Справа № 820/1384/16
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 р.Справа № 820/1384/16
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Яковенко М.М.

судді: Лях О.П., Старосуд М.М.

секретарі судового засідання: Антипенко В.А.

за участю:

позивача, представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представники відповідача: Ремінний В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2016 року по справі № 820/1384/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа Відділ Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом (з урахуванням уточнених вимог) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в якому просив суд: визнати незаконними дії Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, щодо не розгляду у 30 денний строк заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,5 га. (КОАТУУ: , Зона: 00, Квартал:000), яка розташована за межами населеного пункту - с. Лісне, що знаходиться на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, між земельними ділянками з кадастровим номером НОМЕР_1 та з кадастровим номером НОМЕР_2;

зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Харківській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,5 га. (КОАТУУ: , Зона: 00, Квартал:000), яка розташована за межами населеного пункту - с. Лісне, що знаходиться на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, між земельними ділянками з кадастровим номером НОМЕР_1 та з кадастровим номером НОМЕР_2.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2016 року задоволено частково позов (а.с. 146-150).

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у формі листа-відповіді від 12.03.2016 року №1-3688/0/6-3241/0/21-16 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,5000 га, розташовану за межами населеного пункту на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.03.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,5000 га, розташовану за межами населеного пункту на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі (а.с. 163-168).

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні. В судовому засіданні представник підтвердив та зазначив, що за наслідками звернення позивача 01.03.2016 року із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, ними не було прийнято рішення про задоволення або про відмову у задоволенні із надання такого дозволу відповідно до ст..118 ЗК України. Вказував на невідповідність вибраної земельної ділянки, на вихід судом за межі заявлених вимог.

Позивач та представник позивача заперечували проти апеляційної скарги та наполягали на залишенні постанови суду без змін.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області не розглянуло клопотання позивача по суті у встановленому законом порядку, та не прийняло відповідного рішення за наслідками звернення, а тому з урахуванням положень ст..11 КАС України, вийшов за межі заявлених вимог, та задовольнив позов частково у визначений спосіб.

Сторона позивача не оскаржувало постанову суду першої інстанції. В судовому засіданні сторона позивача наполягала на залишенні судового рішення без змін, чим погодилось із способом судового захисту прав позивача, як належний розгляд та вирішення його звернення.

Здійснюючи апеляційний перегляд та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, погоджуючись з прийнятим рішенням, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанціями, що 11.02.2016 року ОСОБА_1 отримав від Відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області довідку №178 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01.01.2016 року де вказано, що із земель запасу позивачу розподілено 0,5000 га. під господарськими будівлями та дворами(а.с.7).

15.02.2016 року позивачем - ОСОБА_1 було подано заяву до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,5000 га. яка розташована за межами населеного пункту на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області(а.с.48).

За результатами розгляду заяви Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 24.02.2016 року надано позивачу відповідь, в якій вказано, що згідно з довідкою з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями №178, виданою Відділом Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області, бажана земельна ділянка представлена землями під господарськими будівлями та дворами. Натомість згідно з наданим позивачем викопіюванням з кадастрової карти (плану) земельна ділянка представлена багаторічними насадженнями. Та рекомендовано уточнити зазначену інформацію та повторно звернутися з відповідною заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки(а.с.47).

Як вбачається зі змісту листа ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» від 10.02.2016 року земельна ділянка, яка розташована на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами с. Лісне та вкрита лісовою рослинністю відповідно наданих позивачем картографічних матеріалів з Публічної кадастрової карти України не знаходиться в користуванні ДП «Харківська ЛНДС»(а.с.10).

Листом від 10.02.2016 року повідомлено начальника відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області, що в ДП «ХОДАЛП «Харківоблагроліс» на території Дергачівського району Харківської області в постійному користуванні, у власності чи оренді не перебуває жодних земель, в тому числі й земель лісогосподарського призначення, інформація щодо приналежності до певної категорії земель зазначеної в листі земельної ділянки в ДП «ХОДАЛП «Харківоблагроліс» відсутня(а.с.11).

Дотримавшись рекомендацій відповідача, які викладені в листі від 24.02.2016 року позивач, 01.03.2016 року (зареєстровано 02.03.2016 р) ОСОБА_1 знову подав до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,5000 га. із земель сільхозпризначення державної власності. До заяви надав відповідні додатки (а.с.109).

Листом від 12.03.2016 року позивача повідомлено, що була здійснена перевірка місця розташування земельної ділянки, яку позивач бажає отримати у власність, за допомогою Публічної кадастрової карти України. Встановлено, що зазначена земельна ділянка вкрита лісовою рослинністю. Наявність лісової рослинності на земельній ділянці також підтверджується доданим до заяви листом ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» від 10 лютого 2016 року №35/03. Враховуючи викладене, запропоновано спільно з Відділом Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області, якому буде надано відповідне доручення, підібрати іншу земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею до 2,0 га. У такому разі Головним управлінням в найкоротші терміни буде прийнято відповідне рішення (а.с.13-14).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до положень ч.6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення …. , ведення особистого селянського господарства…, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як вбачається із заяви позивача та додатків до неї, він просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою на 0,5000 га, що відповідає вимогам ст..118, 121 ЗК України.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку, відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об'єкта вимогам, зазначеним у ЗК Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру у Харківській області визначено Положенням про Головне управління Держгеокадастру у області, котре затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та жилого - комунального господарства України від 03.02.2015 р. № 14, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.02.2015 р. за вих. № 177/26622, у п.п. 12 п. 4 якого встановлено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України.

Оглянувши лист відмову відповідача від 12.03.2016 року №1-3688/0/6-3241/0/21-16 щодо розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і викладена в ньому позиція, не містить визначених ч. 7 ст. 118 ЗК України, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні, що не може бути визнано судом правомірним. Тобто, колегія суддів вважає, що така відповідь не відповідає та за змістом не утримує в собі обов'язкові вимоги ч.7 ст.118 ЗК України. Положеннями цієї норми визначаються як підстави для відмови у надані дозволу на розробку проекту землеустрою, так і вимоги щодо змістовності оформлення рішення яким відмовляється у цьому. Перелік підстав для відмови у наданні дозволу є вичерпними.

Під час апеляційного перегляду представник відповідача підтвердив, про відсутність наведених у оскаржуваному рішенні обґрунтованих підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на положення земельного законодавства, що регулює питання надання земельних ділянок у власність, вирішення цього питання умовно розділено на стадії.

Тобто, щоб отримати земельну ділянку, основною первиною стадією для цього, є вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Після виготовлення такого проекту, наступний етап, це погодження цього проекту у порядку встановленому ЗК України, надання земельної ділянки особі у власність.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта, на не врахування судом місця розташування, статус земельної ділянки на яку претендує позивача, на її не відповідність при вирішенні спору. Колегія суддів зазначає, що в даному випадку ще не вирішується питання із надання земельної ділянки особі власність з визначенням умов її використання. В межах спірних правовідносин, спірним є саме належне вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, як стадія, що передує вирішенню питання з передачі земельної ділянки в оренду.

Колегія суддів зазначає, відшукування в судовому засіданні нових підстав не визначених законом для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є безпідставною подією та є не коректним з боку суб'єкта владних повноважень. Якщо були правові підстави визначені законом для відмови у цьому, в тому числі, якщо вирішення цього питання не належало до компетенції відповідача, то відповідач повинен був навести це у своєму рішенні вмотивовано, а не намагатися це зробити шляхом відшукування недоліків під час вирішення справи в суді.

Враховуючи те, що ГУ Держгеокадастру у Харківській області не розглянуло клопотання позивача по суті та у встановленому законом порядку не прийняло з цього питання рішення, однак фактично відмовило у наданні дозволу на розроблення документації, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив на відсутності підстав для зобов'язання відповідача надати відповідний дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,5 га.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо безпідставного виходу судом за межі заявлених позовних вимог.

Так, частиною 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до положень ст. 11 КАС України, суд першої інстанції, враховуючи, що відповідачем допущений порядок розгляду та прийняття рішення, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, правомірно вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 01.03.2016 року. Суд першої інстанції встанови належний спосіб судового захисту позивача.

Колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2016 року по адміністративній справі № 820/1384/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі буде складена 10.10.2016 року.

Головуючий суддя Яковенко М.М.
Судді Лях О.П. Старосуд М.І.