Справа № 495/5993/16-а
Суддя: Боярський О. О.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/5993/16-а
Ухвала

про відмову у задоволенні заяви

03 жовтня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 щодо судового контролю в порядку ст. 267 КАС України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в порядку ст. 267 КАС України звернулася до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності Білгород-Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області по виконанню постанови Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 5 липня 2011 року (справа № 2-а-1873/11).

Свою заяву ОСОБА_1 обгрунтувала незаконністю спірної бездіяльності пенсійного органу в межах виконавчого провадження та просить суд:

визнати дії (бездіяльність) Білгород-Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеської області щодо невиконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.07.2011 р. по справі № 2-а-1873/11 та порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду протиправними та такими, що порушують права позивача як людини, які передбачені ч. 1 ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 1 Протоколу № 1 к Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ЕТБ № 9);

зобовязати Білгород-Дністровське обєднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплачувати ОСОБА_1 раніше призначену пенсію загальною сумою в розмірі який обчислений не нижче 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 з урахуванням ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в зв'язку зі змінами прожиткового мінімуму з 01.11.2011 року з урахуванням раніше виплачених сум;

зобовязати Білгород-Дністровське обєднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 нараховану суму 355 268,27 грн. своєчасно невиплаченої частини основного розміру пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю за період з 01.11.2011 р. по 31.05.2016 р. з нарахування компенсації втрати частини доходу з 01.11.2011 р.;

зобовязати Білгород-Дністровське обєднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати протягом п'ятнадцяти днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення;

судові витрати покласти на рахунок Білгород-Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Адвокат заявника ОСОБА_2 надав до суду письмову заяву, в якій просив задовольнити заяву щодо судового контролю в порядку ст. 267 КАС України, та здійснити розгляд заяви в письмовому провадженні.

Представник Білгород-Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області заперечувала проти задоволення заяви з підстав наведених в письмових запереченнях, також просила здійснити розгляд заяви в письмовому провадеженні.

Суддя, дослідивши заяву приходить до наступних висновків.

Так, Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.07.2011 р. по справі №2-а-1873/11 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, яка залишена в силі ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.09.2013 року задоволено:

зобов'язано управління Пенсійного фонду України Одеської області перерахувати, нарахувати та виплачувати довічно ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 пенсію у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 з урахуванням ст. 67 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в зв'язку зі змінами прожиткового мінімуму з 23.03.2011 р. Постанова набрала законної сили. До теперішнього часу постанова суду не виконується, гроші нараховані, але не виплачені.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Цій нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

ОСОБА_5 адміністративного суду України від 09.01.2013 року №28/12/13-13 було повідомлено наступне: у разі звернення позивача із заявою про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимога ОСОБА_1 щодо зобов'язати Білгород-Дністровське обєднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати звіт про виконання судового рішення не підлягає задоволенню, оскільки при винесенні постанови по справі не розглядалося питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до ч. 9 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 267 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, а так само якщо заяву подано із порушенням правил, що передбачені частинами першою і другою цієї статті, суд залишає заяву без задоволення.

Що стосується вимог позивача відносно не виплати пенсії за рішенням суду, то суд приходить до наступного.

Так, відповідно ст. 63 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно ч. 2 ст. 72 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Відповідно ч. 2 ст. 73 Закону забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Відповідно ст. 22 Бюджетного кодексу України, для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.

Головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

Згідно зч. 1 та ч. 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України, у порядку, визначеному цим Кодексом.

Бюджетне призначення - це повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування (п. 8 ст. 2 цього Кодексу).

Крім того, ст. 95 Конституції України встановлено, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, визначаються виключно законом про Державний бюджет України.

Законом України Про Державний бюджет України на 2016 рік, Пенсійному фонду України, як головному розпоряднику бюджетних коштів, у даному випадку, встановлено бюджетні призначення за бюджетною програмою Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду КПКВК 2506080.

Вказаним Законом Пенсійному фонду України не встановлено бюджетне призначення для забезпечення виконання рішень суду, в тому числі, й щодо сплати (стягнення) судових витрат. Таким чином, відсутність бюджетного призначення свідчить про відсутність бюджетного фінансування.

Виплата пенсій, надбавок, підвищень, які здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету, проводиться органами Пенсійного фонду України з виділених бюджетних асигнувань для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством.

Виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення, може бути здійснена лише за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Згідно із п.п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Так, управлінням проведено відповідний перерахунок пенсії, виплата якої здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, та за період з 01.11.2011 р. по 30.06.2016 р. нараховано 361405,17 грн., сума доплати якої включено у додаткову відомість, виплата за якою буде проведена за наявності фінансування з Державного бюджету України.

Таким чином, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів в управлінні, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Таку ж позицію було викладено в постанові ВСУ від 24.03.2015 року №21-66а15, в якій Верховний суд України дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансого забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Що стосується вимоги позивача щодо зобов'язання управління виплатити ОСОБА_1 нараховану суму 355 268,27 грн. своєчасно невиплаченої частини основного розміру пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю за період з 01.11.2011 р. по 31.05.2016 р. з нарахуванням компенсації втрати частини доходу з 01.11.2011 р., то такі вимоги є незаконними, оскільки ст. 267 КАС України не передбачено розгляд таких вимог.

Дана вимога є додатковою позовною вимогою та повинна розглядатись в порядку позовного провадження.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 щодо судового контролю в порядку ст. 267 КАС України підлягає залишенню без задоволення.

Вимога щодо стягнення з Білгород-Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеської області судових витрат також не підлягає задоволенню, оскільки за подання вказаної заяви не передбачена сплата судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 267 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо судового контролю в порядку ст. 267 КАС України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду Одеської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі постановлення ухвали у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: