Справа № 376/1616/16-а
Суддя: Віговський С. І.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1616/16-а
Провадження № 2-а/376/26/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Віговського С.І.

при секретарі Кропивлянській С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1,звернувся до Сквирського районного суду Київської області в порядку адміністративного судочинства з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача з 01 червня 2016 року перерахувати призначену пенсію, виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на посаді начальника Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, без обмеження граничного розміру пенсії, відповідно до вимог статей 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії) та Постанови Кабінету Міністрів України за № 292 від 06 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", на підставі довідки Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області від 21 червня 2016 року за № 48, з врахуванням виплачених сум пенсії.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області та з 2009 року отримує пенсію державного службовця, яка призначена відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" за № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року. Розмір пенсії складає 90% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Позивачу ОСОБА_1 призначена пенсія державного службовця за посадою начальника Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області, за останнім місцем його роботи в управлінні з 09 січня 2009 року по 10 грудня 2010 року.

13 червня 2016 року позивач одержав від Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області довідку за № 49 про складові заробітної плати за період роботи в УПФУ у Сквирському районі Київської області з 09 січня 2009 року по 30 листопада 2010 року, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", де зазначена його заробітна плата за даний період із урахуванням інших виплат (в т.ч. матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації).

13 червня 2016 року позивач одержав від Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області довідку за № 48 про заробітну плату в УПФУ у Сквирському районі Київської області на посаді начальника управління, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, яка з 01 травня 2016 року становить: посадовий оклад - 4824,00 грн.; надбавка за 6-ий ранг - 500,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 25 років) - 2412,00 грн., а всього в сумі 7736,00 грн.

Також, 13 червня 2016 року позивачем до Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області подана заява із посиланням на Закон України "Про державну службу" за № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року (ст.ст. 37, 37-1 Закону) про перерахунок пенсії державним службовцям при зміні розміру посадових окладів на відповідних посадах, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України за № 292 від 06 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" з 01 травня 2016 року підвищилися, зокрема для керівників самостійних управлінь (служб) до яких відноситься посада начальника Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області (група 4), - посадові оклади та надбавки до посадових окладів за ранги державних службовців.

Проте, відповідач Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області фактично відмовив позивачу у вчиненні такої дії листом від 15 червня 2016 року за № 26/40-01.

Свою відмову відповідач мотивував, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 де вказано, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу, «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інших та постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою виключено пункт 4 у Постанові КМУ від 31.05.2000 № 865, де було визначено порядок здійснення перерахунку призначених пенсій державних службовців. Зазначило, що на сьогодні перерахунки пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу", управліннями Пенсійного фонду України не проводяться. Тому, на думку відповідача, пенсію позивачу ОСОБА_1 нараховано згідно діючого пенсійного законодавства, і підстав для її збільшення немає.

Проте, позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки згідно частини другої та п'ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року № 432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Однак, Постановою № 865 на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (13.06.2016 року), не було визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця. На час звернення позивача до суду з даним позовом, Кабінетом Міністрів України всупереч статті 37-1 Закону № 3723-XII також не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям. При цьому позивач зазначає, що Кабінетом Міністрів України на виконання змін до Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» не були визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Тому, на думку позивача, який посилається, зокрема, на правові позиції Європейського суду з прав людини, що викладені у рішеннях "Кечко проти України" від 08.11.2005 року, "Суханов та Ільченко проти України" (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, положення ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії), ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, він вважає, що відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови йому у перерахунку пенсії.

А відтак, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01 травня 2016 року була збільшена заробітна плата, зокрема, по посаді, на якій позивач ОСОБА_1 працював, що було підставою для відповідного перерахунку пенсії, то він вважає, що має право на перерахунок пенсії з 01 червня 2016 року (звернувся з відповідною заявою про перерахунок пенсії до відповідача 13 червня 2016 року) у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а тому дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсі позивачу згідно Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям, останній вважає протиправними.

Також, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 КАС України позивач просив суд ухвалою відстрочити сплату судових витрат (судового збору) на визначений строк, тобто, до ухвалення судового рішення у справі, у зв'язку з тим, що він, перебуваючи на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області та отримуючи пенсію державного службовця у строки (календарні дати) визначені нормативно-правовими актами, що регулюють щомісячну виплату пенсії, - вважається залежним від вказаних строків (календарних дат) щомісячної виплати пенсії, а відтак його майновий стан, станом на день подачі позову до суду, не дозволяє сплатити вищевказану обумовлену законом суму судового збору.

Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, заперечення виклав у письмовій формі, яке аналогічне за змістом листу від 15 червня 2016 року за № 26/40-01, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 де вказано, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу, «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інших та постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою виключено пункт 4 у Постанові КМУ від 31.05.2000 № 865, де було визначено порядок здійснення перерахунку призначених пенсій державних службовців. Зазначило, що на сьогодні перерахунки пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу", управліннями Пенсійного фонду України не проводяться. Крім того, додав, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015р (далі - Закон). Відповідно до статті 90 цього Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців. В свою чергу, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Зазначив, що 02.09.2016 року набрала чинності постанова Правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року № 15-2 «Про внесення змін до Постанови Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1», якою було виключено абзац 3 та 4 п.1 постанови, що визначав форму довідки, що надається для перерахунку пенсії державним службовцям.

Відповідач також не погоджується з позицією Позивача з приводу перерахунку та виплати пенсії державного службовця, призначеної у розмірі 90% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на посаді начальника управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, зважаючи на те, що законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов економічного зростання України від 27.03.2014 року №166-УІ внесено зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993р., які набрали чинності 01.04.2014 року та встановлено, що пенсія призначається у розмірі 70% їх заробітної плати, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII з 01.05.2015 року набули чинності зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993р, якою передбачено, що пенсія призначається у розмірі 60% від суми їх заробітку, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У запереченні на позов відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову повністю у зв'язку з необґрунтованістю заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області та з 2009 року отримує пенсію державного службовця, яка призначена відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" за № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року. Розмір пенсії складає 90% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Позивачу ОСОБА_1 призначена пенсія державного службовця за посадою начальника Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області, за останнім місцем його роботи в управлінні з 09 січня 2009 року по 10 грудня 2010 року.

13 червня 2016 року позивач одержав від Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області довідку за № 49 про складові заробітної плати за період роботи в УПФУ у Сквирському районі Київської області з 09 січня 2009 року по 30 листопада 2010 року, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", де зазначена його заробітна плата за даний період із урахуванням інших виплат (в т.ч. матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації).

13 червня 2016 року позивач одержав від Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області довідку за № 48 про заробітну плату в УПФУ у Сквирському районі Київської області на посаді начальника управління, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, яка з 01 травня 2016 року становить: посадовий оклад - 4824,00 грн.; надбавка за 6-ий ранг - 500,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 25 років) - 2412,00 грн., а всього в сумі 7736,00 грн.

Крім того, 13 червня 2016 року позивачем до Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області подана заява із посиланням на Закон України "Про державну службу" за № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року (ст.ст. 37, 37-1 Закону) про перерахунок пенсії державним службовцям при зміні розміру посадових окладів на відповідних посадах, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України за № 292 від 06 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" з 01 травня 2016 року підвищилися, зокрема для керівників самостійних управлінь (служб) до яких відноситься посада начальника Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області (група 4), - посадові оклади та надбавки до посадових окладів за ранги державних службовців.

Відповідач Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області фактично відмовив позивачу у вчиненні такої дії листом від 15 червня 2016 року за № 26/40-01.

Свою відмову відповідач мотивував, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 де вказано, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу, «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інших та постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою виключено пункт 4 у Постанові КМУ від 31.05.2000 № 865, де було визначено порядок здійснення перерахунку призначених пенсій державних службовців. Зазначило, що на сьогодні перерахунки пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу", управліннями Пенсійного фонду України не проводяться. Тому, на думку відповідача, пенсію позивачу ОСОБА_1 нараховано згідно діючого пенсійного законодавства, і підстав для її збільшення немає.

Для вирішення даного спору суд вважає за необхідне застосувати наступні норми законодавства.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначаються Законом України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (з наступними змінами і доповненнями) станом на час виникнення спірних правовідносин.

Статтею 37 Закону № 3723-XII урегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Згідно частини другої та п'ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року № 432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VI.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року № 76-VIII текст статті 37-1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року за № 5-1 "Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-4753/09/2670", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 18 лютого 2011 року за №210/18948, затверджено форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1 "Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670", зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 26 вересня 2013 року за № 1661/24193, затверджено форму довідок про заробітну плату, що подається для призначення та перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію; про заробітну плату державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено (перераховано) пенсію.

02.09.2016 року набрала чинності постанова Правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року № 15-2 «Про внесення змін до Постанови Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1», якою було виключено абзац 3 та 4 п. 1 постанови, що визначав форму довідки, що надається для перерахунку пенсії державним службовцям.

Таким чином, Постановою № 865 на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (13.06.2016 року), не було визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

На даний час Кабінетом Міністрів України всупереч статті 37-1 Закону № 3723-XII також не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

При цьому суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України на виконання змін до Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» не було визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

На думку суду, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З огляду правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення "Кечко проти України" від 08.11.2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, зазначив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача ОСОБА_1 на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Позивач працював на посаді начальника Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області на час виходу на пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» затверджені схеми посадових окладів, зокрема додатком 29 Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів управлінь Пенсійного фонду України у містах та районах (у разі утворення), спеціалістів: державних фінансових інспекцій, державних податкових інспекцій, які мають ранг державного службовця у містах (крім мм. Києва та Севастополя), об'єднаних державних податкових інспекцій, об'єднаних у районах та містах державних фінансових інспекцій.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» передбачено, що міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов'язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України за № 292 від 06 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році" з 01 травня 2016 року підвищилися, зокрема для керівників самостійних управлінь (служб) до яких відноситься посада начальника Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області (група 4), - посадові оклади та надбавки до посадових окладів за ранги державних службовців.

У зв'язку із наведеним, згідно довідки Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області від 21 червня 2016 року № 48, з 01 травня 2016 року було підвищено заробітну плату начальнику Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області, на посаді якій раніше позивач ОСОБА_1 перебував.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно - правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає, або суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця, суд вважає, що підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу», а саме нормативні положення статті 37-1 цього Закону, які були чинними на момент виникнення у позивача права на призначення пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців з 01.05.2016 року.

Таким чином, судом враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01 травня 2016 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді, на якій позивач ОСОБА_1 працював, що було підставою для відповідного перерахунку пенсії, то суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а тому дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу згідно Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим державним службовцям, є протиправними.

Доводи відповідача про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, - суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Відповідач вважає, що перерахунок пенсії відповідно до рішення суду підлягає з урахуванням Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року за № 76-VII.

Дану позицію відповідача суд вважає необґрунтованою, зважаючи на наступне.

Згідно частини другої та п'ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року № 432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI, який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, статтю 37 Закону України «Про державну службу» було викладено в новій редакції, зокрема, частиною першою було передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Абзацам першим підпункту 2 пункту 24 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII, який набрав чинності 01 квітня 2014 року, у частині першій статті 37 Закону України цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Також, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015, у частині першій статті 37 Закону України цифри «70» замінено цифрами «60».

Проте, суд вважає, що при перерахунку пенсії в даному випадку має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року № 76-VII, який набрав чинності 01 січня 2015 року, зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії відповідач повинен був застосувати розмір пенсії у відсотках, які застосовані під час призначення.

Аналогічна правова позиція відображена в ухвалі Вищого адміністративного Суду України від 18.05.2016 року у справі № К/800/47184/14.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За таких обставин, оскільки до відповідача позивач ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою про перерахунок пенсії 13 червня 2016 року, то суд вважає, що Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області зобов'язанездійснити перерахунок пенсії з 01 червня 2016 року.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Презумпція ч. 2 ст. 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч. 2 ст. 162 КАС України, адміністративний суд має право у разі задоволення адміністративного позову прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Зважаючи на вимоги ст.ст. 37, 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії), які давали позивачу право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, суд вважає, що рішення про відмову у перерахунку пенсії підлягає скасуванню.

До того ж, при вирішенні даного спору суд бере до уваги, що у даному випадку обов'язок доведення законності дій суб'єкта владних повноважень покладено саме на відповідача, який жодного доказу на підтвердження цього суду не надав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при відкритті провадження в справі за даним адміністративним позовом позивачу за його клопотанням було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, позивач у вказаний період часу його не сплатив, фактично не понісши цих судових витрат, спір вирішено на його користь, то судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.

Керуючись правовими позиціями Європейського суду з прав людини, викладеними у рішенні "Кечко проти України" від 08.11.2005 року, "Суханов та Ільченко проти України" (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 37, 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії), ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 2, 6, 9, 11, 17, 18, 69, 70, 71, 72, 79, 86, 87, 88, 94, 98, 99, 100, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області від 15 червня 2016 року за № 26/40-01 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області здійснити з 01 червня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи з розміру 90 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі на посаді начальника Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, без обмеження граничного розміру пенсії, відповідно до вимог статей 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення права на призначення пенсії) та Постанови Кабінету Міністрів України за № 292 від 06 квітня 2016 року "Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році", на підставі довідки Управління Пенсійного фонду у Сквирському районі Київської області від 21 червня 2016 року за № 48, з врахуванням виплачених сум пенсії.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя : С.І. Віговський