Справа № 464/4728/16-а 2-а/464/212/16
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року Справа № 876/6393/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю представника відповідача Саракун Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 14 липня 2016 року у адміністративній справі №464/4728/16-а, 2-а/464/212/16 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись в суд з адміністративним позовом до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження від 16.05.2016 №253.

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 14 липня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 16 травня 2016 року №253 про самочинне встановлення огорожі на прибудинковій території будинку на АДРЕСА_1. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_3 551,20 грн. судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, невірним встановленням обставин у справі, неправильним дослідженням та оцінкою доказів, які мають значення для справи. Доводи апелянта зводяться до того, що судом першої інстанції не взято до уваги того, що позивачами самочинно встановлена металева огорожа на прибудинковій території житлового будинку по АДРЕСА_1, яка призначена для спільного використання усіма мешканцями будинку та позивачі не звертались до компетентних органів про надання дозволу на встановлення вказаної огорожі чи її узаконення. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у справі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Позивачі в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення про отримання судової повістки 07.09.2016 р. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради 16 травня 2016 року прийняла розпорядження №253 «Про самочинне встановлення огорожі на прибудинковій території будинку на АДРЕСА_1».

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що оскаржене розпорядження винесене відповідачем поза межами повноважень виконавчих органів місцевої ради.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції невірними та такими, що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно акту ТзОВ ЖЕП «Стимул - Сихів» від 28.03.2016 р., мешканцями квартири НОМЕР_1 гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 самовільно встановлено металеву огорожу розміром 7,20 м х 1,5 м на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1.

На засіданні міжвідомчої комісії за заявою ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» було вирішено, що технічно неможливо експлуатувати самочинно встановлену металеву огорожу на прибудинковій території житлового будинку на АДРЕСА_1 розміром 7,20 м х 1,50 м., влаштування якої виконано без документів на землекористування і її влаштування обмежує доступ мешканцям квартири НОМЕР_2 до господарських споруд (витяг з протоколу від 14.04.2016 №7).

Розпорядженням голови районної адміністрації №253 від 16.05.2016 року «Про самочинне встановлення огорожі на прибудинковій території будинку на АДРЕСА_1» затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 14.04.2016 №7), співвласникам квартири НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 в термін до 31.05.2016р демонтувати самочинно встановлену металеву огорожу на прибудинковій території житлового будинку на вул. Зеленій,305 розміром 7,20 м х 1,50 м, влаштування якої виконано без документів на землекористування і яка обмежує доступ мешканців квартири НОМЕР_2 до господарських споруд.

Згідно акту ТзОВ ЖЕП «Стимул - Сихів» від 13.06.2016 гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_3 не виконали розпорядження голови Сихівської районної адміністрації №253 від 16.05.2016 року «Про самочинне встановлення огорожі на прибудинковій території будинку на АДРЕСА_1».

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда , інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Пунктом 1.6.1 Положення про порядок врегулювання самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №834 від 09.09.2011 передбачено, що до ознак самочинного будівництва належить влаштування будь - якої огорожі (окрім тимчасової переносної або декоративної) на земельній ділянці, яка не знаходиться у користуванні на умовах оренди або не належить на правах приватної власності фізичній або юридичній особі, проведення будівництва або наявність на ній будівельних матеріалів.

09.09.2011р. виконавчий комітет Львівської міської ради ухвалив рішення №834 про затвердження Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові.(надалі - Положення), яке регулює порядок влаштування огорож зі сторони магістральних вулиць і доріг та між суміжними землекористувачами, а також житлових вулиць місцевого значення у м. Львові з врахуванням існуючих архітектурних традицій, функціонально-планувальних вимог до забудови вулиць, типології елементів огорож.

Судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що відповідно до п.2.1. Положення, огорожі земельних ділянок необхідно влаштовувати по межі земельних ділянок, визначених документами на землекористування (державним актом, договором оренди). Огорожу відповідачі влаштували на земельній ділянці, яка не надана їм у користування чи у власність, тому жодних підстав для влаштування спірної огорожі на відповідній земельній ділянці V відповідачів не було. Дана земельна ділянка є прибудинковою територією багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1, і призначена для спільного використання усіма мешканцями будинку.

Згідно з п.5.1. Положення особа, яка має намір влаштувати огорожу, повинна отримати дозвіл (розпорядження голови районної адміністрації) на проведення таких робіт.

Позивачі за отриманням відповідного розпорядження у районну адміністрацію не зверталися.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження органів місцевого самоврядування (у тому числі виконавчих органів міських рад) у сфері будівництва передбачені Законами України: від 20.05.1999 року №687-ХІ// «Про архітектурну діяльність», від 16.11.1992 року №2780-ХІІ «Про основи містобудування», від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», а також Цивільним кодексом України.

Підпунктом 3 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить делеговане повноваження із здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічна норма закріплена в статті 14 Закону України «Про основи містобудування» відповідно до якої до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать забезпечення в установленому законом порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації під час планування та забудови відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації та проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоду навколишньому природному середовищу.

Таким чином, аналізуючи перелічені наведені вище нормативно-правові акти, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради наділена правом контролю за дотриманням законодавства, що регулює містобудівну діяльність, зокрема і щодо самочинно збудованих об'єктів, та встановлення такого факту.

Крім того слід зазначити, що оскарженим розпорядженням позивачам лише була надана можливість демонтувати самочинно встановлену металеву огорожу на прибудинковій території житлового будинку на АДРЕСА_1, влаштування якої виконано без документів на землекористування і, яка обмежує доступ мешканців квартири НОМЕР_2 до господарських споруд.

Згідно із ст.144 Конституції України та ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, «підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які проживають відповідній території.

Що стосується посилань суду першої інстанції на правову позицію, висловлену Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 21.07.2015 року (справа № К/800/16921/15), відповідно до якої у разі виявлення істотного порушення будівельних норм орган місцевого самоврядування має право звернутися до суду з позовом про зобов'язання здійснити перебудову, а винесення рішення про зобов'язання вчинити демонтаж здійсненого будівництва лежить поза межами повноважень виконавчих органів місцевої ради, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Вказана вище правова позицію стосується здійсненого переобладнання балкону в межах квартири. Натомість оскаржене розпорядження стосується самочинно встановленої металевої огорожі на прибудинковій території житлового будинку по АДРЕСА_1, яка призначена для спільного використання усіма мешканцями будинку.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги, що виконання вказаного розпорядження стосується не лише позивачів. Так п. 1 розпорядження затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 14.04.2016р. №7, §13 ); п.3 вказаного розпорядження ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» зобов'язано подати документи в юридичний відділ районної адміністрації для підготовки позову до суду у випадку невиконання позивачами у дані справі розпорядження; п.4 та п.5 вказаного розпорядження зобов'язано керівника ЖЕП надіслати завірену копію співвласникам квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 та відповідно контроль за виконанням вказаного розпорядження покладено на заступника голови районної адміністрації з питань житлово - комунального господарства.

Перелічені вище пункти 1, 3, 4 та 5 оскарженого розпорядження будь - яким чином прав, свобод та інтересів позивачів у даній справі не порушують, оскільки спрямовані на процес виконання службовими особами відповідача та ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів».

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради - задовольнити.

Постанову Сихівського районного суду міста Львова від 14 липня 2016 року у адміністративній справі №464/4728/16-а, 2-а/464/212/16 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст постанови складено 27.09.2016р.