Справа № 208/4804/16-а
Суддя: Івченко Т. П.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/4804/16-а
№ провадження 2-а/208/158/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2016 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: судді Івченко Т.П.,

розглянув у порядку скороченого провадження в м. Дніпродзержинську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області «про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії», -

в с т а н о в и в:

29.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області «про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії», за яким позивач просить суд визнати рішення комісії по розгляду звернень громадян ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 25.04.2016 року у відмові в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах незаконним; зобовязати Дніпродзержинське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 55 років. тобто з 16.02.25014 року, із зарахуванням до пільгового стажу період роботи з 05.05.1985 року по 22.02.1988 року, з 01.07.1988 року по 17.12.1990 року та з 19.11.1993 року по 19.05.1997 року в якості водія міського пасажирського транспорту на ВАТ «АТП-11232», здійснив розрахунок заборгованості з боку ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області по виплаті пенсії за період з 16.02.2014 року по теперішній час та виплатити заборгованість по пенсії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що з 05 травня 1985 року був прийнятий на роботу в Дніпродзержинське автотранспортне підприємство АТП-03126, згодом реорганізоване в АТП-31232, АТП-11232, Відкрите акціонерне товариство «АТП -11232 » водієм 1 класу на підставі наказу № 62-к від 04 травня 1985 року. Наказом від 23 лютого 1988 року № 26-к переведений до АРМ водієм-гонщиком 1-го класу. Наказом від 27 червня 1988 року № 104-к переведений до автоколони № 3 водієм 1-го класу з 01 липня 1988 року. Наказом від 17 грудня 1990 року № 143-к звільнений за власним бажанням з 17 грудня 1990 року. Наказом від 18 листопада 1993 року № 122-к прийнятий на роботу до автоколони № 3 водієм 1-го класу з 19 листопада 1993 року. Наказом від 12 травня 1997 року № 38-к звільнений за власним бажанням з 19 травня 1997 року. З 08 жовтня 2008 року по вересень 2014 року працював водієм автобуса у відділі автомеханіка КП «Трамвай». 15 лютого 2014 року виповнилось 55 років. Загальний трудовий стаж становить 33 роки 8 місяців 24 дні, більше 13 років він працював водієм міського пасажирського транспорту (автобуса).

Згідно з пунктом "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв): чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

В лютому 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах з 55 років як водію міського пасажирського транспорту (автобуса).

Але згідно витягу з протоколу засідання комісії по розгляду звернень громадян управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 березня 2014 року йому було відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах. В стаж, що дає право на вихід на пенсію на пільгових умовах, відповідачем зараховано лише роботу в якості водія автобуса за період з 08 жовтня 2008 року по вересень 2014 року, а стаж роботи в якості водія на ВАТ «Дніпродзержинське автотранспортне підприємство 112322» до стажу роботи на пільгових умовах Пенсійний фонд не зараховує, оскільки в документах, виданих архівним управлінням м. Дніпродзержинська та в моїй трудовій книжці не міститься всієї інформації, необхідної для визначення права на пільгову пенсію, не зазначено, що я працював водієм міського пасажирського транспорту, а маршрутні листи, накази про закріплення за мною міських маршрутів, табелі обліку робочого часу в архівний відділ на збереження не надходили.

Тому, змушений був звернутися до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, тому Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 травня 2015 року, заява задоволена у повному обсязі. Після вступу вищезазначеного рішення в законну силу, мною було звернено до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням засідання комісії по розгляду звернень громадян ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року, було відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що в резулятивній частині рішення суду не зобов'язано Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах.

Позивач підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити, та подав заяву до суду про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська прохав розглянути цивільну справу у письмовому провадженні, посилаючись на заперечення, надані до суду стосовно позову ОСОБА_1, зі змісту якого вбачається наступне:

Відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.1 1.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон України № 1788-ХІІ) право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців. Курсанти права на пільгову пенсію не мають.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка

(ст.62 Закону України № 1788-ХІІ).

Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за періоди роботи на ВАТ "АТП-11232" (раніше: Дніпродзержинське автотранспортне підприємство АТП-03126, АТП-31232, АТП-1 1232) з 05.05.1985 по 19.12.1990 та з 19.11.1993 по 19.05.1997, встановлено, що ОСОБА_1:

- 05.05.1985 року прийнято водієм 1 класу в колону № 7 на всі марки автобусів (наказ від 30.04.1985 №61-к);

- 01.02.1986 року встановлена друга професія слюсар по ремонту автомобілів з присвоєнням 3 розряду (наказ від 10.02.1986 року № 83);

- 23.02.1988 року переведено водієм-гонщиком 1 класу (наказ від 23.02.1988 року № 104-к);

- 01.07.1988 року переведено водієм 1 класу в колону № 3 на всі марки

автобусів (наказ від 27.06.1988 № 104-к);

- 19.12.1990 року звільнено за власним бажанням за ст.37 КЗпП УССР (наказ від 17.12.1990 № 143);

- 19.11.1993 року ОСОБА_1 прийнято водієм 1 класу на всі марки

автобусів в колону №3 на ВАТ " АТП-11232" (наказ від 18.11.1993 року № 122-К);

- 19.05.1997 року звільнено за власним бажанням за ст.37 КЗпП України (наказ від 12.05.1997 № 38-к).

Чинним законодавством на підприємство як роботодавця, покладається обов'язок щодо належного ведення трудових книжок та інших документів, які несуть певні соціально-правові наслідки.

Так, нормами п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (зі змінами від 24.09.2003), на підприємство покладається обов'язок ведення трудових книжок, а саме, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, у трудовій книжці робиться запис на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, який має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. У разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, приймаються уточнюючі довідки відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637). Як свідчить записи в трудовій книжці ОСОБА_3., зазначених вище вимог не додержано.

Аналогічна норма передбачена п.10 Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383): для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином

записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку № 637.

Одночасно, відповідно до п.3 Порядку № 383 передбачено, що підставою для зарахування певного періоду роботи до роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах є насамперед наявність посади (професії) та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці працівника після 21.08.1992 року результатами атестації робочих місць за умовами праці (не менш ніж 80%) установленого для такого виробництва.

У трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні записи щодо того, що він працював водієм автобуса саме на міському пасажирському транспорті(в межах міста), а також щодо проведення атестації на його робочому місці. Документи про атестації робочих місць журнали обліку фактично відпрацьованого часу у шкідливих умовах не виявлені. Тому виникає необхідність підтверджувати відповідний пільговий стаж уточнюючою довідкою, яка повинна бути оформлена належним чином.

Крім того, в матеріалах пенсійної справи містяться архівні довідки (від 26.08.2011 року № 01-16/2055/1; 01-16/2055; 01-16/2054; від 17.02.2014 року № Г-211/2/01-27; № Г-211/1/01-27, від 12.03.2014 року № Г-390/01-27), копії наказів (від 30.04.1985 року № 61-К; від 27.06.1988 року № 104-к; від 18.11.1993 року № 122-К), копії особових карток форми Т- 2 № 660, № 3543, видані архівним управлінням м. Дніпродзержинська міської ради на підставі первинних документів ВАТ "АТП-11232" (раніше: Дніпродзержинське автотранспортне підприємство АТП-03126, АТП-31232, АТП-11232), які після припинення підприємством діяльності, у зв'язку з визнанням ВАТ "АТП-11232" банкрутом (довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АГ № 056685), зберігаються в архівному фонді управління, якими підтверджено, що позивач у періоди з періоди з 05.05.1985 року по 19.12.1990 року та з 19.11.1993 року по 19.05.1997 року працював на посаді водія, а не водієм міського пасажирського транспорту як визначено законом. Маршрутні листи, накази про закріплення за водієм міських маршрутів, табелі обліку робочого часу в архівне управління на збереження не надходили.

Згідно з п.2 статуту ВАТ «Дніпродзержинське автотранспортне підприємство №11232», предметом діяльності товариства було:

- виконання перевезень громадян на міських, приміських і міжміських маршрутах;

- виконання перевезень робітників підприємств по окремим замовленням і угодам;

- вантажо-пасажирські перевезення;

- виконання перевезень громадян на міжнародних маршрутах;

- транспортно-екскурсійне обслуговування екскурсій;

- ремонт і технічне обслуговування автомобілів громадян;

- маршрутні таксомоторні перевезення громадян;

- побутове обслуговування громадян;

- комерційне перевезення пасажирів по Україні, державах СНД та закордонних перевезень;

- обслуговування ритуальних обрядів по окремим замовленням громадян підприємств.

Таким чином, надані для призначення документи не дають можливість дійти висновку, що виконувана робота відповідає посадам, передбаченим законом для призначення пільгової пенсії за п. «з» ст. 13 Закону України № 1788-ХІІ.

Отже, в наданих документах відсутня інформація, що ОСОБА_1 працював водієм автобуса на міських маршрутах ( в межах міста).

Враховуючи відсутність в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 документів, які підтверджували б виконання умов, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, в періоди роботи на ВАТ «Дніпродзержинське автотранспортне підприємство № 11232» з 05.05.1985 року по 19.12.1990 року та з 19.11.1993 року по 19.05.1997 року, зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 зазначені періоди роботи немає підстав.

Згідно зі ч.4 ст..183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.05.2015 року, заяву ОСОБА_1, заінтересованої особи: Управління Пенсійного Фонду України у Заводському районі м. Дніпродзержинська «про встановлення факту, що має юридичне значення», - задоволено та встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 в період роботи з 05.05.1985 року по 22.02.1988 року, з 01.07.1988 року по 17.12.1990 року та з 19.11.1993 року по 19.05.1997 року працював водієм міського пасажирського транспорту на ВАТ «АТГІ-11232» (раніше Дніпродзержинське автотранспортне підприємство АТІІ-03126, АТП-32332, АТП-11232). (а.с.7-8).

Відповідно до рішення засідання комісії по розгляду звернень громадян ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 25.04.2016 року, в якому відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що в резулятивній частині рішення суду не зобов'язано Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах. (а.с.9).

Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язати діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист , що включає право на забезпечення їх у разі повної , часткової або тимчасової втрати працездатності , втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин , а також у старості та інших випадках ,передбачених законом.

Відповідно до положень статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (пункти 1, 6).

Відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.1 1.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон України № 1788-ХІІ) право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців. Курсанти права на пільгову пенсію не мають.

Відповідно до ст. 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення №1788-XII від 05.11.1991 року основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за періоди роботи на ВАТ "АТП-11232" (раніше: Дніпродзержинське автотранспортне підприємство АТП-03126, АТП-31232, АТП-1 1232) з 05.05.1985 по 19.12.1990 та з 19.11.1993 по 19.05.1997, встановлено, що ОСОБА_1:

- 05.05.1985 року прийнято водієм 1 класу в колону № 7 на всі марки автобусів (наказ від 30.04.1985 №61-к);

- 01.02.1986 року встановлена друга професія слюсар по ремонту автомобілів з присвоєнням 3 розряду (наказ від 10.02.1986 року № 83);

- 23.02.1988 року переведено водієм-гонщиком 1 класу (наказ від 23.02.1988 року № 104-к);

- 01.07.1988 року переведено водієм 1 класу в колону № 3 на всі марки

автобусів (наказ від 27.06.1988 № 104-к);

- 19.12.1990 року звільнено за власним бажанням за ст.37 КЗпП УССР (наказ від 17.12.1990 № 143);

- 19.11.1993 року ОСОБА_1 прийнято водієм 1 класу на всі марки

автобусів в колону №3 на ВАТ " АТП-11232" (наказ від 18.11.1993 року № 122-К);

- 19.05.1997 року звільнено за власним бажанням за ст.37 КЗпП України (наказ від 12.05.1997 № 38-к).

При цьому, відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв , робіт професій , посад і показників при обчисленні стажу роботи , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах , затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731 , при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки , що чинні на період роботи особи.

Згідно статті 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Суд, згідно ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, про невідповідність дій відповідача нормам діючого законодавства, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Питання, які суд вирішує при прийнятті постанови та повноваження при вирішенні справи визначені, відповідно ст.ст.161, 162, 183-2 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Відповідно до ст..94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України ( або відповідного місцевого бюджету), якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа, тому щодо вимог позивач про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 551,20 гривень, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, але ці витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України ( або відповідного місцевого бюджету) на користь позивача.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до переконання, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 не мають правового обґрунтування, порушують права та інтереси позивача, а тому є неправомірними.

На підставі викладеного та керуючись Законом України „Про пенсійне забезпечення №1788-XII від 05.11.1991 року, ст.ст. 17 19, 70, 71, 76, 77, 79, 94, 159 163, 183, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області «про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії», задовольнити.

Визнати рішення комісії по розгляду звернень громадян ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 25.04.2016 року у відмові в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах незаконним незаконним.

Зобовязати Дніпродзержинське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 55 років. тобто з 16.02.2014 року, із зарахуванням до пільгового стажу період роботи з 05.05.1985 року по 22.02.1988 року, з 01.07.1988 року по 17.12.1990 року та з 19.11.1993 року по 19.05.1997 року в якості водія міського пасажирського транспорту на ВАТ «АТП-11232», здійснив розрахунок заборгованості з боку ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області по виплаті пенсії за період з 16.02.2014 року по теперішній час та виплатити заборгованість по пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачений судовий збір у розмірі 551,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя Івченко Т. П.