Справа № 802/4180/14-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/4180/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Заброцька Л.О.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

29 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2016 року Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі Вінницька ОДПІ) звернулась до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа по адміністративній справі № 802/4180/14-а.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року в задоволенні заяви Вінницької ОДПІ, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким заяву задовольнити.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується слідуюче.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року задоволено позов Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі Вінницька ОДПІ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 27240,70 грн.

29 січня 2015 року судом за вищезазначеним судовим рішенням, видано Вінницькій ОДПІ виконавчий лист.

16 березня Вінницькою ОДПІ подано заяву про виправлення описки у вказаному виконавчому листі.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року виправлено описку, допущену у виконавчому листі.

15 липня 2016 року представник позивача звернувся до суду першої інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконання виконавчого листа по вказаній справі. Причиною пропуску строку зазначив ту обставину, що оригінал виконавчого листа був отриманий Вінницькою ОДПІ тільки в липні 2016 року, тоді як строк його пред'явлення до виконання закінчується 23 січня 2016 року.

Відмовляючи в задоволенні вищевказаної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що позивачем пропущено строк пред'явлення до виконання виконавчого листа №802/4180/14-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 29 січня 2015 року, з поважних причин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до приписві частини 1 статті 258 КАС України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Згідно частини 1 статті 261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV від 21 квітня 1999 року (далі Закон N 606-XIV) встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 Закону N 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Виконання судових рішень проводиться з наступного дня після набрання рішенням законної сили (п.1 ч.2 ст.22 Закону N 606-XIV).

Таким чином, підставою для видачі судом виконавчого листа є заява стягувача, а підставою поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання є визнані судом поважні причини такого пропуску.

Отже, звертаючись до адміністративного суду з заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, стягувач повинен обґрунтувати поважність причин пропущення строку із посиланням на відповідні докази, а суд повинен перевірити, чи є підстави вважати причини пропуску такого строку поважними.

Процесуальним законодавством не визначено переліку причин, які є поважними та за наявності яких суд повинен поновити пропущений строк. При цьому, на думку суду апеляційної інстанції, поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано Вінницькій ОДПІ виконавчий лист по справі № 802/4180/14-а, в якому строк пред'явлення до виконання зазначено до 23.01.2016 року.

16 березня 2015 року, позивач звернувся до суду з заявою про виправлення описки у вищезазначеному документі, оскільки в ньому невірно зазначено ідентифікаційний номер боржника.

08 квітня 2015 року, судом першої інстанції винесено ухвалу, якою описку допущену у виконавчому листі № 802/4180/14-а від 29 січня 2015 року, виправлено.

У заяві про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання позивач зазначає, що оригінал виконавчого листа, був виданий йому Вінницьким окружним адміністративним судом тільки в липні 2016 року, після закінчення строку його пред'явлення до виконання.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що копія ухвали про виправлення описки у виконавчому листі, була направлена на адресу Вінницької ОДПІ та отримана нею 30 квітня 2015 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи, розпискою про отримання поштової кореспонденції (а.с.77).

Таким чином, позивачу було відомо про те, що судом виправлено описку, допущену у виконавчому листі з моменту отримання ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року, проте заява про видачу виконавчого листа була подана ним до суду лише 23.06.2016 року, тобто більш ніж через рік після отримання вказаного рішення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що посилання Вінницької ОДПІ на те, що строк для звернення із виконавчим листом пропущено ним з поважних причин, тому що судом першої інстанції було видано виконавчий лист після спливу строку пред'явлення його до виконання є необґрунтованими, оскільки, відповідно до приписів частини 1 статті 258 виконавчий лист видається судом за заявою стягувача, а з огляду на обізнаність заявника про існування ухвали суду від 08 квітня 2015 року по справі № 802/4180/14-а, останній мав можливість звернутися до адміністративного суду із заявою про видачу виконавчого листа у встановлений законодавством строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання, натомість, жодних обґрунтованих причин щодо неможливості звернення до суду за отриманням виконавчого документу з 30 квітня 2015 року до 22 січня 2016 року ним не наведено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав до поновлення строку пред'явлення виконавчого листа для виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, прийняв судове рішення із врахуванням фактичних обставин справи та з дотриманням норм процесуального права, а отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.