Справа № 802/1225/16-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 вересня 2016 р. Справа № 802/1225/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Цибка В.В.

представника третьої особи: Павлика І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4

до: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Могилів-Подільської районної державної адміністрації, державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_4 з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Могилів-Подільської районної державної адміністрації, державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо незатвердження проекту позивача для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га на території Кремінської сільської ради Могилів-Подільського району.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на обґрунтування позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на доводи письмових заперечень. Окремо зазначив про те, що оскільки розпорядження Могилів-Подільської райдержадміністрації від 29.12.2012 року № 1006, яким встановлено строк дії дозволу на розроблення проекту землеустрою один рік, втратило чинність 29.12.2013 року, на момент подачі позивачем проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства на затвердження до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, був відсутній дозвіл на розробку документації із землеустрою.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.05.2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) на території Кремінської сільської ради Могилів-Подільського району.

Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області 10.06.2016 року надано відповідь № Г-9832/0-3085/6-16, згідно якої позивача повідомлено, що поданий на розгляд проект розроблено на підставі розпорядження Могилів-Подільської райдержадміністрації від 29.12.2012 року № 1006. Пунктом 3 вказаного розпорядження встановлено строк дії дозволу на розроблення проекту землеустрою один рік. У разі якщо протягом встановленого строку проект відведення земельних ділянок не подано на затвердження, дозвіл вважається анульованим. Розпорядженням Могилів-Подільської райдержадміністрації від 19.07.2013 року № 139 внесено зміну до зазначеного вище розпорядження, яке вже вважалось анульованим. З наведених обставин, позивачу відмовлено у розгляді клопотання по суті.

Надаючи правову оцінку відмові у розгляді клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, що викладена у листі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 10.06.2016 року № Г-9832/0-3085/6-16, суд зважає на наступне.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність визначений статтею 118 ЗК України, зокрема частиною 6 передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно ч. 5 вказаної статті Кодексу органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч. 6 ст. 186-1 ЗК України).

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження (ч. 8 ст. 186-1 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч. 9 ст. 118 ЗК України).

Крім того, ч. 4 ст. 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 року, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Згідно з пп. 31, 50 п. 4 Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи; погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Оскільки спірні земельні ділянки належать до категорії земель сільськогосподарського призначення, саме до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відноситься розгляд питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок.

Відтак, суд наголошує, що орган до компетенції якого належить розгляд питання затвердження проекту землеустрою зобов'язаний прийняти відповідне рішення після погодження такого проекту територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Як свідчать матеріали справи та встановлено в судовому засіданні, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) на території Кремінської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області погоджено Управлінням Держгеокадастру у Могилів-Подільському районі Вінницької області 17.05.2016 року.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) на території Кремінської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області погоджено у встановленому законом порядку, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області протиправно відмовило ОСОБА_4 у прийнятті рішення про затвердження даного проекту.

Водночас суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на розпорядження Могилів-Подільської райдержадміністрації від 19.07.2013 року № 139 щодо внесення змін до розпорядження № 1006 від 29.12.2012 року, у зв'язку з наступним.

Так, відмовляючи позивачу у затвердженні проекту землеустрою відповідач, зазначив про те, що розпорядженням № 139 скасовано пункт розпорядження № 1006 стосовно річного терміну подання на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, а також зазначив про те, що розпорядження № 1006 вважається анульованим.

Надаючи оцінку наведеним доводам відповідача суд зазначає, що розпорядження № 139 прийнято головою Могилів-Подільської райдержадміністрації в межах річного терміну, наданого позивачу для виготовлення проекту землеустрою.

Крім того, приймаючи розпорядження № 139 Могилів-Подільська райдержадміністрація скористалась наданими повноваженнями щодо приведення у відповідність чинним нормативно-правовим актам прийнятих рішень. При цьому, вказане розпорядження не регулює порядок затвердження проекту землеустрою.

Більше того, станом на даний час розпорядження № 1006 є чинним, відомостей про його скасування в судовому порядку відповідачем не надано, а тому посилання відповідача про його анулювання є безпідставним та таким, що не відповідає дійсним обставинам, та суперечить нормам чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, стягнення з відповідача коштів тощо. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд, з метою захисту прав та інтересів позивача, з урахуванням вимог ст. 162 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Кремінської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, викладену у листі № Г-9832/0-3085/6-16 від 10.06.2016 року та зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 27.05.2016 року та затвердити проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Кремінської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_4 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Кремінської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, викладену у листі № Г-9832/0-3085/6-16 від 10.06.2016 року.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 27.05.2016 року та затвердити проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Кремінської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (ідент. номер НОМЕР_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович