Справа № 226/1133/16-а
Суддя: Коваленко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1133/16-а
Провадження № 2-а/226/42/2016
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

3 жовтня 2016 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1 (відсутня),

представник позивача ОСОБА_2,

відповідач представник Юріна Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Мирнограді Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним та зобов'язання призначити пенсію за вислугу років,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про відмову в призначенні пенсії протиправним та зобов'язання призначити пенсію за вислугу років в обґрунтування якого зазначила, що в 1983 році закінчила Артемівське державне музикальне училище та отримала диплом. З 01.08.1983 року по 20.11.2001 року позивач працювала на посаді викладача по класу домра Димитровської дитячої музичної школи № 2. З 19.09.2006 року позивач була призначена на посаду завідуючої відділом струнно-щипкових інструментів. Наказом № 90-о від 30.08.2014 року позивач була звільнена відповідно до статті 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років. У зв'язку з наявністю у позивача необхідного стажу для виходу на пенсію за вислугою років 23.03.2016 року позивач звернулася до відповідача про призначення пенсії за вислугою років. Рішенням відповідача від 05.05.2016 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на статтю 55 п. «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач зауважує, що як зазначено в рішенні відповідача у позивача на день звернення за пенсією, а саме 23.03.2016 року спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугою років складає 16 років, 3 місяці 20 днів, що недостатньо для призначення цього виду пенсії. Період з 01.02.1992 року по 18.09.2006 року на думку відповідача, не має можливості зарахувати до стажу за вислугу років тому, що посада викладача не передбачена переліком закладів і установ позашкільних навчальних закладах, що дають право на пенсію за вислугою років. Однак, цей висновок відповідача суперечить чинному законодавству. Тому позивач просить суд, визнати протиправним рішення відповідача від 05.05.2016 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугою років, зобов'язати відповідача призначити пенсію за вислугою років з моменту звернення, з 23.03.2016 року.

Позивач до судового засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи по суті повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні та обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позові.

Представник відповідача вимоги позивача не визнала, зазначивши, що період роботи позивача з 1 січня 1992 року до 18 вересня 2006 року викладачем по класу домри в Дитячій музичній школі не зарахований до спеціального стажу, за наявності якого особа має право на пенсію за вислугу років тому, що посада викладача у закладі позашкільної освіти не передбачена у переліку посад, що мають право на спеціальний стаж, зазначеного у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров*я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, тому позивач на таку пенсію права не має. Просили суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 1 серпня 1983 року до 30 серпня 2014 року працювала у Димитровській дитячій музичній школі № 2, який 20 листопада 2001 року перейменовувався у заклад «Дитяча музична школа», а з 21 грудня 2007 року - у Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад музична школа міста Димитров, працюючи з 1 серпня 1983 року до 19 вересня 2006 року викладача по класу домри, а з 19 вересня 2006 року до 30 серпня 2014 року - завідуючої відділом струнно-щипкових інструментів, що підтверджується трудовою книжкою позивача (а.с. 6-7).

23 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років, але рішенням від 5 травня 2016 року № 691 у призначенні пенсії позивачу відмовлено через відсутність достатнього стажу, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до умов статті 55 пункт «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення». Період роботи викладачем по класу домри до спеціального стажу включений не був, оскільки музична школа відділу культури не належить до загальноосвітніх навчальних закладів і посади викладачів, які працюють у позашкільних навчальних закладах у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров*я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, не передбачені (а.с. 9-10).

Згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» № 1841-ІІІ (далі - Закон № 1841-ІІІ) педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років. Перелік посад педагогічних працівників систем позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 28 Закону України «Про освіту» № 1060-ХІІ (далі - Закон 1060-ХІІ) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти. Статтею 29 Закону № 1060-ХІІ встановлено, що структура освіти включає поряд з іншими видами також позашкільну освіту.

Постанова Кабінету Міністрів України № 433 від 06.05.2001 року «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад» відносить музичні школи до переліку позашкільних навчальних закладів.

У переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 року № 1436), зазначено такі посади в позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Посада викладача в позашкільних закладах освіти цим Переліком не передбачена.

Однак, за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 року № 01-3/133-02-2 Кабінет Міністрів України погодився поширити на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року, без внесення змін до неї.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 року «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада викладача музичної школи включена до переліку посад педагогічних працівників.

На підставі наведеного, суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, а тому відмова УПФ у призначенні пенсії, на цих підставах, є протиправною, а вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11, 17-18, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про визнання рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним та зобов'язання призначити пенсію за вислугу років задовольнити повністю.

Визнати рішення управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області від 5 травня 2016 року № 691 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугою років протиправним.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з моменту звернення, а саме з 23 березня 2016 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань понесені нею судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 7 жовтня 2016 року.

Суддя Т.О.Коваленко