Справа № 758/6216/16-а
Суддя: Шаховніна М. О.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/6216/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О.,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції міста Києва, лейтенанта поліції Чанцевої Анни Олександрівни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття адміністративного провадження,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом доГоловного управління патрульної поліції міста Києва, лейтенанта поліції Чанцевої Анни Олександрівни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття адміністративного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що05 травня 2016 року він керуючи автомобілем НОМЕР_1, був зупинений співробітниками поліції. Останні вказували, що позивач здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний), за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначив, що відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальностіза ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Посилаючись на те, дії відповідачів щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності були неправомірні та необґрунтовані, проситьвизнати незаконною таскасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 014353 від 05 травня 2016 року відносно нього, закрити провадження у справі.

У судовому засіданні позивач позов підтримаву повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач свого права на участь у судовомузасіданні не використав, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місцерозглядусправибувповідомлявсяналежним чином.

Суд вважає за можливерозглянутидану справу за відсутності представника відповідача на підставіподанихдоказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позовучастково з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 05 травня 2016 року лейтенантом поліції роти № 6 батальйону № 4 УПП ДПП у місті Києві Чанцевою А.О. винесено постанову серії ПС3 № 014353від 05 травня 2016 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с. 12). При цьому зазначено, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись поб-ру Лесі Українки, 25 у м. Києві, здійснив проїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3. (е) ПДР України ( а.с. 12).

Причиною спору між сторонами, на думку позивача, стали неправомірні дії відповідача щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач жодних письмових доказів, які б спростовували позовні вимоги ОСОБА_1 до суду не направив.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб»єктом владних повноважень в порушення зазначених вищевимог Закону, щодо обов»язку доказування правомірності своїх дій з приводу винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення не надано суду жодних доказів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини протии безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення іншихдоказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретнійадміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України про які йдеться в постанові, тому суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 122 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення складена лейтенантом поліції роти № 6 батальйону № 4 УПП ДПП у місті Києві Чанцевою А.О. не може оцінюватися судом в розумінні ст. 70 КАС України у якості належних допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП України, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Крім того з постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 гривень, однак відповідальність за ч. 2ст. 122 КУпАП у твердій грошові сумі не передбачена.

В силу принципу презумції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 122 КУпАП України є недоведеним.

Крім того, що стосується вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Даний спір, згідно п.1 ч. 1 ст. 17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є правою про адміністративне правопорушення.

Адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Враховуючи вищезазначене, суд не є тим органом, в розумінні зазначеної норми, який має повноваження щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №014353 від 05 травня 2016 року знайшли своє доведення, ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 122, ст. 247, 251, 256, 283, 284 КУпАП України та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 17, 71, 72, 104, 105, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №014353 від 05 травня 2016 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київськогоапеляційногоадміністративного суду через суд першоїінстанції шляхом поданняапеляційноїскаргипротягом десяти днів з дня отриманнякопії постанови.

Суддя М. О. Шаховніна