Справа № 826/26148/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідачів - Глєбова С.В., Власенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом арбітражного керуючого ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Київській області, Комісії з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим при Міністерстві юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року позивач - арбітражний керуючий ОСОБА_5, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Київській області, Комісії з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим при Міністерстві юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати Припис Головного територіального управління юстиції у Київській області від 30.10.2015 №24/15;

визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного територіального управління юстиції у Київській області про усунення порушень від 30.10.2015 №10/15;

визнати протиправним та скасувати протокол засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 01.10.2015 №37/10/15 в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження;

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 03.11.2015 №317/7 «Про накладення на арбітражного керуючого стягнення»;

зобов'язати Міністерство юстиції України виключити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про наказ від 03.11.2015 №317/7«Про накладення на арбітражного керуючого стягнення»;

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим при Міністерстві юстиції України від 20.10.2015 про перегляд присвоєного п'ятого рівня кваліфікації позивачу та присвоєння йому четвертого рівня кваліфікації;

визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) оформлене протоколом від 07.12.2015 №39/12/15 про накладення дисциплінарного стягнення;

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 31.12.2015 №2832/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_5»;

зобов'язати Міністерство юстиції України поновити дію свідоцтва НОМЕР_1 від 04.02.2013 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_5

зобов'язати виключити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_5

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 липня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Припис від 30.10.2015 №24/15 та розпорядження про усунення порушень від 30.10.2015 №10/15 прийняті Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області. Визнано протиправним та скасовано накази Міністерства юстиції України від 03.11.2015 №317/7, від 31.12.2015 №2832/5. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим (розпорядникам майна, керуючим санацією, ліквідаторам) при Міністерстві юстиції України від 20.10.2015 про перегляд присвоєного п'ятого рівня кваліфікації ОСОБА_5 Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням Міністерство юстиції України та Головне територіальне управління юстиції у Закарпатській області подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 липня 2016 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлені обставини спростовують висновки відповідача про порушення позивачем абз. 6, 7, 10 ч. 3 ст. 22, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що вказує на необґрунтованість та протиправність прийнятих на підставі таких висновків припису від 30.10.2015 №24/15, розпорядження про усунення порушень від 30.10.2015 №10/15, наказу від 03.11.2015 №317/7 та, як наслідок, задоволення позову у вказаній частині.

Також, суд зазначив, що, оскільки, оскаржуваними рішеннями до позивача застосовано дисциплінарне стягнення, як на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), отже, посилання відповідача, на порушення позивачем норм законодавства, як в.о. Голови Правління товариства, на думку суду, є безпідставним.

Відповідно до висновку суду першої інстанції щодо твердження відповідача про порушення ч. 10 ст. 22, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», внаслідок яких завдано шкоду правам та інтересам боржника, є необґрунтованим, що вказує на необґрунтованість та протиправність прийнятих на підставі таких висновків наказу від 31.12.2015 №2832/5 та, як наслідок, задоволення позову у вказаній частині.

Колегія суддів погоджується із такою позицією суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, відповідно до свідоцтва від 04.02.2013 НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав право на заняття діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Головним територіальним управління юстиції в Київській області проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого, за результатом якої складено акт від 08.09.2015 №72/15.

З акту від 08.09.2015 №72/15 вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем абз 6, 7 ч. 3 ст. 22, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме, не проведено у встановлений чинним законодавством строк аналізу фінансово-господарської діяльності ДП «Білоцерківській завод «Еталон», у тому числі, на предмет виявлення ознак фіктивного банкрутства; абз. 10 ч. 3 ст. 22, ч. 3 ст. 98 Закону, а саме, у встановлений строк не надано суду та комітету кредиторів звіту про свою діяльність, відомостей про фінансову становище боржника, пропозицій щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; абз 11 ч. 3 ст. 22, ч. 3 ст. 98 Закону, а саме, у встановленому порядку не забезпечено проведення інвентаризації майна боржника та визначення його вартості.

На підставі акту від 08.09.2015 №72/15 Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області винесено припис про недопущення повторних порушень від 30.10.2015 №24/15 у зв'язку з порушенням позивачем абз. 6, 7, 10 ч. 3 ст. 22, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Також, на підставі акту від 08.09.2015 №72/15 Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області винесено розпорядження про усунення порушення від 30.10.2015 №10/15, яким у термін до 07.12.2015 позивача зобов'язано усунути порушення абз. 11 ч. 3 ст. 22, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (проведення інвентаризації майна боржника та оформлення її результатів).

Також винесено подання №555 від 23.09.2015 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, за результатом розгляду якого Комісією прийнято рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, яке оформлено протоколом від 01.10.2015 №37/10/15.

На підставі подання №555 від 23.09.2015 Міністерством юстиції України видано наказ від 03.11.2015 №317/7 «Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення» та внесено запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

Комісією з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим (розпорядникам майна, керуючим санацією, ліквідаторам) прийнято рішення від 20.10.2015 про перегляд присвоєного позивачу п'ятого рівня кваліфікації та присвоєння позивачу четвертого рівня кваліфікації, у зв'язку з застосуванням до позивача вказаного вище дисциплінарного стягнення.

Головним територіальним управлінням у Закарпатській області проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого, за результатом якої складено акт від 20.11.2015 №09-19/18.

З акту від 20.11.2015 №09-19/18 вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем ч. 10 ст. 22, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» допущені внаслідок втручання в оперативно-господарську діяльність боржника та відмови від апеляційної скарги боржника ПАТ «Дизельний завод» на рішення суду від 28.10.2014 у справі №904/7917/14 за позовом ТОВ «Прем'єр Лізинг» до ПАТ «Дизельний завод».

У зв'язку з викладеним, на підставі подання від 23.11.2015 №588 Дисциплінарною комісією прийнято рішення, оформлене протоколом від 07.12.2015 № 39/12/15 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

На підставі подання Міністерством юстиції України прийнято наказ від 31.12.2015 №2832/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)» та внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Вважаючи такі рішення та дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 03.07.2013 за №1113/23645, затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2.1 Порядку передбачено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Згідно пп. 2.6.1 п. 2.6 Порядку підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мін'юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

З матеріалів справи вбачається, що перевірку позивача, за результатом якої складено акт від 08.09.2015 №72/15, проведено на підставі скарги ОСОБА_6 від 27.03.2015 та звернення заступника Міністра надзвичайних ситуацій Квашука В.П. від 03.04.2015 за дорученням Міністерства юстиції України; перевірку позивача, за результатом якої складено акт від 20.11.2015 №09-19/18, проведено за дорученням Міністерства юстиції України на підставі скарги ПАТ «Дизельний завод», тобто у відповідності до пп. 2.6.1 п. 2.6 Порядку.

Згідно п. 5.1 Порядку в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 5) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

За результатом зазначених перевірок відповідачами складено довідки, на які позивачем подано заперечення. За результатом розгляду заперечень відповідачами оформлено акти від 08.09.2015 №72/15 та від 20.11.2015 №09-19/18, які за формою відповідають нормам п. 6.6 Порядку.

Відповідно до пп. 6.9.1, 6.9.2 п. 6.9. Порядку у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (додаток 7) (далі - припис) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (додаток 8) (далі - розпорядження).

Орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис.

Припис або розпорядження виноситься органом контролю на підставі акта перевірки не пізніше ніж на третій робочий день з дня підписання акта перевірки та надається арбітражному керуючому особисто або надсилається йому рекомендованим листом та електронною поштою. Припис та/або розпорядження вважаються належним чином врученими арбітражному керуючому за умови, якщо він особисто або за його дорученням представник отримав вказані припис та/або розпорядження або вони були надіслані йому органом контролю у спосіб, визначений пунктом 2.15 розділу II цього Порядку. Докази надсилання припису та/або розпорядження арбітражному керуючому є невід'ємною частиною матеріалів перевірки та зберігаються за місцезнаходженням органу контролю, який виніс припис та/або розпорядження.

Так, на підставі акту 08.09.2015 №72/15 відповідачем винесено припис про недопущення повторних порушень від 30.10.2015 №24/15 у зв'язку з порушенням позивачем абз. 6, 7, 10 ч. 3 ст. 22, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та розпорядження про усунення порушення від 30.10.2015 №10/15, яким у термін до 07.12.2015 позивача зобов'язано усунути порушення абз. 11 ч. 3 ст. 22, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (проведення інвентаризації майна боржника та оформлення її результатів).

Відповідно до п. 7.2 Порядку протягом п'яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом Мін'юсту від органу контролю пропозиції структурний підрозділ Мін'юсту готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома.

Згідно п. 7.4. та 7.5 Порядку дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Зокрема, на підставі подання №555 від 23.09.2015 Міністерством юстиції України видано наказ від 03.11.2015 №317/7 «Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення», яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

На підставі подання Міністерством юстиції України прийнято наказ від 31.12.2015 №2832/5 «Про анулювання свідоцтв про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)».

Як правильно встановлено судом першої інстанції, порушення виявлено 08.09.2015 та 20.11.2015, а накази прийнято 03.11.2015 та 31.12.2015, отже накази прийнято з дотриманням строку визначеного п. 7.5 Порядку.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції правильно встановив, що при проведенні перевірок, прийняття оскаржуваних припису, розпорядження, протоколів та наказів відповідачі діяли відповідно до норм Порядку.

Водночас, надаючи оцінку правомірності висновкам відповідачів, викладеним в оскаржуваних рішеннях, слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Київської області від 16.06.2014 у справі №911/1952/14 було порушено провадження про банкрутство Державного підприємства «Білоцерківський завод «Еталон», введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна Державного підприємства «Білоцерківський завод «Еталон» арбітражного керуючого ОСОБА_5

Ухвалами Господарського суду Київської області від 12.11.2014, 11.03.2015, 06.04.2015, 17.06.2015 по справі №911/1952/14 строк процедури розпорядження майном ДП «Білоцерківський завод «Еталон» продовжувався на 2 місяці.

Згідно ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Відповідно до ч. 2, абз. 6, 7, 10 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п'ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Розпорядник майна зобов'язаний: виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість.

Наказом Міністерства юстиції України від 26.02.2013 № 327/5 затверджено Порядок проведення аналізу фінансово-господарського стану суб'єктів господарювання державних підприємств і підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків, та підготовки на запити суду, прокуратури або іншого уповноваженого органу висновків про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.02.2013 за № 331/22863 (далі - Порядок проведення аналізу фінансово-господарського стану).

Згідно абз. 3 п. 1 вищезазначеного Порядку арбітражний керуючий, призначений судом розпорядником майна, проводить Аналіз фінансово-господарського стану суб'єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства до проведення перших зборів кредиторів. Проведення Аналізу державним органом з питань банкрутства не звільняє арбітражного керуючого від обов'язку проведення Аналізу того самого підприємства.

З акту перевірки вбачається, що позивачем надано звіт розпорядника майна ДП «Білоцерківський завод «Еталон» про свою діяльність за період з 31.10.2014 року по 03.09.2015 та інформацію про фінансове становище і майно божника - 04.09.2015.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.06.2014 у справі №911/1952/14 було порушено провадження про банкрутство Державного підприємства «Білоцерківський завод «Еталон», введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна Державного підприємства «Білоцерківський завод «Еталон» арбітражного керуючого ОСОБА_5 та покладено обов'язок провести інвентаризацію майна боржника у строк до 15.08.2014.

Проте, постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2014 зазначену вище ухвалу в частині призначення позивача розпорядником майна боржника - скасовано.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.08.2014 постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2014 скасовано, а ухвалу Господарського суду Київської області від 16.06.2014 - залишено без змін.

Отже, фактично позивач з 28.08.2014 відновлений у статусі розпорядника майна.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Київської області від 15.09.2014 встановлено новий строк для проведення інвентаризації майна боржника до 20.10.2015.

Зі змісту ухвали Господарського суду Київської області від 06.04.2014 у справі №911/1952/14 убачається, що 03.10.2014 т.в.о. директора боржника підписано наказ про проведення інвентаризації та створено комісію з проведення інвентаризації.

Враховуючи значний обсяг майна боржника, специфіку підприємства, відсутність вільного доступу на територію підприємства, не допуску позивача до підприємства для проведення інвентаризації та аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства - боржника, судом ухвалами від 20.10.2014, 12.11.2014 та 11.03.2015 продовжено строк проведення інвентаризації майна боржника.

Слід відмітити, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 ухвалу Господарського суду Київської області від 06.04.2014 у справі №911/1952/14 залишено без змін.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що не проведення у встановлений чинним законодавством строк аналізу фінансово-господарської діяльності ДП «Білоцерківській завод «Еталон», у тому числі, на предмет виявлення ознак фіктивного банкрутства та інвентаризації зазначеного підприємства, не надання суду та комітету кредиторів звіту про свою діяльність, відомостей про фінансове становище боржника, відбулось у зв'язку з відсутність вільного доступу на територію підприємства, не допуску позивача до підприємства для проведення інвентаризації та аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства - боржника, тобто за відсутності вини позивача.

За таких умов, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, викладене спростовує висновки відповідача про порушення позивачем абз 6, 7, 10 ч. 3 ст. 22, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що вказує на необґрунтованість та протиправність прийнятих на підставі таких висновків припису від 30.10.2015 №24/15, розпорядження про усунення порушень від 30.10.2015 №10/15, наказу від 03.11.2015 №;317/7 та, як наслідок, задоволення позову у вказаній частині.

Також суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції в частині щодо визнання протиправним та скасування рішення Комісії з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим (розпорядникам майна, керуючим санацією, ліквідаторам) від 20.10.2015 про перегляд присвоєного п'ятого рівня кваліфікації арбітражному керуючому ОСОБА_5 та присвоєння йому четвертого рівня кваліфікації.

Відповідно до Порядку присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим (розпорядникам майна, керуючим санацією, ліквідаторам), який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.01.2013 № 145/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.01.2013 за № 174/22706 (далі - Порядок присвоєння рівнів кваліфікації) кваліфікація арбітражних керуючих визначається за п'ятьма рівнями кваліфікації. Питання про присвоєння арбітражному керуючому другого - п'ятого рівнів кваліфікації вирішується Комісією з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим, що утворюється при Міністерстві юстиції України (далі - Комісія).

Згідно пункту 5.5. Порядку присвоєння рівнів кваліфікації Комісія, вирішуючи питання про присвоєння арбітражному керуючому другого - п'ятого рівнів кваліфікації, розглядає заяви арбітражних керуючих разом з доданими до них документами, а також враховує освітній, професійний рівень арбітражного керуючого, ефективність здійснення діяльності арбітражного керуючого, результати здійснення щодо нього заходів контролю державним органом з питань банкрутства, репутацію та ділові якості арбітражного керуючого та інші фактори, які свідчать про рівень кваліфікації арбітражного керуючого.

Відповідно до пункту 7. Порядку присвоєння рівнів кваліфікації присвоєний арбітражному керуючому рівень кваліфікації може бути переглянутий Комісією у разі:

- подання арбітражним керуючим заяви про перегляд рівня кваліфікації (не частіше одного разу на рік);

- виявлення недостовірності інформації, наданої арбітражним керуючим у заяві;

- застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення або встановлення господарським судом фактів невиконання або неналежного виконання арбітражним керуючим обов'язків;

- у інших випадках за поданням члена Комісії.

Необґрунтованість висновку відповідача про порушення позивачем абз 6, 7, 10 ч. 3 ст. 22, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», необґрунтованість та протиправність припису від 30.10.2015 №24/15, розпорядження про усунення порушень від 30.10.2015 №10/15, наказу від 03.11.2015 №;317/7 прямо вказує на необґрунтованість та протиправність рішення Комісії з присвоєння рівнів кваліфікації арбітражним керуючим (розпорядникам майна, керуючим санацією, ліквідаторам) від 20.10.2015 про перегляд присвоєного п'ятого рівня кваліфікації арбітражному керуючому ОСОБА_5 та присвоєння йому четвертого рівня кваліфікації.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися вимог законодавства; 2) здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; 3) аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію; 4) подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством; 5) створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства; 6) здійснювати заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до встановлених законодавством вимог; 7) у порядку, встановленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; 7-1) вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту; 8) надсилати органам Національної поліції чи органам прокуратури повідомлення про факти порушення законності, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), переслідуваної у кримінальному чи адміністративному порядку; 9) виконувати інші повноваження, передбачені законодавством про банкрутство.

Під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Згідно ч. 10 ст. 22 Закону розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 у справі № 904/8028/14 відсторонено від посади Голови Правління ПАТ "Дизельний завод" ОСОБА_8 та покладено виконання обов'язків Голови Правління ПАТ "Дизельний завод" на розпорядника майна ОСОБА_5.

Проте, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 скасовано вказану вище ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області.

Проте, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2015 у вказаній справі знову покладено виконання обов'язків Голови Правління ПАТ "Дизельний завод" на розпорядника майна ОСОБА_5.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.07.2015 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2015 залишено без змін.

Згідно ч. 11 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника.

Відповідно до п.п. 7.47, 7.55 Статуту ПАТ "Дизельний завод" виконавчим органом ПАТ "Дизельний завод" є правління, і саме до компетенції правління належить вирішення всіх питань пов'язаних з керівництвом поточної діяльності товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції зборів та наглядової ради.

Рішення про розпорядження коштами та майном товариства, укладення договорів на суму, що перевищує 500 000,00 грн., правління приймає виключно за письмовою згодою наглядової ради (п. 7.55. Статуту ПАТ "Дизельний завод").

Повноваження Голови Правління визначені п. 7.58 Статуту ПАТ "Дизельний завод", відповідно до якого роботою правління керує голова правління, який має право, зокрема, скликати засідання правління, розподіляти обов'язки між членами правління без довіреності представляти інтереси Товариства та вчиняти від його імені юридичні дії, в межах компетенції визначеної цим Статутом, укладати правочини, передбачені цим Статутом, підписувати довіреності, договори та інші документи від імені товариства, рішення про укладення (видачу) яких прийнято уповноваженим органом Товариства в межах його компетенції відповідно до положень цього Статуту тощо.

З акту перевірки вбачається, що виконуючи повноваження Голови Правління ПАТ "Дизельний завод" позивач одноособово прийняв рішення про відмови від апеляційних скарг у справах №904/7844/15, №904/7917/14, відкликання довіреностей представників ПАТ "Дизельний завод" на представлення інтересів товариства в судах та правоохоронних органах.

За переконанням відповідачів, приймати рішення про відкликання довіреностей та відмову від апеляційної скарги позивач міг виключно за наявності відповідних рішень правління та письмової згоди наглядової ради товариства, повноваження яких судом не припинено.

Зокрема, ТОВ "Прем'єр Лізинг" звернулося в Господарський суд Дніпропетровської області до ПАТ "Дизельний завод" з позовом про стягнення попередньої оплати у сумі 89 548 800,00 грн. та судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що згідно договору поставки № 15/02/0003-2013 від 15.02.2013 року ПАТ "Дизельний завод" поставив ТОВ "Прем'єр Лізинг" 244 вантажних напіввагони замість 320 напіввагонів, передбачених умовами договору. Відповідно до пункту 4.6 договору в випадку непоставки партії вагонів (згідно специфікації партія вагонів складає 320 шт.) постачальник повинен повернути аванс у сумі 89 548 800,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2014 у справі №904/7917/14 позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ "Дизельний завод" на користь ТОВ "Прем'єр Лізинг" попередню оплату у сумі 21 267 840,00 грн. та витрати на сплату судового збору, оскільки відповідач в порушення вимог договору поставки не передав позивачу 76 (320-244) полувагонів, а, отже, відповідно пункту 4.6 договору та частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України повинен частково повернути аванс у сумі 21 267 840 грн.

ПАТ "Дизельний завод" подано апеляційну скаргу від 18.11.2014 на зазначене судове рішення.

26.01.2015 до суду подано заяву про відмову від апеляційної скарги у справі №904/7917/14 за підписом в.о. Голови Правління ПАТ "Дизельний завод" ОСОБА_5 Заява мотивована тим, що зобов'язання ПАТ "Дизельний завод" та ТОВ "Прем'єр Лізинг" за договором поставки № 15/02/0003-2013 від 15.02.2013 припинені шляхом зарахування зустрічних вимог між сторонами.

Також, з акту перевірки вбачається, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області не прийнято відмову позивача від апеляційної скарги та скасовано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2014 у справі №904/7917/14.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, що наведене свідчить, що відмова позивача від апеляційної скарги не мала правових наслідків, а відтак, відмова позивача від апеляційних скарг не є порушенням прав та інтересів боржника та свідчення про неналежне виконання позивачем своїх обов'язків в розумінні положень Закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 10.11.2015 у справі №904/8028/14, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.07.2015, якими відмовлено у задоволенні клопотання про усуненні позивача від виконання обов'язків.

Зокрема, оскаржуваними рішеннями до позивача застосовано дисциплінарне стягнення саме як на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), відтак посилання відповідача, на порушення позивачем норм законодавства як в.о. голови правління товариства є безпідставним.

Відмова судовими рішеннями у справі №904/8028/14 у задоволенні клопотання про усуненні позивача від виконання обов'язків є належним доказом відсутності порушення позивачем вимог Закону.

Також апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо доводів відповідача, що позивач здійснив втручання в оперативно-господарську діяльність боржника.

Відповідно до ч. 12 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повноваження керівника боржника та виконавчих органів його управління, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені в разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства.

У разі виявлення зазначених обставин за клопотанням кредиторів або інших учасників справи про банкрутство ухвалою господарського суду повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника припиняються, а виконання відповідних обов'язків тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

Відповідно до п. 7.55 Статуту ПАТ «Дизельний завод» до компетенції правління належить вирішення всіх питань, пов'язаних з керівництвом поточною діяльністю Товариства, крім питань, що належить до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради. До компетенції правління належить: прийняття рішень про укладення будь-яких правочинів на суму, що не перевищує 500 000,00 (п'ятсот тисяч гривень 00 копійок), за винятком тих, які без письмового погодження наглядової ради укладати заборонено.

Відповідно до п. 7.56 Статуту ПАТ «Дизельний завод» виключно за письмовою згодою наглядової ради, правління Товариства має право: передавати будь-яке майно або майнові права Товариства в заставу, іпотеку чи іншим чином обтяжувати майно Товариства; укладати будь-які договори на будь-яку суму, предметом яких є основні засоби (основні фонди) Товариства; укладати договори, сума яких перевищує встановлений цим Статутом граничний розмір; вчиняти правочини щодо придбання/відчуження транспортних засобів Товариства (незалежно від суми договору/угоди); вчиняти правочини щодо придбання/відчуження нерухомого майна та/або цілісного майнового комплексу Товариства (незалежно від суми договору/угоди); вчиняти правочини щодо безоплатного відчуження будь-яких активів Товариства; вчиняти правочини щодо придбання/відчуження у будь-який спосіб майна, вартість якого складає більше 20 відсотків загальної вартості активів Товариства.

Судом встановлено, що на позивача покладено виконання обов'язків Голови Правління боржника, проте з наведено вище не вбачається, що останній не мав права на відкликання довіреностей та подання процесуальних документів.

Відповідно до п. 7.6.2. Порядку на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

В силу приписів ст. 105 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Отже, у разі притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності на нього накладається дисциплінарне стягнення. Метою притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є його покарання за винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції підтримує позицію суду першої інстанції про те, що висновок відповідача про порушення ч. 10 ст. 22, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в наслідок яких завдано шкоду правам та інтересам боржника, є необґрунтованим, що вказує на необґрунтованість та протиправність прийнятих на підставі таких висновків наказу від 31.12.2015 №2832/5 та, як наслідок, задоволення позову у вказаній частині.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 липня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 11.10.2015 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.