Справа № 809/4253/15
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 р. Справа № 876/782/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року у адміністративній справі №809/4253/15 за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області про зобов'язання до вчинення дій,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області про зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною без з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне, що у зв'язку зі створенням у 2011 році Державної міграційної служби України відповідачу по справі органом МВС була передана відповідна документація, згідно якої 09.12.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Калуського ВГІРФО із заявою про обмін паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого 03.08.1996 року, у зв'язку із втратою.

08.09.2015 року позивач звернувся в центр надання адміністративних послуг для вклеювання фотокартки при досягненні ним 45-річного віку, пред'явивши паспорт громадянина України серії НОМЕР_1, який в органах УДМС значиться як втрачений.

Керівником Калуського РВ УДМС України в Івано-Франківській області було вилучено паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 для знищення, а позивачу відмовлено у вклеюванні до даного паспорту фотокартки, яка посвідчує вік після 45 років та в реєстрації його місця проживання.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, дії відповідача щодо відмови вклеїти в паспорт громадянина України другу фотокартку, що посвідчує вік позивача після 45 років є правомірною.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, що затверджений Наказом МВС України за №320 від 13.04.2012 року визначено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Згідно пункту 1.4 вищевказаного Порядку заява та інші документи, необхідні для оформлення або обміну паспорта, у тому числі замість утраченого або викраденого, вклеювання фотокарток при досягненні особою віку 25 або 45 років, подаються заявником до територіальних підрозділів за місцем проживання, а після утворення центрів - до відповідного центру.

Судом не встановлено, що ОСОБА_2 дійсно звертався до Калуського ВГІРФО 09.12.2005 року із заявою про заміну паспорта серії НОМЕР_1 у зв'язку з його втратою. Однак як видно з наявної в матеріалах справи копії заяви про видачу паспорта серії НОМЕР_1 форми №1, він облікований в органах ДМСУ як втрачений, про що свідчить відповідна відмітка, що міститься на звороті вищевказаного документа. При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що з урахуванням презумпції правомірності дій державних органів у відповідача не могло виникнути сумніву щодо неправомірності внесення органами МВС вищевказаного паспорту в базу даних втрачених документів та не було відповідних підстав для вилучення з вищевказаної бази інформації про недійсність паспорта серії НОМЕР_1 у зв'язку з його втратою.

Відповідно до пункту 10.4. Положення погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти в тому числі знайдені, замість яких видано нові.

У графі Службові відмітки заяви про видачу паспорта, який підлягає знищенню, зазначаються дата та підстави його знищення, після чого заява вилучається з діючої картотеки і поміщається до архівної картотеки.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що відмова відповідача вклеїти в паспорт громадянина України другу фотокартку, що посвідчує вік позивача після 45 років та зареєструвати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 є правомірною.

Знищення недійсних паспортів здійснюється шляхом їх спалення не рідше одного разу на місяць комісією, створеною керівником територіального органу, про що складається акт за формою, наведеною у додатку 22 до цього Порядку. До знищення паспортів комісія перевіряє внесення до заяв відміток про знищення кожного з них, а також надсилання повідомлень про це у випадках, коли такі паспорти видавались іншими територіальними підрозділами.

В актах зазначаються серії та номери паспортів, прізвища та ініціали громадян, а також відомості про те, ким і коли були видані паспорти та причини знищення. Акти підписуються членами комісії, затверджуються її головою.

Крім того, на вимогу суду представником відповідача надано оригінал акту за №12 від 01.12.2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи, відповідно до якого паспорт громадянина України серії НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_2 15.12.2015 року знищено комісією УДМС в Івано-Франківській області.

З наданої відповідачем заяви форми №1 вбачається, що на ім'я ОСОБА_2 замість втраченого було виготовлено новий паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, проте факт видачі позивачу даного паспорта заперечується ОСОБА_2 та не знайшов свого підтвердження в судовому розгляді.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач позбавлений можливості вчинення дій щодо вклеювання фотокартки в зв'язку з фізичною відсутністю відповідного документа.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року у адміністративній справі №809/4253/15 - без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 27.09.2016р.