширський, а на початку травня 1986 року їй було надано відпустку по вагітності, що дозволяло їй проживати разом з чоловіком і не потребувало від неї відвідування роботи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З 01.05.2010 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Липовецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області як пенсіонер, якій призначена пенсія за віком, згідно положень Закону України "Про державну службу", з урахуванням довідки Камінь - Каширської держадміністрації Волинської області від 02.06.2003 року № 364..

В травні 2016 року за підписом начальника Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області позивачу надійшов лист (вих. № 260/06-33/02) в якому вказано, що в документах пенсійної справи позивача були виявлені розбіжності, а саме в довідці Камінь - Каширської держадміністрації Волинської області від 02.06.2003 року № 364 вказано, що позивач проживала у м. Камінь-Каширську (Волинської області) з 31.05.1985 року по 11.06.1998 року, в той час як в трудовій книжці, яка заведена на ім'я позивача міститься запис, що з 25.11.1985 року по 05.10.1987 року позивач працювала в Липовецькій райспоживспілці (м. Липовець), а з 27.10.1987 року по 05.04.1998 року в Камінь-Каширському ХРУ-У. Тому, відповідач вважає, що в період з 26.04.1986 року по 31.07.1986 року позивач не могла проживала на забрудненій території, у зв'язку з чим, початкова величина зниження пенсійного віку, яка визначена статтею 55 Закону України "Про статус і соціальну захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до неї не застосовується. Оскільки позивач відпрацювала в зоні гарантованого добровільного відселення 10 років 7 місяців 14 днів, вона відповідно має право на зниження пенсійного віку на 5 років. Враховуючи збільшення віку виходу на пенсію, пенсійний вік позивача настав в 51 рік, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1. Таким чином, оскільки на час досягнення пенсійного віку позивач не працювала на посаді державного службовця, відповідач вважає, що вона не має права на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". У зв'язку з цим, з 01.06.2016 року пенсія позивача була приведена у відповідність до чинного законодавства.

Вказані дії позивач вважає незаконними та такими, що порушують її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки висновки зроблені відповідачем суперечать даним, які вказані в довідці Камінь - Каширської держадміністрації Волинської області від 02.06.2003 року № 364 щодо проживання позивача на забрудненій території з 31.05.1985 року по 11.06.1998 року.

Статтею 6 КАС України визначено право особи на судовий захист, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що через погіршення взаємовідносин з чоловіком, в листопаді 1985 року позивач переїхала жити до батьків в смт. Липовець (Вінницької області), де вона влаштувалася на роботу на посаду бухгалтера в райспоживспілку. На початку 1986 року позивачу стало відомо про її вагітність про що вона повідомила членів сім`ї, в тому числі чоловіка. Вказана обставина налагодила її відносини з чоловіком, у зв'язку з чим вона повернулася жити до чоловіка в м. Камінь-Каширський, а в смт. Липовець приїжджала лише на період роботи, щоб допрацювати до відпустки по вагітності і родах.

На день аварії на Чорнобильській АЕС, а саме 26.04.1986 року (субота), позивач фактично перебувала і проживала в м. Камінь-Каширський, а на початку травня 1986 року їй було надано відпустку по вагітності, що дозволяло їй проживати разом з чоловіком в період до народження дитини.

В липні 1986 року позивач стала матір'ю, підтвердженням чого є запис в Свідоцтві про народження (а.с. 10). В подальшому, позивач реалізувала право на відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею віку півтора року.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що дані вказані в довідці Камінь - Каширської держадміністрації Волинської області від 02.06.2003 року № 364 узгоджуються з повідомленими позивачем обставинами, зокрема щодо її проживання на забрудненій території з дня аварії на Чорнобильській АЕС по 31.07.1986 року, що давало їй право, згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальну захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на призначення 01.05.2010 року пенсії за віком, згідно положень Закону України "Про державну службу". Судом також враховано, що на підставі вказаної довідки, 01.05.2010 року відповідач призначив позивачу пенсію за віком, згідно положень Закону України "Про державну службу". Таким чином, документи, які містяться в пенсійній справі, в тому числі довідка Камінь - Каширської держадміністрації Волинської області від 02.06.2003 року № 364, а також трудова книжка позивача, вже були предметом оцінки відповідача при призначенні позивачу пенсії 01.05.2010 року і їх виявилось достатньо для призначення пенсії. Отже, доводи відповідача про розбіжності в документах пенсійної справи позивача є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи та встановленими в судовому засіданні обставинами.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ст. 71 КАС України).

Оскільки відповідач не надав суду доказів, які доказували б правомірність дій щодо перерахунку пенсії, суд вважає їх протиправним, з огляду на що позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 6-9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Липовецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком, згідно положень Закону України "Про державну службу", із зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальну захист осіб, які постраждали на територіях внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням довідки Камінь - Каширської держадміністрації Волинської області від 02.06.2003 року № 364.

Зобов'язати Липовецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії, яка призначена за віком 01.05.2010 року, згідно положень Закону України "Про державну службу".

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.І Стадник