Справа № 806/681/16
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" жовтня 2016 р. Справа № 806/681/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: від позивача Маковій О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" травня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радомисль. Торгівельна компанія" до Державної фіскальної служби України про скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2016року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Радомисль. Торгівельна компанія". Скасовано рішення Державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій від 30.03.2016 року №000521 та №000522.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема на підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що на дані правовідносини не поширюється положення ст. 50 Податкового Кодексу України, оскільки звітність про обсяги придбання та реалізацію алкогольних напоїв не є податковою звітністю в розумінні ст. 46 та ст. 50 Податкового Кодексу України

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Радомисль. Торгівельна компанія" 03.08.2015 року та 10.09.2015 року подано звіти "Про обсяг придбання та реалізації алкогольних напоїв" форми №1-ОА за липень 2015 року та серпень 2015 року відповідно.

09.10.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Радомисль. Торгівельна компанія" подано до податкового органу уточнюючі звіти "Про обсяг придбання та реалізації алкогольних напоїв" за цей же період.

Головним управлінням ДФС України у Житомирській області ДФС України проведено фактичну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Радомисль. Торгівельна компанія" щодо наявності складських приміщень, їх відповідності вимогам законодавства та дотримання вимог, встановлених законодавством України при здійснення оптової торгівлі алкогольними напоями, за результатами якої складено довідку №138/21/32520273 від 09.10.2015 року (а.с.12-14).

На підставі вказаної довідки сформовано висновок Головного управління ДФС України в Житомирській області ДФС України про неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (у тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за липень 2015 року та серпень 2015 року від 15.10.2015 року №4861/8/06-30-21-02-17 та від 16.10.2015 року №4862/8/06-30-21-02-18 відповідно.

Згідно висновків, головним управлінням ДФС України у Житомирській області встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Радомисль. Торгівельна компанія" порушено вимоги ч.3 статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: подання звіту з недостовірними даними про обсяги обігу (придбання та реалізації) алкогольних напоїв (а.с.51-54).

30.03.2016 року Державною фіскальною службою України, на підставі вищезазначених висновків прийняті рішення:

- №000521 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Радомисль. Торгівельна компанія" фінансових санкцій в сумі 17000,00 грн. за порушення ч.3 ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: подання звіту з недостовірними даними про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за липень 2015 року (1-ОА);

- №000522 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Радомисль. Торгівельна компанія" фінансових санкцій в сумі 17000,00 грн. за порушення ч.3 ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: подання звіту з недостовірними даними про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за серпень 2015 року (1-ОА) (а.с.10,11).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем самостійно виявлені помилки у раніше поданих ним звітах про обсяг придбання та реалізації алкогольних напоїв у зв'язку з чим подані уточнюючі звіти за формою 1-ОА, які в силу положень ст. 50 Податкового Кодексу України є підставою для звільнення від відповідальності за подання звіту з недостовірними даними про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується виходячи з такого.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (ст.1 ПКУ).

Відповідно до п. 50.1. ст.50 Податкового Кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

З наведеного слідує, що положення зазначеної норми Податкового Кодексу України, щодо можливості подання уточнюючого розрахунку поширюються на випадки подання до контролюючого органу податкових декларацій.

Під податковою декларацією, відповідно до положень п. 46.1.ст. 46 ПК України розуміють - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Водночас, відповідно до п. 46.6 ст. 46 ПК України вимоги статей 46 - 50 цього Кодексу не поширюються на декларування товарів (продукції), ввезених на митну територію України або вивезених з неї відповідно до митного законодавства України (крім випадків, визначених у цих статтях), а також на декларування відрахувань до соціальних фондів та інше інформаційне декларування, яке містить економічні відомості про суб'єктів оподаткування, що не стосуються обчислення податків.

Обов'язок щодо подання контролюючому органу звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв запроваджений ч.3 ст.16 України Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Так, відповідно до зазначеної норми Закону, суб'єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

У вказаному звітах про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв відсутні показники на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб.

За таких обставин, обумовлені звіти про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів не є податковою декларацією в розумінні положень п. 46.1.ст. 46 ПК України, а як наслідок в силу положень п. 46.6 ст. 46 ПК України вимоги статей 46 - 50 Податкового Кодексу України щодо можливості подання уточнюючого розрахунку до поданих позивачем звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за липень та серпень 2015року не застосовуються.

Інструкція щодо заповнення Форми N 1-ОА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв", затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2006 р. N 228, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 червня 2006 р. за N 713/12587 ( редакції чинній як на момент складання звітності та подання уточнень до неї) також не передбачає можливостей внесення виправлень суб'єктом господарювання до раніше поданої ним звітності.

Водночас, наявними доказами у справі підтверджено обставини щодо порушення позивачем вимог ч.3 статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: подання звіту з недостовірними даними про обсяги обігу (придбання та реалізації) алкогольних напоїв.

Окрім зазначеного, колегією суддів також прийнято до уваги обставини, щодо подання уточнених показників звітності в день проведення фактичної перевірки позивача з питань наявності складських приміщень, їх відповідності вимогам законодавства та дотримання вимог, встановлених законодавством України при здійсненні оптової торгівлі алкогольними напоями, що в свою чергу виключає будь-яку можливість звільнення позивача від відповідальності за подання звіту з недостовірними відомостями.

Абзац вісімнадцятий частини другої статті 17 України Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачає, що за неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, застосовуються фінансові санкції до суб'єктів господарювання у вигляді штрафів - у розмірі 17000 гривень.

Постановою КМ України N 790від 2 червня 2003 р. затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Пункт 5 зазначеного порядку передбачає, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

За наведених обставин справи та положень законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем винесено рішення про застосування до позивача фінансових санкцій від 30.03.2016 року №000521 та №000522 в межах наданих йому повноважень та за наявності підстав, встановлених обумовленими законодавчими актами.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати прийняттям нового про відмову у задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" травня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою Товариству з обмеженою відповідальністю "Радомисль. Торгівельна компанія" у задоволенні позову -відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Радомисль. Торгівельна компанія" пров.1-й Сінний,4,м.Житомир,10029

3- відповідачу/відповідачам: Державна фіскальна служба України Львівська площа,8,м.Київ-53,04655

- ,