Справа № 826/4226/16
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4226/16 Головуючий у 1-й інстанції: Качура І.А. Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

12 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Маменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Департамент захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_3 (далі по тексту також позивач) з позовом до Національної поліції України (надалі також відповідач1), Міністерства внутрішніх справ України (надалі також відповідач2), третя особа: Департамент захисту економіки Національної поліції України, в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідачів у видачі йому довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії;

- зобов'язати відповідачів негайно видати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії в якій зазначити види грошового забезпечення, а саме розмір посадового окладу, розмір окладу за спеціальним званням та розмір надбавки за стаж служби з урахуванням рівнозначної посади в апараті Національної поліції України та спеціального звання відповідно до схеми співвідношення, визначеної Законом України «Про Національну поліцію».

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відмовою у видачі довідки про розмір грошового забезпечення відповідачами порушено право позивача на отримання документа який би засвідчував факт збільшення розмірів видів грошового забезпечення (окладів за посадою та спеціальним званням, надбавки за стаж служби) по відношенню до таких видів які позивач мав в міліції.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2016 року у задоволенні адміністративного суду відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що дане рішення суду є протиправним та необґрунтованим, таким, що прийняте судом при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, на підставі недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, думку учасників процесу, доводи апеляційної скарги позивача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом МВС України від 30.12.2014 №2784 о/с на підставі п. 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМ УРСР від 29.07.1991 №114 ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ з 30 грудня 2014 року у запас Збройних Сил.

Як зазначав позивач, та підтверджується Грошовим атестатом №2 від 26.01.2015, на момент звільнення з Міністерства внутрішніх справ України з посади головного оперуповноваженого - інспектора Департаменту Державної служби боротьби з економічною злочинністю у позивача був посадовий оклад 1300 грн., оклад за спеціальне звання (підполковник міліції) - 130 грн., розмір надбавки за вислугу років 35% - 500,5 грн.

Позивач вважає, що з моменту набрання чинності Законом України від 23.12.2015 №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» (далі - Закон №900), а саме з 29.12.2015, він має право на перерахунок пенсії, однак це право неможливо реалізувати оскільки відповідачі відмовляють у видачі довідки про розмір грошового забезпечення.

Матеріали справи свідчать, що позивачем на адресу відповідачів скеровувались запити на інформацію, зокрема від 09.02.2016, №П-2502/1 від 25.02.2016, №П-2502/3 від 25.02.2016, від 22.02.2016, №П-2502/2 та П-2502/4 від 25.02.2016, у яких позивач просив: - надати (надіслати) підписану та завірену печаткою довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, в якій зазначити такі дані: розмір посадового окладу, розмір окладу за спеціальним званням та розмір надбавки за стаж служби з урахуванням рівнозначної посади в апараті Національної поліції України та спеціального звання в поліції відповідно до схеми співвідношення, які визначені Законом України «Про Національну поліцію»; - направити документи для перерахунку пенсії до ГУ ПФУ в м. Києві; - зазначену у п.1 Довідку прошу надіслати поштою з повідомленням про вручення у термін, встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

За наслідком розгляду вказаних документів, відповідачем1 листами від 15.02.2016 №12/4-93зі, від 04.03.2016 №33.35зі/29/2/01-2016, від 29.02.2016 №12/4-131 зі, повідомлено про те, «на даний час в Національній поліції України відсутні документи, які б врегульовували порядок визначення рівнозначних посад поліцейських по відношенню до посад працівників міліції. Разом з тим, на теперішній час опрацьовується питання про створення робочої групи з представників Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Міністерства соціальної політики та Пенсійного фонду України, яка має провести роботу по встановленню відповідності посад колишніх працівників міліції до посад поліцейських, а також визначити структурний підрозділ, до функцій якого належатиме видача довідок при настанні обставин для перерахунку пенсій».

Станом на момент розгляду справи, позивачеві запитуваної ним довідки про розмір грошового забезпечення, не надано, що на його переконання призводить до порушення його законних прав та інтересів, з огляду про що предявлено даний позов до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не наведено, а судом не встановлено існування на момент виникнення спірних правовідносин, норми права, яка б на імперативному рівні зобовязувала відповідача видавати за відповідною заявою довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, а відтак відмова у її видачі, з урахуванням положень Порядку №45 та ст. 19 Конституції України, не може трактуватись як протиправна.

Даючи правову оцінку обставинам справи у взаємозвязку з нормами з чинними нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, спірні правовідносини виникли з підстав невидачі ОСОБА_3 довідки про розмір грошового утримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» поліцейським установлено грошове забезпечення та визначено схему окладів.

Видача довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії регулюється Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45).

Так, пунктом 1 Порядку передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення.

Після прийняття такого рішення, державні органи, згідно Порядку, повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям, а Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм територіальним органам про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

У подальшому Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Лише після надходження вказаних списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України, що передбачено пунктом 3 Порядку.

Тобто, законодавець як правову підставу оформлення довідки про розмір грошового забезпечення визначає саме здійснення перерахунку пенсії.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що на момент виникнення спірних правовідносин, норми права, яка б на імперативному рівні зобовязувала відповідача видавати за відповідною заявою довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, а відтак відмова у її видачі, з урахуванням положень Порядку №45 та ст. 19 Конституції України, не може трактуватись як протиправна.

Отже, Порядок №45 регламентує діяльність тільки Пенсійному фонду України та органу, у якому проходив службу позивач, а отже виходячи із змісту цього Порядку, враховуючи той факт, що відповідач, як субєкт владних повноважень, має діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, безпідставною є вимога позивача про видачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії в якій зазначити види грошового забезпечення, а саме розмір посадового окладу, розмір окладу за спеціальним званням та розмір надбавки за стаж служби з урахуванням рівнозначної посади в апараті Національної поліції України та спеціального звання відповідно до схеми співвідношення, визначеної Законом України «Про Національну поліцію».

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що в межах даного спору судом не досліджувались питання щодо наявності чи відсутності у позивача права на перерахунок пенсії, оскільки вказані питання виходять за межі предмету доказування по даній справі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом першої інстанції не встановлено обставини щодо неповідомлення Пенсійного фонду України про підстави перерахунку пенсії колишнім працівникам міліції, що вказує на допущення бездіяльності відповідачами, яка виразилася у не направленні відомостей до Пенсійного фонду України.

Колегія суддів вважає, що наведені доводи позивача жодним чином не вказують на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою,поданою відповідно до цього кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, у своїх позовних вимогах позивач не просив суд визнати бездіяльність відповідачів, яка виразилася у не направленні відомостей до Пенсійного фонду України незаконною, а тому встановлення обставин щодо неповідомлення Пенсійного фонду України про підстави перерахунку пенсії колишнім працівникам міліції не належало встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Водночас частиною 4 статті 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Необґрунтованими, на думку суду апеляційної інстанції, є посилання позивача на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, оскільки норми вказаного Порядку не регулюють відносини щодо видачі відповідачами довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідачі здійснювали свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачами в даному випадку виконаний.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.10.2016

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: О.А. Губська

ОСОБА_2

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Петрик І.Й.

ОСОБА_4