Справа № 820/4219/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

23 вересня 2016 р. №820/4219/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ГУ Національної поліції в Харківській області - Биковченко Н.І.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №7 Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині визнання ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківскій області від 15.07.2016 №230 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 (М-092465), начальника сектору реагування патрульної поліції Красноградського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області, з 15.07.2016, з виплатою компенсації за невикористану чергову відпустку з 01.01.2016 до 15.07.2016 у кількості 23 доби за статтею 77 п. 1 п.5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність);

- поновити ОСОБА_1 (М-092465), на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Красноградського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 14 серпня 1995 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 - проходив службу в органах МВС України. З 7 листопада 2015 року проходив службу в органах Національної поліції України. Згідно наказу по особовому складу №47 о/с ГУ Національної поліції в Харківської області від 11 лютого 2016 року позивач був призначений начальником сектору реагування патрульної поліції Красноградського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області. Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області по особовому складу №230 о/с від 15 липня 2016 року за наслідками проведеної атестації позивача було звільнено зі служби в поліції згідно з п.5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з посади начальника сектору реагування патрульної поліції Красноградського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області. Позивач вважає звільнення протиправним та незаконним, оскільки його атестування було проведено з грубим порушенням вимог Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 №1465 та Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідач Головне управління Національної поліції в Харківській області проти позову заперечував, від представника відповідача - Биковченко Н.І., через канцелярію суду надійшли письмові заперечення, в яких представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог зазначивши, що позивача на законних підставах звільнено зі служби в поліції, оскільки згідно з висновком атестаційної комісії, який прийнято більшістю голосів, присутніх на засіданні членів атестаційної комісії, позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Підставою для прийняття такого рішення атестаційною комісією стали: недостатній рівень знань законодавчої бази, низький рівень теоретичної підготовки. Вважає, що атестування позивача проведено у межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений наказом МВС України №1465 від 17.11.2015 року.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник позивача, у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях.

Представник відповідача Атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції в Харківській області, у судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши відомості про належне повідомлення відповідача Атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції в Харківській області про час, дату та місце розгляду справи, враховуючи положення ч.2 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, за наявними в ній матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, що були присутні у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

З 14 серпня 1995 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 - проходив службу в органах МВС України, згідно копії довідки начальника УКЗ ГУ Національної поліції в Харківській області (а.с. 7) та копії трудової книжки (а.с. 45-46).

В рамках реформування правоохоронної системи України 2 липня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення Національної поліції України" № 641 від 02.09.2015 року утворено Національну поліцію України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 року, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України» вирішено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції та ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи МВС.

Наказом голови Національної поліції України від 06.11.2015 року №3 було затверджено Тимчасові штати апаратів голових управлінь Національної поліції.

На підставі заяви позивача від 07.11.2015 р. (а.с. 29), наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №31 о/с від 07.11.2015 року, відповідно до п. 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" призначено як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України, в порядку переатестування ОСОБА_1 який мав спеціальне звання "майор міліції", оперуповноваженим Красноградського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області, з присвоєнням йому спеціального звання "майор поліції" (а.с. 29).

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" Афанасьєв О.Є. склав присягу на вірність народові України 07.11.2016 року, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 47 о/с від 11 лютого 2016 року, у зв'язку з реорганізацією, на підставі наказів Національної поліції України від 25.01.2016 №61, Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.01.2016 №54 та відповідно до статей 65, 68 Закону України "Про Національну поліцію", з 11.02.2016 року майора поліції ОСОБА_1 призначено начальником сектору реагування патрульної поліції звільнивши з посади оперуповноваженого Красноградського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області (а.с 30).

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №102 від 12.02.2016 року «Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області» з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України "Про національну поліцію України" та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердж. наказом МВС від 17.11.15р. № 1465, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 18.11.2015р., головою поліції прийнято рішення про проведення атестації поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області та підпорядкованих підрозділів атестаційною комісією Головного управління Національної поліції в Харківській області з 15.02.2016 року (а.с. 8). Крім того, серед іншого наказано створити атестаційні комісії ГУНП в Харківській області №1-10; довести до відома поліцейських інформації про час і місце атестування, керівникам структурних підрозділів, відділів та відділень поліції ГУНП приписувалось визначення відповідальних осіб за забезпечення проведення процесу атестації, складення списків поліцейських, які підлягають атестуванню, складення атестаційних листів стосовно поліцейських, підготовка додаткових матеріалів щодо проходження служби поліцейськими для надання до атестаційних комісій, доведення до відома поліцейських інформації про час і місце проведення засідань атестаційних комісій та забезпечення їх прибуття у разі необхідності.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 21.06.2016 року №598 (а.с. 9-11) затверджений персональний склад Атестаційної комісії №7 Головного управління Національної поліції України в Харківській області: голова - підполковник поліції Дзюба В.Г., головний інспектор Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України, секретар - лейтенант поліції Чередниченко М.І., командир роти № 8 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції, члени комісії: майор поліції Білодід В.В., головний оперуповноважений-інспектор Департаменту карного розшуку Національної поліції України і три представники від громадських організацій; Житній Олександр Олександрович, представник від міжнародної громадської організації «Ми Українці»; Задоренко Валерій Вікторович, представник від благодійного фонду «Соціальна служба допомоги»; Семитоцький Костянтин Миколайович, представник від громадської організації «Лозівська спілка учасників АТО».

На виконання вимог наказу Головним управлінням Національної поліції в Харківській області №102 від 12.02.2016 року заступником начальника ВП-керівником патрульної поліції Красноградського відділення поліції 24.03.2016 року був складений атестаційний лист з висновком прямого керівника - начальника Красноградського відділення поліції Ліхачова А.М. про відповідність майора поліції ОСОБА_1 займаній посаді (а.с. 12).

Атестаційною комісією №7 Головного управління Національної поліції України в Харківській області 01.07.2016 року була проведена атестація позивача, за результатами якої позивач отримав 20 балів з 60-ти можливих за тестом на загальні здібності та навички та 27 балів з 60-ти можливих за професійним тестом.

Згідно протоколу ОП№15.00006924.0033544 атестаційною комісією 01.07.2016 року з позивачем була проведена співбесіда, за результатами якої комісія більшістю голосів (6 - за, проти - 0) прийняла рішення, що позивач займаній посаді не відповідає, та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с. 13).

Як вбачається з вказаного протоколу до вказаного висновку про невідповідність займаній посаді ОСОБА_1 та його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність комісія дійшла, через відсутність знань Закону України «Про Національну поліцію», Кримінального кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, низький рівень тестування загальних та професійних навичок.

З результатами атестування позивач був ознайомлений 22.07.2016, що підтверджується його власноручним підписом в атестаційному листі.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області по особовому складу №230 о/с від 15 липня 2016 року за наслідками проведеної атестації майора поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції згідно з п.5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з посади начальника сектору реагування патрульної поліції Красноградського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області, з виплатою компенсації за невикористану чергову відпустку за період з 01.01.2016 до 15.07.2016 у кількості 23 доби (підстава - висновок атестаційної комісії №7 ГУНП в Харківській області) (а.с. 31).

Не погоджуючись із позицією та рішенням відповідачів, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію» № 580/УШ від 02.07.2015 року, який набув чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування (тобто з 07 серпня 2015 року, оскільки офіційне опублікування здійснено в газеті «Голос України» 06 серпня 2015 року № 141-142); 2) частини сьомої статті 15 та частини п'ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 01 січня 2017 року.

У відповідності до п.8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про Національну поліцію" з дня його опублікування всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Отже, Законом України «Про національну поліцію» визначені умови прийняття працівників міліції на службу до поліції: 1) бажання проходити службу в поліції; 2) відповідність вимогам до поліцейських, визначених цим Законом. При цьому, реалізація цих умов відбувається у визначений строк - упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону (тобто з 07 серпня 2015 року до 07 листопада 2015 року) та шляхом видання наказу про призначення за згодою особи або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими.

Частина перша статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", яка узгоджується з положеннями пункту 3 розділу І Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція) атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Прийняття рішення про проведення атестування поліцейських з інших підстав, ніж зазначені у ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію", не передбачено.

Відповідно до частин третьої - п'ятої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Отже, проведення атестації поліцейського можливе виключно у випадках визначених нормами Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Метою проведення атестації із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей та за наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді. При цьому мають значення фактичні обставини, що мали місце і передували проведенню атестування та звільненню особи через службову невідповідність.

Аналізуючи наявність підстав для прийняття Атестаційною комісією № 7 Головного управління Національної поліції в Харківській області висновку про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу I Інструкції, атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

У відповідності до положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Поліцейські, які проходять атестування, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі.

Пункт 15 розділу IV Інструкції встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

За правилами, встановленими пунктами 17-20 розділу IV Інструкції, атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Суд встановив, що відповідно до змісту атестаційного листа, ОСОБА_1 охарактеризований безпосереднім керівником виключно з позитивного боку, зокрема як досвідчений ініціативний і грамотний працівник; має добру теоретичну і практичну підготовку; постійно надає допомогу колегам у вирішенні питань службової діяльності; майор поліції ОСОБА_1 особисто дисциплінований; вимогливий до себе; службові інтереси ставить вище своїх особистих; за складом характеру спокійний, врівноважений, у поводженні з громадянами та працівниками ввічливий, тактовний; зовнішній вигляд завжди охайний; службою в поліції дорожить (а.с. 12).

З витягу наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області по особовому складу №230 о/с від 15 липня 2016 року вбачається, що стаж служби позивача в поліції на день звільнення для складає - 20 років 11 місяців 01 день, час навчання - не має, у пільговому обчисленні - 26 років 11 місяців 01 день (а.с. 31).

За результатами проведеної перевірки встановлено, що до ОСОБА_1 не застосовуються заборони, передбачені частинами 3 і 4 статті 1 Закону України "Про очищення влади" , відповідно до довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" за підписом ГНУП в Харківській області генерала поліції А.А. Дмитрієва (а.с.40).

Згідно інформаційної довідки за період проходження служби відносно ОСОБА_1, інспекцією з особового складу проводилось 13 службових розслідувань, жодного з них не підтвердилось. За результатами складання підсумкових заліків за 2014-2015 навчальний рік отримав наступні оцінки (по п'ятибальній системі): функціональна підготовка - 3 «задовільно»; вогнева підготовка - 3 «задовільно»; фізична підготовка - 3 «задовільно»; загальна оцінка - 3 «задовільно» (по п'ятибальній системі). За період проходження служби до дисциплінарної відповідальності притягувався 19 разів, з них: 2001- сувора догана, догана; 2002 - 4 догани, зауваження; 2003 - сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність (за неналежне виконання службових обов'язків), догана; 2004 - 2 догани; 2005 - 2 догани; 2008- догана; 2009 - догана, сувора догана, зауваження; 2010 - догана, попередження про неповну посадову відповідність (за порушення службової дисципліни, що виразилось у неналежному виконанні службових обов'язків). Заохочувався 4 рази (а.с. 39).

Як вже зазначалось, службова характеристика та висновок безпосереднього керівника позивача позитивні, діючих стягнень немає, за результатами складання підсумкових заліків за 2014-2015 навчальний рік ОСОБА_1 отримав задовільні оцінки, результати тестування позивача складають 20 балів з 60-ти можливих за тестом на загальні здібності та навички та 27 балів з 60-ти можливих за професійним тестом.

Письмові докази не містять будь-яких фактів щодо недбалого відношення позивача до службових обов'язків, він характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків, хоча під час проходження служби мав як стягнення, так і заохочення.

Позивачем у судовому засіданні зазначено, що під час проведення співбесіди він відповідав на більшість питань.

Відповідачем не надано суду жодного доказу, зокрема матеріалів співбесіди із позивачем, оформлених належним чином, та не доведено, що при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді враховувались обов'язкові критерії згідно з пунктом 16 розділу IV Інструкції, і, що за сукупністю оцінки усіх критеріїв позивач виявив себе як некваліфікований працівник, зокрема щодо низьких показників хоча б одного із встановлених критеріїв.

З протоколу засідання атестаційної комісії встановлено, що під час атестації позивача члени атестаційної комісії досліджували лише стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку, а саме: атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", та інформацію з відкритих джерел.

Жодних інших документів (заяви чи скарги на дії позивача, акти службових розслідувань, відомості про притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо) атестаційна комісія не досліджувала.

Жодних відомостей про те, яким саме вимогам, що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, що обіймав позивач, він не відповідає, у чому саме проявляється така невідповідність протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) комісії не містять.

Протокол засідання атестаційної комісії та висновок (рішення) не містять жодних мотивів чи обґрунтувань, які покладено в основу висновку комісії про службову невідповідність позивача. Рішення комісії прийнято членами комісії шляхом голосування без наведення жодних мотивів та обґрунтувань.

Комісія також не досліджувала можливість або неможливість переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією.

Під час судового розгляду справи свідок Чередниченко М.І. який був секретарем атестаційної комісії також не змог пояснити суду, які ж саме причини чи мотиви стали підставою для висновків про невідповідність позивача займаній посаді та зауважив, що в даному випадку мова йде про дискреційні повноваження членів атестаційних комісій "на власний розсуд" оцінювати всі критерії, які підлягають оцінці та за результатами оцінки "на власний розсуд" індивідуально голосувати за те чи інше рішення.

Отже, всупереч наведеним нормам та вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним рішення у формі висновку - "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

За таких підстав суд дійшов висновку, що рішення (висновок) атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невідповідності позивача "займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийняте без врахування професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, не підтверджується належними доказами, а тому має бути скасоване як протиправне.

Щодо суті висновків атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді суд зазначає наступне.

Пункт 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

У свою чергу визначення терміну "службова невідповідність" Закон України "Про Національну поліцію" не надає; тим не менше, виходячи із вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, можна дійти висновку, що під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість. Отже, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Оскільки, метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, в контексті норм Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції звільнення через службову невідповідність може бути застосоване як вид дисциплінарного стягнення, про що зроблено висновок у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2014 року у справі №21-13а14, яка в силу положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

Згідно з положеннями статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

На момент прийняття оскаржуваних рішень та наказу Дисциплінарного статуту Національної поліції України ще не затверджено, тому, керуючись аналогією закону, суд вважає за можливе застосувати до відносин звільнення норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Так, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, у вигляді звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність на підставі пункту 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" можливо лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, відповідачами не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції, необхідності застосування крайньої міри у вигляді звільнення та порядку дотримання накладання дисциплінарного стягнення. Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів, які б вказували на невідповідність позивача займаній посаді, зокрема: акту відповідного службового розслідування, документів, що характеризують позивача з негативної сторони або вказують на низький професійний рівень.

Враховуючи вищенаведене, позов в частині визнання протиправним та скасування рішення Атестаційної комісії №7 Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині визнання ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність слід задовольнити .

З урахуванням викладеного, беручи до уваги безпідставність рішення атестаційної комісії, суд приходить до висновку, що звільнення позивача через службову невідповідність за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" відбулось незаконно, а відтак наказ Головного управління Національної поліції в Харківскій області від 15.07.2016 №230 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню, у зв'язку із чим позивача належить поновити на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Красноградського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.07.2016 №230 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 за статтею 77 п. 1 п.5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) та поновлення ОСОБА_1 (М-092465), на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Красноградського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Листом Вищого адміністративного суду України від 26.05.2010 року № 753/11/13-10 "Про розв'язання спорів, що виникають з відносин публічної служби" зазначено, що під час вирішення спорів зазначеної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Враховуючи, що Законом України "Про Національну поліцію" не врегульовано питання поновлення на службі, суд вбачає наявними підстави застосування в даному випадку норм Кодексу законів про працю України.

Статтею 5 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) встановлено, що держава гарантує працездатним громадянам України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, законодавцем встановлено межі періоду виплати середнього заробітку, а саме: весь час вимушеного прогулу.

Оскільки судовим розглядом справи доведено протиправність звільнення позивача, що спричинило вимушений прогул, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що відповідачі як суб'єкти владних повноважень не надали суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їхні заперечення.

Суд, згідно ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

У відповідності до Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, а тому підстави для застосування ст. 94 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії №7 Головного управління Національної поліції в Харківській області в частині визнання ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.07.2016 №230 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 (М-092465) начальника сектору реагування патрульної поліції Красноградського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області, з 15.07.2016, з виплатою компенсації за невикористану чергову відпустку з 01.01.2016 до 15.07.2016 у кількості 23 доби за статтею 77 п. 1 п.5 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

Поновити ОСОБА_1 (М-092465) на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Красноградського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції Красноградського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області з 15.07.2016 року, в частині стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 30 вересня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.