Справа № 802/2913/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2913/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

05 жовтня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника позивача - Спесивцева В.В.

представника відповідача - Нартовської Є.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПТ-Україна" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом Підприємства "ВПТ-Україна" заснованого на повній власності російського ЗАТ "ВПТ-НН" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду з Вищого адміністративного суду України на новий розгляд надійшла адміністративна справа за позовом підприємства "ВПТ-Україна", заснованого на повній власності російського ЗАТ "ВПТ-НН" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області, в частині зобов'язання Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Вінницькій області відновити у системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України стан, який був до внесення висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року.

Протокольною ухвалою суду від 12.07.2016 року неналежного відповідача Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Вінницькій області замінено на належного - Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи на підставі наказу №1700 від 13.06.2014 року, виданого Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Вінницькій області (далі по тексту - відповідач) керуючись ст.. 20, п. 75.1 ст. 75 пп.78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 та п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2012р. №2755-IV проведено позапланову виїзну документальну перевірку Підприємства «ВПТ-Україна», заснованого на повній власності російського ЗАТ «ВПТ-НН» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинам із TOB «Бізнес-КонсалтінгПлюс» (Код - 37093546) за липень 2011 року, TOB «Профіт Пласс» (Код - 36387364) за серпень-вересень 2013р., TOB «Мейденгрін» (Код - 38651555) за жовтень 2013р., TOB «Дах-Гідроізоляція Будівель Кайзер Україна» (Код - 33156408) за листопад 2013р. та TOB «Риббухмаркет» (Код - 38651204) за листопад-грудень 2013р..

За результатами перевірки відповідачем складено акт № 1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року, у якому відповідачем сформовано висновки про порушення П «ВПТ-Україна» засноване на повній власності російського ЗАТ «ВПТ-НН»:

-п. 187.1 ст. 187 п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України за рахунок чого завищено суму податкового кредиту за листопад 2013 року сформовану за рахунок здійснення господарських операцій з придбання товарів у TOB «Дах-Гідроізоляція Будівель Кайзер Україна» та завищено суму податкових зобов'язань за листопад 2013 року сформовану за рахунок подальшої поставки даного товару на адресу ВП «Головний матеріально-технічний склад» ДТГО «Львівська залізниця».

-п. 187.1 ст. 187 п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України за рахунок чого завищено суму податкового кредиту за листопад-грудень 2013 року сформовану за рахунок здійснення господарських операцій з придбання товарів у TOB «Риббухмаркет» та завищено суму податкових зобов'язань за листопад-грудень 2013 року сформовану за рахунок подальшої поставки даного товару на адресу ДП «Укрзалізничпостач», TOB «НВК «Планела-Рейл», ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» та ПП «Пром-Альянс».

Вважаючи, що висновки акта перевірки є необґрунтованими та прийнятими на підставі суб'єктивних припущень, всупереч чинному законодавства, відповідач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Вінницької ОДПІ з встановлення в акті позапланової виїзної документальної перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року порушень підприємством "ВПТ-Україна" норм п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, визнати протиправними дії Вінницької ОДПІ по завищенню підприємством "ВПТ-Україна" сум податкового кредиту та податкових зобов'язань, здійснених на підставі акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року, зобов'язати Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Вінницькій області відновити у системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України стан, який був до внесення висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 року адміністративний позов задоволено частково, зобов'язано Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Вінницькій області відновити у системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України стан, який був до внесення висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року. В решті вимог відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанції оскаржені Вінницькою ОДПІ в касаційному порядку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.05.2016 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 року в частині зобов'язання Вінницької ОДПІ відновити у системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України стан, який був до внесення висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року скасовано.

Приймаючи дане рішення, ВАСУ вказав на необхідність дослідження доказів, які підтверджують факт внесення до інформаційних систем інформації на підставі акта від 24 червня 2014 року №1676/22-03/32833513, зокрема витягів з автоматизованих систем.

На виконання вимог ухвали ВАСУ, судом першої інстанції в ході розгляду даної справи витребувано та досліджено детальну інформацію по платнику ПДВ ТОВ "ВПТ-Україна" щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів позивача, в результаті чого встановлено, що контролюючим органом вносились зміни стану в системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на підставі висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року, з метою виконання функцій податкового контролю, однак податкові повідомлення-рішення за наслідками здійснення контролю у відношенні позивача відповідачем не приймалися.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції і не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

Пунктом 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (п.п. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Відповідно до ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами п.п. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Згідно з п. 75.1 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок оформляються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (п. 74.2).

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і така інформація не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Тобто, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що з огляду на викладене, права апелянта ніяким чином не порушені, а відповідно і підстав для задоволення вимог апеляційної скарги на разі немає.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПТ-Україна" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 10 жовтня 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.