Справа № 591/1948/16-а
Суддя: Грищенко О. В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1948/16-а
Провадження № 2-а/591/227/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді Грищенко О.В., секретаря Ханюкової-Липової І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми спр аву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років. Просить зобов'язати відповідача здійснити з 01.01.2016 року перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України „Про прокуратуру " (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії), з урахуванням довідки прокуратури Сумської області від 15.03.2016 року № 58-зп-16, в розмірі 80 відсотків заробітної плати за відповідною посадою без обмеження граничного розміру. Свої вимоги мотивує тим, що з червня 2012 року йому призначена пенсія за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 80 % без обмеження максимального розміру. В своєму позові вказує на те, що 03.05.2012 року він звільнився з органів прокуратури з посади заступника прокурора Сумської області. 18.03.2016 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за вислугою років за правилами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Сумської області від 15.03.2016 року № 58-зп-16 про заробітну плату на відповідній посаді станом на 01.12.2015 року, в розмірі 80 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру. 25.03.2016 року з листа, яким відповідач повідомив позивача про прийняте рішення №812242 від 24.03.2016 року про відмову в задоволенні заяви, йому стало відомо, що його право було не визнане відповідачем, позивач просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від ( в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001р.), що діяв на час призначення пенсії, не більше як за 12 місяців, тобто з 01 січня 2016 року.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. З наданих суду усних пояснень та письмових заперечень відповідача, вбачається, що він посилається на п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються, зокрема, відповідно до закону України «Про прокуратуру». Крім того, посилається на ч. 3 ст. 85 Закону України «Про прокуратуру», щодо максимального розміру пенсії, який тимчасово в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, не може перевищувати 10740 грн. В зв'язку з цим, посилаючись на відсутність підстав у перерахунку позивачу пенсії, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач є пенсіонером та з червня 2012 року отримує пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 80% заробітної плати без обмеження максимального розміру. 18.03.2016 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії, з урахуванням довідки прокуратури Сумської області від 15.03.2016 року № 58-зп-16 про заробітну плату, в розмірі 80 відсотків заробітної плати за відповідною посадою без обмеження граничного розміру, але згідно з листом від 25.03.2016 року відповідач повідомив позивача про прийняте рішення №812242 від 24.03.2016 року про відмову в задоволенні заяви. (а.с.9-10).

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено право на перерахунок вже призначеної пенсії при наявності зазначених у ч. 17 підстав, а саме - призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що слідує за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року перерахунок має бути проведено виходячи з розміру раніше призначеної позивачеві пенсії, тобто, 75 відсотків від суми місячного заробітку з урахуванням підвищення заробітної плати та з урахуванням вже проведених виплат.

Верховний Суд України в постанові від 10.12.2013 року у справі №21-348а13 дійшов правового висновку, що внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

Положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013(справа №21-348а1), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (провадження №127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 статті 116 Конституції України).

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Отже при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо незаконності постановленого відповідачем рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії та необхідності зобов'язання відповідача провести такий перерахунок знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії.

Постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року підвищено на 25% посадові оклади працівників прокуратури, розміри яких затверджено постановою КМУ від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

З огляду на викладене, суд вважає, що перерахунок пенсії позивачу на підставі поданої ним відповідачу 18.03.2016 року заяви про перерахунок пенсії та довідки відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 80% від заробітної плати, повинен бути здійснений з 01 січня 2016 року.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові у справі № 161/20170/14-а від 01.03.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 9, 98-100, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови в перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії згідно з його заявою від 18.03.2016 року та довідкою прокуратури Сумської області від 15.03.2016 року № 58-зп-16.

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з розрахунку 80% від суми щомісячної (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, згідно довідки прокуратури Сумської області від 15.03.2016 року № 58-зп-16, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження максимального розміру пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів в порядку, передбаченому ч.2 ст. 186 КАС України, з подачею копії скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В.Грищенко