Справа № 274/1429/16-а
Суддя: Замега О. В.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 274/1429/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2016 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря - Павлюк - Жук А.В., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Алексійчук В.В., представника третьої особи - Ніколайчук Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа - Бердичівська міська виконавча дирекція Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, про визнання дій (бездіяльності) не призначення пенсії у зв"язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірною та зобов"язання вчинити дію призначення та нарахування зазначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дії (бездіяльності) не призначення пенсії у зв"язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірною та зобов"язання вчинити дії призначення та нарахування йому зазначеної пенсії, у розмірі відшкодування фактичних збитків, з дня виникнення у нього права на дану пенсію.

Мотивуючи тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина - ОСОБА_4. ОСОБА_4 на день смерті являлась ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році категорії 1, якій призначена пенсія по інвалідності 1 групи інваліда з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 07 квітня 2010 року Вінницька регіональна міжвідомча експертна комісія по установленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смертей з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС надала експертний висновок: захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_4, так, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На час смерті дружини у нього був пенсійний вік та інвалідність 2 групи інваліда армії. 05 травня 2010 року Житомирська облдержадміністрація видала йому посвідчення чоловіка померлої громадянки із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якої пов'язана з Чорнобильською катастрофою, яке як передбачено п. 3 ст. 65 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є документом, що підтверджує його статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом, зокрема, право на пільгу з відшкодування шкоди за втрату годувальника, смерть якого пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за його зверненням в 2010 році здійснило відшкодування шкоди за втрату годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою. 05.02.2016 року він звернувся до відповідача щодо призначення та виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 Закону. Однак відповідач не здійснив призначення йому даної пенсії. Відмовляючи у призначенні пенсії відповідач не зазначив Закон України, яким передбачені підстави, межі повноважень та спосіб не призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Мотивація управління не узгоджується з другою частиною преамбули та ст.ст. 1, 13, 54 Закону, з постановою Кабінету Міністрів від 23 листопада 2011 року № 1210 та з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1. З даним рішення відповідача він не згодний, оскільки воно суперечить вимогам чинного законодавства України, а тому вимушений вернутися до суду з даним позовом.

У відкритому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з зазначених в заяві підстав.

Представник відповідача Алексійчук В.В. в судовому засіданні проти позову заперечила, та подала до суду письмові заперечення(а.с. 82-85).

Представник третьої особи - Ніколайчук Н.І. при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, та третьої особи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина ОСОБА_1- ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 25 січня 2010 року(а. с.7).

ОСОБА_4 являлась ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1, якій призначена пенсія по інвалідності 1 групи інваліда з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копіями посвідчення серія НОМЕР_4 від 22.10.1992 року з вкладкою від 20.11. 2002 року НОМЕР_5 та пенсійного - № НОМЕР_1( а.с.6).

07 квітня 2010 року Вінницька регіональна міжвідомча експертна комісія по установленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смертей з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС розглянувши звернення ОСОБА_1 у зв"язку зі смертю дружини ОСОБА_4 надала експертний висновок: захворювання, що призвело до смерті, так, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією експертного висновку від 27 березня 2010 року вих. №16130(а.с. 8).

На час смерті ОСОБА_1 позивач отримував пенсію по інвалідності, як інвалід армії 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2(а.с. 5).

05 травня 2010 року ОСОБА_1 Житомирською облдержадміністрацією видано посвідчення чоловіка померлої громадянки із числа ліквідаторів категорії 1, смерть якої пов"язана з Чорнобильською катастрофою(а.с. 9).

05.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонуд України в м. Бердичеві та в Бердичівському районі(правонаступником якого є Бердичівське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області) із заявою про призначення йому пенсії у зв"язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"( а.с. 13).

Згідно відповіді управління від 10.02.2016 року № 19/п-8 позивачу було роз"яснено, що для призначення пенсії згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" йому необхідно особисто звернутися до управління Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка, та надати необхідні документи(переліки, яких зазначено), і в зв"язку з ненаданням позивачем всіх необхідних документів відсутня можливість задовольнити його заяву(а.с. 14-15).

На думку суду, дії службових осіб Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у відмові розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії є незаконними, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 46 Конституції України, закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"(а.с. 2 - 4).

Закон України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є спеціальним законом, який застосовується до спірних правовідносин.

У відповідності до статті 13 даного Закону, держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за:

1) пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

2) втрату годувальника, якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою;

3) матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім'ї у зв'язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

Статтею 54 даного Закону, передбачено призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду", встановлено, що органи Пенсійного фонду крім призначення і виплати пенсій відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ), "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ) , "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" ( 2262-12 ), "Про прокуратуру"( 1789-12 ) здійснюють:

а) призначення і виплату пенсій, надбавок, підвищень та доплат відповідно до Законів України "Про наукову і науково-технічну діяльність" ( 1977-12 ), "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" ( 962-12 ), "Про державну службу"( 3723-12), "Про статус народного депутата України" ( 2790-12 ), "Про судоустрій і статус суддів" ( 2453-17 ), "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" ( 3721-12 ), "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ( 3551-12 ), "Про ветеринарну медицину"( 2498-12 ), "Про судову експертизу" ( 4038-12 ), "Про зайнятість населення"( 803-12 ), "Про донорство крові та її компонентів"( 239/95-ВР ), "Про службу в органах місцевого самоврядування"( 2493-14 ), "Про статус гірських населених пунктів в Україні"( 56/95-ВР ), "Про дипломатичну службу" ( 2728-14 ), "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів"( 540/97-ВР ), "Про Національний банк України" ( 679-14 ), "Про біженців" ( 2557-14 ), "Про внесення змін до деяких законів України у зв'язку із закриттям Чорнобильської атомної електростанції" ( 2398-14 ), "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"( 796-12 ), а також відповідно до Митного кодексу( 1970-12 ) і Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР ( 379/95-ВР );

б) призначення і виплату щомісячної компенсації сім'ям у разі втрати годувальника, передбаченої статтею 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 передбачено, що призначення та виплату військовослужбовцям щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 52 Закону здійснюють головні управління Пенсійного фонду України (ГУ ПФУ) в областях, а призначення та виплату пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 Закону - управління Пенсійного фонду України містах та районах.

Умови та порядок призначення пенсії врегульовані Законами № 1058-IV та № 1788-ХІІ. Згідно зі статтею 81 Закону № 1788-ХІІ призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

На підставі зазначених нормативних актів, УПФ при вирішенні питання про призначення пенсії наділене дискреційними повноваженнями, при цьому при наявності звернення, суб'єкт владних повноважень повинен прийняти рішення.

Як свідчать матеріали справи, рішення про призначення пенсії позивачу відповідачем не було прийнято, а позивачу було надано лише роз"яснення.

Доводи представника відповідача, що позивачем до управління не була подана заява, яка передбачена вимогами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та не надано всіх необхідних документів, а тому дана заява розглянута в порядку Закону України "Про звернення громадян", на думку суду є безпідставними, так як позивач звернувся до них із заявою у відповідності до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", і управління повинно було б прийняти рішення за розглядом даної заяви, а не надавати роз"яснення.

Згідно з постановою ВАСУ від 21.10.2010 року № П-278/10 з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 162 КАСУ, у разі задоволення адміністративного позову, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов'язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, суд вправі лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Умови та порядок призначення пенсії врегульовані вище викладеними нормативними актами.

Згідно їх положень, призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. При цьому, пенсійний фонд наділений дискреційними повноваженнями, тому суд може лише зобов'язати його, як суб'єкта владних повноважень, прийняти рішення з урахуванням встановлених обставин та норм закону, який відповідач повинен застосувати.

А тому позовні вимоги позивача щодо зобов"язання вчинити дії призначення та нарахування йому пенсії у зв"язку з втратою годувальника, смерть якого пов"язана з Чорнобильською катастрофою, у розмірі відшкодування фактичних збитків, відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з дня виникнення у нього права на дану пенсію, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 статті 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає за необхідне задоволити частково позовні вимоги, змінивши визначення способу захисту порушеного права: "Із зобов"язання Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вчинити дії призначення та нарахування - ОСОБА_1 пенсії у зв"язку з втратою годувальника, смерть якого пов"язана з Чорнобильською катастрофою, у розмірі відшкодування фактичних збитків, відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з дня виникнення у нього права на дану пенсію на зобов'язання Бердичівське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії у зв"язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням обставин встановлених судом".

Також, на думку суду, не підлягає задоволенню клопотання позивача щодо визначення ідентичності між пенсією, яку він зазначив у позовній заяві, та пенсію, яку відповідач зазначив у запереченні на його позовну заяву, оскільки це не входить до компетенції суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 44, 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 13, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати відмову Бердичівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії незаконною.

Зобов'язати Бердичівське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії у зв"язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням обставин встановлених судом.

В решті вимог відмовити за безпідставністю.

Сторони можуть ознайомитись з повним текстом постанови 10.10.2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: