Справа № 2-а-124/11
Суддя: Прокудіна Н. Г.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа №2-а-124/11

12 травня 2011 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді-Прокудіної Н.Г.

при секретарі- Бузовій Т І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення 1043 грн. 70 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 № 189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.

Відповідно до довідки Обласної спеціалізованої психіатричної лікарні № 2 від 19.11.2009 № 843, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в вищевказаній лікарні з 15.06.2009, тому на підставі заяви ОСОБА_2 (колищньої дружини відповідача) від 11.12.2009 та відповідних документів поданих до управління, їй була призначена тимчасова державна допомога на дитину ОСОБА_3, щомісяця з 01.12.2009 по 31.05.2010.

Після закінчення терміну виплати тимчасової державної допомоги управлінням було зроблено запит від 16.07.2010 № 01- 10/4079/04 до обласної спеціалізованої психіатрічної лікарні № 2 щодо термінів перебування відповідача в зазначеній лікарні на стаціонарному лікуванні, на який 27.07.2010 було отримано відповідь, відповідно до якої було зясовано що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 15.06.2009 по 02.03.2010. Відповідно до довідки Зарічного відділу ДВС СМУЮ від 22.07.2010 № 14/10 аліментів на утримання дитини у період призначення тимчасової державної допомоги не сплачував.

Протягом спірного періоду тимчасова державна допомога виплачувалась у розмірах: з 01.12.2009 по 31.05.2010 - 232,80 гри., але

27.04.2010 Верховною Радою України було прийнято Закон України „Про Державний бюджет України на 2010 рік, яким збільшувалися розміри соціальних допомог та компенсацій з 01.01.2010. Відповідно до вищевказаного закону було зроблено перерахунок всіх видів соціальної допомоги та компенсацій. Після перерахунку, розпорядженням від 07.05.2010 заявниці було зроблено перерахунок тимчасової державної допомоги з 01.01.2010 та зроблено новий розрахунок, внаслідок чого зазначена допомога виплачувалась у період з 01.01.2010 по 31.03.2010 у розмірі 270, 30 грн.

Тому відповідно до п. 10 Порядку сума підлягає сплаті за період з 01.12.2009 по 31.03.2010 в розмірі 1043 грн. 70 коп.

Боржнику було направлено рекомендований лист-повідомлення від 21.09.2010 з пропозицією повернути виплачені кошти тимчасової допомоги на рахунок управління в добровільному порядку і надати чек про сплату.

До цього часу, належна до поверння сума в розмірі 1043 грн. 70 коп., не повернута.

Просить стягнути з відповідача 1043 грн. 70 коп..

Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений.

В судове засідання сторони не з'явились.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України у зв"язку з відсутністю осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивщи матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких (ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 № 189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.

Відповідно до довідки Обласної спеціалізованої психіатричної лікарні № 2 від 19.11.2009 № 843, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в вищевказаній лікарні з 15.06.2009, тому на підставі заяви ОСОБА_2 (колищньої дружини відповідача) від 11.12.2009 та відповідних документів поданих до управління, їй була призначена тимчасова державна допомога на дитину ОСОБА_3, щомісяця з 01.12.2009 по 31.05.2010.

Після закінчення терміну виплати тимчасової державної допомоги управлінням було зроблено запит від 16.07.2010 № 01- 10/4079/04 до обласної спеціалізованої психіатрічної лікарні № 2 щодо термінів перебування відповідача в зазначеній лікарні на стаціонарному лікуванні, на який 27.07.2010 було отримано відповідь, відповідно до якої було зясовано що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 15.06.2009 по 02.03.2010. Відповідно до довідки Зарічного відділу ДВС СМУЮ від 22.07.2010 № 14/10 аліментів на утримання дитини у період призначення тимчасової державної допомоги не сплачував.

Протягом спірного періоду тимчасова державна допомога виплачувалась у розмірах: з 01.12.2009 по 31.05.2010 - 232,80 грн., але 27.04.2010 Верховною Радою України було прийнято Закон України „Про Державний бюджет України на 2010 рік, яким збільшувалися розміри соціальних допомог та компенсацій з 01.01.2010. Відповідно до вищевказаного закону було зроблено перерахунок всіх видів соціальної допомоги та компенсацій. Після перерахунку, розпорядженням від 07.05.2010 заявниці було зроблено перерахунок тимчасової державної допомоги з 01.01.2010 та зроблено новий розрахунок, внаслідок чого зазначена допомога виплачувалась у період з 01.01.2010 по 31.03.2010 у розмірі 270, 30 грн.

Тому відповідно до п. 10 Порядку сума підлягає сплаті за період з 01.12.2009 по 31.03.2010 в розмірі 1043 грн. 70 коп.

Боржнику було направлено рекомендований лист-повідомлення від 21.09.2010 з пропозицією повернути виплачені кошти тимчасової допомоги на рахунок управління в добровільному порядку і надати чек про сплату.

До цього часу, належна до поверння сума в розмірі 1043 грн. 70 коп., не повернута.

Тому необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради суму позову у розмірі 1043 грн. 70 коп..

Керуючись ст. ст.ст. 7-9, 11,69-71, 159-163 КАС України, Постановою Кабінетом Міністрів України від 22.02.2006 року № 189, -

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради суму позову у розмірі 1043 грн. 70 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 3 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя