Справа № 805/3576/16-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/3576/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 жовтня 2016 року Справа № 805/3576/16-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабіч С.І., ознайомившись з позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 в сумі 1 599 079,09 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області звернулось до суду з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 в сумі 1 599 079,09 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно, оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою. Отже, адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, дана позовна заява про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 в сумі 1 599 079,09 грн. є майновою.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до Закону України “Про Державний бюджет України на 2016 рік” розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2016 року складає 1 378 грн.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, судовий збір за даною позовною заявою позивачу необхідно сплатити в сумі 23 986, 19 грн.(1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати).

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору , яке обґрунтоване відсутністю коштів, призначених саме на цю мету, оскільки бюджетом Фонду України на 2016 рік, затвердженому постановою Кабінету міністрів України, не закладені кошти для сплати органами Фонду судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” кошти Пенсійного фонду України формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування) та використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов’язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Аналогічна норма міститься у ст. 8 Закону України “Про судовий збір” від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 “Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI “Про судовий збір”, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від його сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.

Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Посилаючись на ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач стверджував, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що є гарантією дотримання принципу рівності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для звільнення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області від сплати судового збору.

Таким чином, позивачем, в порушення вищезазначених норм, до суду не надано доказів сплати судового збору у розмірі 23 986, 19 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 зазначеного кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає за необхідне залишити даний позов без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 106, 108, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про звільнення від сплати судового збору – відмовити.

Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 в сумі 1 599 079,09 грн. – залишити без руху.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до адміністративного суду апеляційної інстанції апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бабіч С.І.