Справа № 201/12775/16-а
Суддя: Антонюк О. А.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження 2-а/201/1050/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровська про визнання протиправними дії, зобовязання вчинити певні дії, стягнення витрат, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ЦО УПФУ в м. Дніпропетровська про визнання протиправними дії, зобовязання вчинити певні дії, стягнення витрат.

Ухвалою суду від 13 вересня 2016 року було відкрито скорочене провадження у даній справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у 2009 році вийшов на пенсію державного службовця та перебуває на обліку Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську. 06.06.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням оновленої довідки від 26.05.2016 № 11-08/195-4450 з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, до яких віднесені індексація заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Листом від 13.06.2016 позивачу у перерахунку пенсії було відмовлено з посиланням ст. 33 ЗУ «Про державну службу», а тому позивач просить суд визнати зазначені дії протиправними та зобовязати відповідача здійснити розрахунок та виплату основного розміру пенсії державного службовця виходячи із 83 відсотків суми заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, заявлених оновленою довідкою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 26.05.2016 № 11-08/195-4450 та компенсації за невикористану відпустку, підтвердженою довідкою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 26.05.2016 № 11-08/197-4451.

28 вересня 2016 року відповідачем було подано заперечення на позов, в яких зазначено, що позов не підлягає задоволенню, оскільки не має законних підстав для перерахунку пенсії, а тому просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За загальним правилом установленим ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до положень ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20 серпня 2009 року призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 83% від суми заробітної плати.

06 червня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 26.05.2016 № 11-08/195-4450.

Листом від 13 червня 2016 року відповідач у здійснені перерахунку відмовив з посиланням на ст. 33 ЗУ «Про державну службу».

Частиною 2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, а отже зазначені суми є частиною заробітної плати позивача.

Згідно до ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обовязків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до ч.2 ст. 37 ЗУ «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 % заробітної плати. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Частиною 2 ст. 35 ЗУ «Про державну службу» встановлено, що державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 встановлено, що керівникам надано право, в межах встановленого фонду оплати праці, надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги на оздоровлення є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачувалася відповідно до ст. 35 ЗУ «Про державну службу» і з якої нараховувався збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, є складовою частиною фонду заробітної плати, а тому являється обєктом для призначення і перерахунку пенсії відповідно до ст. 37 вказаного закону.

Відповідно до п. 1 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування , в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу, сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхову внески до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва» визнано такими, що втратили чинність п.п. 1, 1.2 постанови правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2008 року за № 1161/15852», форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу». При цьому, постановою затверджено нову форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», в якій передбачена графа як «інші виплати», до якої включається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, грошові винагороди, індексація та інші надбавки, на які нараховані були страхові внески.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

До складу заробітної плати відносяться також інші виплати. При цьому слід враховувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження. Отже, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація є складовою заробітної плати.

З наданих довідок 26.05.2016 № 11-08/195-4450 та 26.05.2016 № 11-08/197-4451 вбачається, що були виплачені наступні інші виплати: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки, на які нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Статтею 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

При визначені періоду, з якого слід здійснювати перерахунок та виплату пенсії, суд виходить з положень ч. 4 ст. 35 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, якою визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи та аналізуючи всі доводи в сукупності і встановлені обставини та приведені норми закону, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки діями відповідача порушуються права позивача, а заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено, тому відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 551,20 грн., слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 124 Конституції України, ст. ст. 2, 6 11, 71, 72, 159, 161-163, 183-2, 186, 244-2, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровськущодо відмови ОСОБА_1у перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням у складі заробітної плати не врахованих інших виплат, матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, заявлених оновленою довідкою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 26.05.2016 № 11-08/195-4450 та компенсації за невикористану відпустку, підтвердженою довідкою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 26.05.2016 № 11-08/197-4451.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровськуздійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця з 01 червня 2016 року виходячи із 83 % суми заробітної плати з урахуванням інших виплат, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, заявлених оновленою довідкою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 26.05.2016 № 11-08/195-4450 та компенсації за невикористану відпустку, підтвердженою довідкою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 26.05.2016 № 11-08/197-4451.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з моменту її отримання.

Суддя : О.А. Антонюк