Справа № 809/876/16
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р. Справа № 809/876/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитин Н.М.

при секретарі судового засідання Дубінській І.В.

за участю представника позивача Кудли О.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 60175,08 грн,-

ВСТАНОВИВ:

06.07.2016 року Долинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 60175,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення вимог Податкового кодексу України, допустив заборгованість по податку з доходів фізичних осіб, який нарахований податковим повідомленням - рішенням № від 17.11.2015 року за основним платежем - 48004,06 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 12001,02 грн., а також, податковим повідомленням - рішенням № від 17.11.2015 року в сумі 170,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). Відтак, загальна сума податкового боргу станом на 12.07.2016 року становить 60175,08 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що сума податкового боргу відповідача станом на день розгляду справи становить 60175,08 грн. Просила позов задовольнити повністю.

На запит суду від 25.07.2016, здійснений у порядку частини третьої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2, судом отримано довідку сектору адресно-довідкової роботи управління ДМС України в Івано-Франківській області, відповідно до якої відповідача знято з реєстрації 1.07.2013, відомості про реєстрацію місця проживання відсутні /а.с.16/.

Згідно із статтею 39 Кодексу адміністративного судочинства України якщо зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, третіх осіб, свідків невідоме, суд може здійснити їх виклик через засоби масової інформації за останнім відомим місцем їхнього проживання (перебування) на території України. Виклик публікується в друкованому засобі масової інформації не пізніше ніж за сім днів до дати призначеного судового розгляду справи. Друкований засіб масової інформації, у якому розміщуються оголошення про виклик протягом наступного року, визначається не пізніше 1 грудня поточного року в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

06.09.2016 в друкованому засобі масової інформації "Галичина" №68 (5217) розміщено оголошення про виклик відповідача ОСОБА_2 у судове засідання /а.с.42/.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Так, Долинською об'єднаною Державною податковою інспекцією ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманих доходів в 3 кварталі 2013 року. За результатами перевірки складено акт від 02.10.2015 р. № 1700/172/НОМЕР_3, яким на підставі алалізу відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів від 16.06.2014 та інформації про отримані доходи встановлено, що громадянином ОСОБА_2 у 3 кварталі 2013 отримано дохід за ознакою 126 «додаткове благо» у сумі 290741,06 грн. від суб'єкта господарської діяльності АТ «Дельта Банк».

За наслідками проведеної перевірки, позивачем винесено податкове повідомлення-рішення за № від 17.11.2015 року, яким відповідачу збільшено грошове зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 48004,06 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 12001,02 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 17.11.2015 року, яким до відповідача застосовано штрафні санкції в сумі 170 грн, за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування (а.с. 7, 8).

Як вбачається з вищевказаних податкових повідомлень-рішень, адреса платника податків вказана: 77500, Івано-Франківська область, Долинський район, м.Долина, вул. Обліски, 2/19.

Тоді як згідно повідомлення про вручення поштового відправлення такі податкові повідомлення-рішення надіслано на поштову адресу: вул. Братіславська, 18/53, м. Долина, та поврнулися із зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання»(а.с. 7).

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що адреса «вул. Братіславська, 18/53, м. Долина» була зазначена віповідачем при отриманні ідентифікаційного номеру у податковому органі на початку 2000-х років.

Згідно пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Пунктом 58.3. статті 58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

В судовому засіданні встановлено, що сума заборгованості відповідача в розмірі 60175,08 грн., визначена вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, які відповідачу направлені за адресою: вул. Братіславська, 18/53, м. Долина, тоді як згідно податкових повідомлень-рішень поштова адреса платника податків АДРЕСА_1.

Таким чином, згідно статті 58 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення вважаються не врученими платнику податків, оскільки контролюючим органом допущено помилку при їх направленні відповідачу.

Крім того, відповідно до довідки управління ДМС в Івано-Франківській області ОСОБА_2 був знятий з місця проживання за адресою АДРЕСА_1. 16.07.2013 року, натомість позивачем не надано суду доказів щодо вжиття заходів для встановлення місця проживання відповідача(а.с.16).

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно п. 57. 3 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивач вказані податкові повідомлення - рішення, якими нарахована заборгованість у визначеному порядку не отримав, а тому сума грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, яка визначена фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 є не узгодженою. Крім того, відповідач, у зв'язку з неналежним направленням податкових-повідомлеь рішень, був позбавлений можливості оскаржити такі чи добровільно сплатити податковий борг.

Відповідно до абз. 1 п. 59.1ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 2.2. Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів №576 від 10.10.2013 року (далі - Порядок №576), податкова вимога формується, якщо платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки.

Проте, в порушення вищенаведених норм, Долинською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, без фактичного узгодження податкового боргу, сформовано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 28.12.2015 року за № 3082-23 із зазначенням адреси АДРЕСА_1. (а.с.9). Однак із наданого позивачем копії конверту неможливо встановити адресу на яку направлялась така вимога, та вбачається, що така надіслана тільки 24.03.2016, однак була повернута на адресу позивача з відміткою поштового зв'язку "за зазначеною адресою не проживає" (а.с.9).

Позивач, вважаючи узгодженою суму зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, звернувся до суду з даним позовом.

За приписами п. 95.2 ст. 95 цього ж Кодексу стягнення коштів та продаж майна платників податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

Водночас пунктом 87.11 ст. 87 встановлено особливості порядку стягнення податкового боргу платників податків - фізичних осіб у порівнянні з порядком погашення податкового боргу юридичних осіб.

З урахуванням викладеного Вищий адміністративний суд України інформаційним листом від 04.05.2012 № 1198/12/12-12 роз'яснив адміністративним судам, що норми статей 95-99 ПК України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу лише в тій частині, що не суперечить вимогам п. 87.11 ст. 87 даного Кодексу.

Разом з тим, пунктом 87.11 ст. 87 ПК України не встановлено особливостей щодо моменту, з якого у податкового органу виникає право на стягнення податкового боргу. Зокрема, не передбачено особливостей щодо направлення платникові податку - фізичній особі податкової вимоги як умови для виникнення права на примусове стягнення податкового боргу, передбаченої п. 95.2 ст. 95 ПК України.

Отже, фізичним особам податкова вимога надсилається в тому самому порядку і з тих самих підстав, що і платникам податку - юридичним особам. Зазначене випливає із змісту ст. 59 ПК України, яка передбачає уніфіковані правила направлення податкових вимог усім платникам податків.

При цьому, як зазначив Вищий адміністративний суд України у вищевказаному листі, правове значення факту надіслання податкових вимог не розрізняється залежно від того, фізичній чи юридичній особі надсилається податкова вимога. Таке правове значення в будь-якому разі полягає в тому, що право на стягнення податкового боргу виникає у податкового органу через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги, як це передбачено п. 95.2 ст. 95 ПК України.

Таким чином, у податкового органу право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків виникає через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

Разом з тим, як встановлено судом з матеріалів справи, податкову вимогу форми "Ф" від 28.12.2015 року за № 3082-23 на загальну суму 61175,08 грн /а.с. 9/ направлено на ім'я ОСОБА_2 згідно квитанції відділення поштового зв'язку /а.с. 9/.

Приймаючи до уваги абзац другий пункту 58.3 ст. 58 ПК України згідно якого податкова вимога надсилається у такому самому порядку як і податкові повідомлення - рішення, тобто вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено цій особі особисто чи її законному представнику або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення, суд дійшов висновку, що Долинською оДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області порушено порядок стягнення податкового боргу з фізичної особи.

Вищевказана податкова вимога, в силу зазначених норм, не вважається надісланою (врученою) відповідачу, а відтак у Долинської оДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області не виникло права на звернення до суду про стягнення даного податкового боргу.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є передчасними, а тому підстав для їх задоволення суд не вбачає.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ Микитин Н.М.

Постанова складена в повному обсязі 04.10.2016 року.