Справа № 804/3945/16
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 рокусправа № 804/3945/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Коршуна А.О. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року у справі №804/3945/16 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рачкової Ольги Анатоліївни, третя особа - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання незаконним та скасування рішення, скасування запису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 червня 2016 року звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рачкової Ольги Анатоліївни, третя особа - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» згідно з яким просить визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29438812 від 27.04.2016 року, запис про державну реєстрацію права власності №14342366 від 27.04.2016 року, прийняте та здійснений приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рачковою О.А. 27.04.2016 року щодо реєстрації за публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (код за ) права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 частини будівлі літ.А-3, А1-4, нежитлові приміщення, об'єкт житлової нерухомості: Ні, загальною площею 1024,5 кв.м.

Адміністративний позов фактично обґрунтовано тим, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та здійснення запису про державну реєстрацію права власності є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки документи які були подані відповідачу не відповідають вимогам встановленим законодавством, оскільки рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2016 року по цивільній справі №201/10588/14-ц щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не набрало законної сили.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року клопотання представника відповідача про витребування додаткових доказів та про зупинення провадження у справі задоволено.

Суд витребував додаткові докази та зупинив провадження у справі №804/3945/16 до 10 серпня 2016 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції третя особа оскаржила її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року в частині зупинення провадження у справі та постановити нову ухвалу якою зупинити провадження у справі №804/3945/16 до надання таких доказів до суду.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що при подачі 28.07.2016 року у судовому засіданні представником відповідача заяви про витребування доказів ним не сплачено судовий збір у відповідності до положень пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір». Вважає, що зупинення провадження у справі №804/3945/16 не тільки позбавляє ПАТ «Укрсоцбанк» вільно розпоряджатися майном, а і робить неможливим подальші процесуальні дії суду, зокрема щодо направлення апеляційних скарги ПАТ «Укрсоцбанк» на інші ухвали суду постановлені у рамках розгляду цієї справи до суду апеляційної інстанції. Крім того, заявник апеляційної скарги зазначає про те, що зазначення в оскаржуваній ухвалі дати до якої зупиняється провадження у справі суперечить нормам КАС України, оскільки провадження у справі зупиняється на період обставин, які стали підставою для такого зупинення та строк такого зупинення закінчується у разі, якщо ці обставини відпадуть.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача у судовому засіданні 28 липня 2016 року заявлено клопотання про витребування доказів та зупинення провадження у справі.

Відповідно до положень статті 11 КАС України встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

В силу положень статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини 3 статті 79 КАС України письмові докази, які витребує суд, надсилаються безпосередньо до адміністративного суду.

Тобто, процесуальним законодавством надано право суду для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи по суті заявлених позовних вимог витребувати додаткові докази.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими твердження ПАТ «Укрсоцбанк» зазначені в апеляційній скарзі про те, що відповідачем у порушення пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» не сплачено судовий збір за подання заяви про витребування доказів, виходячи з наступного.

Поняття та порядок подання заяви про забезпечення доказів визначене положеннями статтей 73-75 КАС України.

Частиною 1 статті 75 КАС України встановлено вимоги до заяви про забезпечення доказів та передбачено, що до заяви про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу заявника апеляційної скарги на відмінність таких понять як «заява про витребування доказів» та «заява про забезпечення доказів», яке полягає у тому, що витребування доказів - це допомогти стороні адміністративного процесу в отриманні тих чи інших доказів, як вони не можуть отримати самостійно, в той час як забезпечення - збір судом доказів до відкриття провадження у справі або на стадії підготовчого провадження, якщо надання цих доказів до початку судового розгляду стане неможливим або ускладненим.

В цьому випадку, представником відповідача у судовому засіданні 28.07.2016 року було заявлено клопотання про витребування, що у відповідності до вимог КАС України не потребує додаткової сплати судового збору.

Між тим, суд апеляційної інстанції наголошує на безпідставності цих доводів апеляційної скарги, оскільки третьою особою оскаржується ухвала в частині зупинення справдження у справі, а не в частині витребування доказів.

Щодо тверджень заявника апеляційної скарги про те, що зупинення провадження у справі №804/3945/16 не тільки позбавляє ПАТ «Укрсоцбанк» вільно розпоряджатися майном, а і робить неможливим подальші процесуальні дії суду, зокрема щодо направлення апеляційних скарг ПАТ «Укрсоцбанк» на інші ухвали суду постановлені у рамках розгляду цієї справи до суду апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Дії суду першої інстанції після одержання апеляційних скарг визначено положеннями статті 188 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 188 КАС України суд першої інстанції через три дні після закінчення строку на подання апеляційної скарги надсилає її разом зі справою до адміністративного суду апеляційної інстанції.

При цьому, вказаною нормою не встановлено обов'язку суду щодо направлення до адміністративного суду апеляційної інстанції апеляційних скарг виключно після поновлення провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу заявника апеляційної скарги на те, що направлення до адміністративного суду апеляційної інстанції апеляційної скарги є процесуальними діями суду, які не спливають на законність судового рішення та не можуть бути підставою для його скасування.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року не вирішує питання щодо розпорядження ПАТ «Укрсоцбанк» його майном, а отже не може обмежувати останнього правом розпоряджатися цим майном.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи заявника апеляційної скарги, як підстави для скасування суду першої інстанції, про те, що зазначення в оскаржуваній ухвалі дати до якої зупиняється провадження у справі суперечить нормам КАС України, оскільки положення цього кодексу не містять заборон щодо встановлення кінцевої дати зупинення провадження у справі та не зобов'язують суд зупиняти провадження виключно на період обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 199, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року у справі №804/3945/16 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко