Справа № 342/133/16, 2а-342/5/16
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 р. Справа № 876/4824/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Запотічного І.І., Каралюса В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2016 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Котиківської сільської ради Городенківського району про визнання протиправними дій та скасування рішень сільської ради,-

В С Т А Н О В И Л А:

15.02.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про:

визнання протиправними дії та рішення Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, що тривають як одне ціле правовідношення з листопада 2013 року по грудень 2015 року стосовно земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 0,1658 га, яка що є документально підтвердженим фактом, в розмірі 0,10 га рішенням №121 від 01.03.1994 року виконавчого комітету Городенківської міської ради народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області надана в користування ОСОБА_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель;

скасування рішення Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області за 2001 рік про припинення користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та про надання у користування цієї ж земельної ділянки іншій особі;

скасування рішення №856-21/2013 ХХІ сесії Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 17.12.2013 року про припинення користування цією земельною ділянкою ОСОБА_2 та рішення №857-21/2013 ХХІ сесії Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області про надання дозволу ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,10 га;

зобов`язання Котиківської сільську раду Городенківського району Івано-Франківської області вжити заходів на прийняття на ближчій в часі сесії Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Представником відповідача до суду першої інстанції було подано клопотання про закриття провадження у справі через неналежність її розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2016 року закрито провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Котиківської сільської ради Городенківського району про визнання протиправними дій та скасування рішень сільської ради.

Представник позивача ухвалу оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, не з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі покликаються на те, що даний спір слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що спір у даній справі стосується повноважень Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області як розпорядника земель і не стосується її владних управлінських функцій, а тому даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що позивача звернувся до відповідача про визнання протиправними дій та скасування рішень сільської ради.

За змістом ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Так, відповідно до ч. 2 ст.171 КАС України, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Вказана позиція викладена Верховним Судом України, у постанові від 24.02.2015 р. у справі № 21-34а15.

Однак керуючись вищенаведеним слід зазначити, що набуття права власності за оскаржуваними рішеннями не відбулося і при винесенні оскаржуваних рішень відповідач діяв як суб`єкт владних повноважень при виконанні своїх функцій.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки даний спір слід розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 204 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199 п.3, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2016 року у справі 342/133/16-а - скасувати та прийняти нову, якою направити справу для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді І.І.Запотічний

В.М.Каралюс