Справа № 820/4672/16
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 вересня 2016 р. № 820/4672/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

представника позивача - Полухіна А.В.,

представника відповідача - Доценко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області до фермерського господарства "Альянс" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція у Харківській області звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до фермерського господарства "Альянс" у вигляді повного зупинення роботи: джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які розташовані в Харківській області Зміївському районі с.Роздольне, а саме: чотирьох точильних верстатів; одного свердлильного верстата 2-125; зварювального апарату "ІСКРА"; компресору; двох токарних верстатів 16-61А; газового різака; твердопаливного котлу - що розташований в мехмайстерні, шести складів для зберігання сільськогосподарської продукції; твердопаливного котлу, що розташований в адміністративній будівлі (контора); критого току; ЗАВ-40; ЗАВ-20; зернометальної машини; зерноочищувальної машини ЗМ; п'ятьох зернометів ЗМ 60; нежитлового приміщення (вівчарник); зернового комплексу; обладнання для заправки та перекачки рідини з гідроприводом; обігрівачу дизельного; протруйника насіння; телескопічного навантажувача MANITOU MLT 741 HTLSU до отримання фермерським господарством "Альянс" дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на зазначені джерела викидів; трьох артезіанських свердловин фермерським господарством "Альянс" до отримання дозволу на користування надрами (підземні води) шляхом опломбування (опечатування) вказаного Державною екологічною інспекцією у Харківській області;

- контроль за виконанням рішення покласти на Державну екологічну інспекцію у Харківській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що під час проведення перевірки відповідача встановлено порушення ст.ст. 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", ст. 52 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 17 Закону України «Про відходи», ст. 44, 93, 49 Водного кодексу України, ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра, а саме порушено умови дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, здійснено забір води за відсутності спеціального дозволу на користування надрами. Окрім того, ФГ «Альянс» не є землевласником та землекористувачем земельної ділянки під зазначеними вище артезіанськими свердловинами. З метою усунення порушень виявлених під час здійснення планової перевірки, Держекоінспекцією винесено припис від 22 серпня 2016 року № 02-02/134. На думку позивача, порушення вимог законодавства, до теперішнього часу продовжують створювати загрозу життю та здоров'ю людей, а отже адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що суб'єкт владних повноважень не дочекався добровільного виконання підприємством припису від 22 серпня 2016 року № 02-02/134 та звернувся до суду передчасно, з огляду на те, що ФГ «Альянс» уже вчинено дії щодо усунення виявлених порушень.

У судовому засіданні сторони підтримали свої правові позиції по справі в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Харківській області від 26.07.2016 року за № 436/014-04 та направлення, Державною екологічною інспекцією у Харківській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ФГ «Альянс», за результатами якої складено акт № 436/01-04/02-09.

Актом перевірки встановлено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в порядку ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» ФГ «Альянс» не отримано на наступні джерела викидів, які розташовані в Харківській області в Зміївському районі с. Роздольне, а саме: чотири точильних верстата; одного свердлильного верстата 2-125; зварювального апарату «ІСКРА»; компресору; двох токарних верстатів 16-61 А; газового різака; твердопаливного котлу - що розташований в мехмайстерні, шести складів для зберігання сільськогосподарської продукції; твердопаливного котлу, що розташований в адміністративній будівлі (контора); критого току; ЗАВ-40; ЗАВ-20; зернометальної машини; зерноочищувальної машини ЗМ; п'ятьох зернометів ЗМ 60; нежитлового приміщення (вівчарник); зернового комплексу; обладнання для заправки та перекачки рідини з гідроприводом; обігрівачу дизельного; протруйника насіння; телескопічного навантажувача MANITOU MLT 741 HTLSU, (обладнання є неврахованими джерелами викидів забруднюючих речовин в дозволі № -130 від 30.01.2013).

Актом перевірки також зафіксовано, що ФГ «Альянс» здійснюється забір води з трьох артезіанських свердловин за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами).

Крім того, актом перевірки зафіксовано, що ФГ «Альянс» не є землевласником та землекористувачем земельної ділянки під зазначеними вище артезіанськими свердловинами.

З метою усунення порушень виявлених під час здійснення планової перевірки Держекоінспекцією винесено припис від 22 серпня 2016 року за № 02-25/134, яким зобов'язано ФГ «Альянс»:

- отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на наступні джерела утворення викидів: чотири точильних верстата: один свердлильний верстат 2-125; зварювальний апарат «ІСКРА»; компресор: два токарних верстата 16-61 А; газовий різак; твердопаливний котел - що розташований в мехмайстерні, шість складів для зберігання сільськогосподарської продукції: твердопаливний котел, що розташований в адміністративній будівлі (контора): критий ток; ЗАВ-40; ЗАВ-20; зернометальну машину; зерноочищувальну машини ЗМ; на п'ять зернометів ЗМ 60; нежитлового приміщення (вівчарник); зерновий комплекс; обладнання для заправки та перекачки рідини з гідроприводом; обігрівач дизельного; протруєного насіння; телескопічний навантажувач MANITOU MLT 741 HTLSU (пункт 2 припису);

- отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами) (пункт 6 припису).

Крім того, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області складено протокол про адміністративне правопорушення від 23 серпня 2016 року № 000281 на голову ФГ «Альянс» Нестеренко І.В. за порушення ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 52 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 17 Закону України «Про відходи», ст. 44, 93, 49 Водного кодексу України, ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра (згідно пояснень Нестеренко І.В. вона з протоколом згодна) та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 23 серпня 2016 року № 02-26/238, якою голову ФГ «Альянс» Нестеренко І.В. визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 78, ч.2 ст. 61, ст.ст. 47, 82-1. 82, 83, 48 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд зазначає, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, правовий статус якої визначено у Положенні, затвердженому Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011 (далі - Положення №454/2011).

Відповідно до п. 7 Положення №454/2011, Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Згідно з п.п. 4, 6 Положення №454/2011, Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, зокрема, законодавства про поводження з відходами; законодавства щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов, тощо.

Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин, за винятком суб'єктів підприємницької діяльності (інвесторів), що провадять свою діяльність відповідно до законодавства про угоди щодо розподілу продукції.

Водночас, відповідно до ч.ч. 5, 9 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб'єкта господарювання згідно із законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Як вбачається зі змісту п. 2 припису Державної екологічної інспекції від 22.08.2016 року № 02-25/134 фермерське господарство було зобов`язано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на наступні джерела утворення викидів: чотири точильних верстата: один свердлильний верстат 2-125; зварювальний апарат «ІСКРА»; компресор: два токарних верстата 16-61 А; газовий різак; твердопаливний котел - що розташований в мехмайстерні, шість складів для зберігання сільськогосподарської продукції: твердопаливний котел, що розташований в адміністративній будівлі (контора): критий ток; ЗАВ-40; ЗАВ-20; зернометальну машину; зерноочищувальну машини ЗМ; на п'ять зернометів ЗМ 60; нежитлового приміщення (вівчарник); зерновий комплекс; обладнання для заправки та перекачки рідини з гідроприводом; обігрівач дизельного; протруєного насіння; телескопічний навантажувач MANITOU MLT 741 HTLSU.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що підприємством виконано вимоги п. 2 припису від 22.08.2016 року № 02-25/134 щодо необхідності отримання дозволу на викиди забруднюючим речовин в атмосферне повітря, зокрема шляхом укладення договору № 167/09-16 від 05.09.2016 року з ФОП ОСОБА_4, реальність виконання якого, на думку відповідача, підтверджується рахунком -фактурою № 167/09-16 від 05.09.2016 року та платіжним дорученням № 2176 від 065.09.2016 року.

Однак, суд звертає увагу, що по-перше, відповідачем до суду не надано жодного доказу на підтвердження вчинення реальних дій з метою саме отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами згідно переліку, як то, звернення до органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а по-друге, предметом вищезазначеного договору № 167/09-16 від 05.09.2016 року з ФОП ОСОБА_4 є лише загальне поняття екологічний супровід підприємства, а не виконання конкретних дій щодо отримання відповідних дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на конкретно визначені джерела утворення викидів.

Інших доказів, які б підтверджували наміри ФГ "Альянс" отримати відповідні дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосфере повітря переліченими в приписі джерелами викидів матеріали справи не містять, а представником відповідача в судовому засіданні не зазначено обгрунтованих підстав, які б перешкоджали підприємству вчинити дії щодо виконання п. 2 припису Державної екологічної інспекції від 22.08.2016 року № 02-25/134, а відтак вказане рішення суб`єкта вланих повноважень в цій частині залишився без виконання.

Також, відповідно до ст. 14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про надра, надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Згідно зі ст. 6 Кодексу України про надра, корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного та місцевого значення. Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного і місцевого значення здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального вивчення та забезпечення раціонального використання надр.

Відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994р., підземні прісні води відносяться до корисних копалин загальнодержавного значення.

Визначення корисних копалин як копалин загальнодержавного чи місцевого значення поширює на них відповідний режим правового регулювання.

Надра надаються у користування зокрема для видобування корисних копалин (ст. 14 Кодексу України про надра).

Стаття 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачає, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, на пільгових умовах.

Відповідно до Водного кодексу України, підземні води належать до державного водного фонду України, а згідно з Кодексом України про надра вони є частиною надр (є корисними копалинами загальнодержавного значення відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827).

Стаття 2 ВК України містить посилання на гірничі відносини, які виникають під час користування водними об'єктами та регулюються відповідним законодавством України.

Тобто прісні підземні води це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Відповідно до положень статей 46, 48 ВК України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (п. 9 ч. 1 статті 44, п.1 ч.1 статті 49 ВК України).

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Як вбачається зі змісту припису Держекоінспекції від 22.08.2016 року № 02-25/134, ФГ «Альянс» було зобов'язано, зокрема, отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води).

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

З правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами) можуть лише землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок.

Суд вважає за потрібне зазначити, що матеріали справи не містять доказів того, що ФГ «Альянс» дотримано вимог Кодексу України про надра в частині отримання документів, які посвідчують право власності або права користування на земельну ділянку, на якій знаходиться артезіанські свердловини, що, в свою чергу, унеможливлює виконаня суб'єктом господарюванняо вимог Державної екологічної інспекції щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами).

Вказані обставини також не заперечувались представником відповідача в судовому засіданні та підтверджуються письмовими запереченнями.

Також, суд звертає увагу на те, що припис про усунення порушень № 02-25/134 від 22.08.2016 року відповідачем не оскаржено, тобто на час розгляду справи він є чинним.

Згідно ст. 57 Кодексу України про надра, у разі порушення вимог статті 56 та інших статей цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або іншим державним органом, уповноваженим на застосування таких заходів реагування, в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Згідно з ч.5 ст.4 вказаного Закону повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Окрім цього, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Кодексу цивільного захисту України" від 2 жовтня 2012 року № 5404-УІ викладено у новій редакції частину п'яту статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та внесено зміни до частини 2 статті 18, статті 183-2 та частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення обмежень у провадженні господарської діяльності" від 20 червня 2013 року № 353-УІІ внесені зміни до частини 2 статті 18 КАС України, доповнено його статтею 183-6, а також внесені зміни до частини 5 статті 4, статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

У відповідності до внесених змін, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, зважаючи на те, що станом на момент розгляду справи ФГ «Альянс» не усунуто порушень, виявлених Держекоінспекцією, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Харківській області до фермерського господарства "Альянс" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - задовольнити в повному обсязі.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до фермерського господарства "Альянс" у вигляді повного зупинення роботи: джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які розташовані в Харківській області Зміївському районі с.Роздольне, а саме: чотирьох точильних верстатів; одного свердлильного верстата 2-125; зварювального апарату "ІСКРА"; компресору; двох токарних верстатів 16-61А; газового різака; твердопаливного котлу - що розташований в мехмайстерні, шести складів для зберігання сільськогосподарської продукції; твердопаливного котлу, що розташований в адміністративній будівлі (контора); критого току; ЗАВ-40; ЗАВ-20; зернометальної машини; зерноочищувальної машини ЗМ; п'ятьох зернометів ЗМ 60; нежитлового приміщення (вівчарник); зернового комплексу; обладнання для заправки та перекачки рідини з гідроприводом; обігрівачу дизельного; протруйника насіння; телескопічного навантажувача MANITOU MLT 741 HTLSU до отримання фермерським господарством "Альянс" дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на зазначені джерела викидів; трьох артезіанських свердловин фермерським господарством "Альянс" до отримання дозволу на користування надрами (підземні води) шляхом опломбування (опечатування) вказаного Державною екологічною інспекцією у Харківській області.

Покласти на Державну екологічну інспекцію у Харківській області обов'язок щодо забезпечення виконання рішення суду про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до фермерського господарства "Альянс" у вигляді повного зупинення роботи: джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які розташовані в Харківській області Зміївському районі с.Роздольне.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 04 жовтня 2016 року.

Суддя Р.В. Мельников