Справа № 676/1119/16-а
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/1119/16-а
У Х В А Л А

про закриття провадження по справі

03 жовтня 2016 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Данилюк У.Т. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ТОВ "Меріно-Україна" до Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації, треті особи : ФГ "Лагода", Чабанівська сільська рада Кам'янець - Подільського району, відділ Держгеокадастру у Кам'янець - Подільському районі про визнання протиправним та скасування розпоряджень, -

В С Т А Н О В И В :

01 березня 2016 року позивач звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації, треті особи : ФГ "Лагода", Чабанівська сільська рада Кам'янець - Подільського району, відділ Держгеокадастру у Кам'янець - Подільському районі, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження першого заступника Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації №147/2015-р. від 26.03.2015 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ФГ "Лагода" та розпорядження першого заступника Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації №185/2015-р від 20.04.2015 року про затвердження технічної документації із землеустрою та надання в оренду земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ФГ "Лагода".

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ухвали Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2016 року справу передано на розгляд за підсудністю окружному адміністративному суду Хмельницької області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хмельницького окружного адміністративного суду головуючим суддею призначено Данилюк У.Т.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно зі статтями 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

З огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб'єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Зазначена позиція міститься у постанові Верховного суду України від 16 грудня 2015 року по справі №6-2510ц15, в якій викладено правовий висновок для визначення правил підсудності справ у сфері земельних відносин.

Так, у вказаній постанові відмічено, що рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Оскаржувані розпорядження стосуються надання фермерському господарству "Лагода" (третій особі) дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання в оренду земельних ділянок із земель нерозподілених (не витребуваних) часток (паїв).

Позивач вважає, що такими розпорядженнями порушене його право на отримання в оренду не витребуваних земельних ділянок.

Отже, позовні вимоги спрямовані, на думку позивача, на захист його цивільних прав, при цьому прийняті відповідачем оскаржувані розпорядження призвели до виникнення цивільних прав іншої юридичної особи - фермерського господарства "Лагода".

Однак, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у користування (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція, окрім вищевказаного рішення від 16 грудня 2015 року по справі №6-2510ц15, була неодноразово висловлена й у інших постановах Верховного Суду України, зокрема, - від 24 лютого 2015 року по справі 21-34а15, від 29 вересня 2015 року по справі 21-345а15, від 9 лютого 2016 року по справі 816/3735/14.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу (у вказаних справах - з підстави п.1), є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Позивач також зазначає, що питання не витребуваних земельних ділянок (земельних часток/паїв) в оренду для ФГ "Лагода" на засіданні виконавчого комітету та сесіях сільської ради не розглядались, голова ФГ "Лагода" із відповідним листом не зверталась. При цьому, на його думку, необхідною умовою для їх передачі в оренду мало бути проведення земельних торгів, за результатами яких укладається договір оренди.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" № 899-IV нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

При цьому, окрім вищевказаної правової позиції, Верховним судом України також було зроблено висновок (зокрема, у постановах від 24 лютого 2015 року по справі №21-34а15, від 9 лютого 2016 року по справі №816/3735/14), що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами КАС України.

Отже, у контексті вищезазначених норм КАС України та висновків Верховного суду України суд зазначає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом спору у даному випадку є перевірка правильності формування волі відповідача стосовно розпорядження земельними ділянками із земель не витребуваних земельних часток (паїв) та передання відповідних прав щодо них третій особі, а не перевірка законності рішень цього органу, прийнятих при здійсненні владних управлінських функцій. Таким чином, спір має приватноправовий характер.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Суд також звертає увагу на те, що у п.1.1, 1.2.2 та 1.2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

Справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам. Спір, що виник внаслідок порушення права суб'єкта господарської діяльності на земельну ділянку, в тому числі органами державної влади та місцевого самоврядування, є спором про право цивільне і підлягає розгляду за правилами ГПК.

Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст.1, 12 ГПК України (а також враховуючи відсутність фізичних осіб серед сторін, зокрема й серед відповідачів по справі), суд приходить до висновку про те, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має розглядатись за правилами господарського судочинства, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Суд також зазначає, що відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття провадження у справі.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір може бути йому повернутий лише у разі подання ним відповідного клопотання.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за позовом ТОВ "Меріно-Україна" до Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації, треті особи : ФГ "Лагода", Чабанівська сільська рада Кам'янець - Подільського району, відділ Держгеокадастру у Кам'янець - Подільському районі про визнання протиправним та скасування розпоряджень.

Роз'яснити позивачу, що він має право звернутись із цим позовом в порядку господарського судочинства, згідно правил підсудності, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк
"Згідно з оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк