Справа № 146/1292/16-а
Суддя: Скаковська І. В.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/1292/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого-cyдді ОСОБА_1,

з участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Томашполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до інспектора Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови, посилаючись на те, що постановою інспектора серії ПС2 № 170190 від 03 жовтня 2016 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 грн, за те, що 03 жовтня 2016 року о 12 год 25 хв, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21043», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі сполученням «Немирів-Ямпіль» 72 км порушив вимоги п. 9.8 ПДР, а саме рухався з вимкненим ближнім світлом фар.

Викладені в постанові відомості позивач називає такими, що не відповідають дійсності, пояснюючи тим, що 03 жовтня 2016 року на 70 км автодороги сполученням «Неvирів-Ямпіль» він дійсно керував автомобілем марки «ВАЗ-21043», державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений відповідачем, який пояснив причину зупинки автомобіля тим, що відповідно до п. 9.8 ПДР з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар. Враховуючи відсутність денних ходових вогнів в конструкції його автомобіля дане порушення негайно було усунуте на місці шляхом включення ближнього світла.

Вважає зазначену постанову такою, що винесена незаконно, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в звязку з чим просить суд визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення, як незаконну.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень суду не надав, хоча про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено завчасно та належним чином.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та прийняти постанову на підставі наявних у cправі доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2016 року інспектором Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_3, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 170190 відносно ОСОБА_2, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. Дані обставини підтверджуються постановою (а.с. 8).

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністативного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до норми ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу за порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Тобто диспозицією цієї статті передбачено різні дії, вчинення яких тягне за собою адміністративну відповідальність, а саме: порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, на що також вказує наявність різних розділів Правил дорожнього руху, а саме: Розділ 9 - "Попереджувальні сигнали", Розділ 19 - "Користування зовнішніми світловими приладами", та відповідно різних пунктів Правил дорожнього руху - 9.1.9.8 та 19.1.

Згідно п. 9.8. Правил дорожнього руху, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Вказаний пункт знаходиться в розділі 9 "Попереджувальні сигнали", і згідно підпункту "г" п.9.1 увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом.

Невикористання ближнього світла фар, як порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, слід розцінювати лише у випадках, коли водії рухаються на транспортному засобі без ввімкнених фар в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості, оскільки до цього їх чітко зобов'язує інший пункт 19.1 Правил дорожнього руху, враховуючи, що ч.2 ст.122 КУпАП містить важливе уточнення "попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку", а не під час руху.

Отже враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку, а з постанови вбачається, що відповідачем поставлено у вину позивача порушення правил користування попереджувальними сигналами під час самого руху, суд приходить висновку, що у даному випадку склад адміністративного правопорушення передбачений даною статтею (частиною статті) відсутній.

Крім того, частиною першою ст. 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову в справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи із вказаної норми, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також, частиною першою статті 87, частиною першою статті 94 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороноюу справі, або якщо стороноюу справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню з бюджетних асигнувань Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у якості відшкодування судових витрат, грошові кошти у розмірі 275,60 грн.

Керуючись ст.ст. 122 ч. 1, 251, 254, 258, 283, 255, 289, 247, 284 КУпАП, ст.ст. 2, 6-10, 17, 71, 104, ч. 4 ст.128, 158-163, 171-2 КАС України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Постанову серії ПС2 № 170190 від 03 жовтня 2016 року, винесену інспектором Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн - скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

За рахунок бюджетних асигнувань Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275,60 грн (двісті сімдесят пять гривень 60 коп).

Постанова є остаточною таоскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Скаковська