Справа № 161/2120/16а,2а/161/154/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2016 р. Справа № 876/5038/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Большакової О.О., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника позивача Богацької А.В.,

представника відповідача Пилип`як Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцького гарнізонного військового госпіталю військової частини НОМЕР_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького гарнізонного військового госпіталю військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.02.2016 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Луцького гарнізонного військового госпіталю військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу №2 від 19.01.2016 року виданий військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України про накладення на нього догани.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2016 року позов задоволено частково. Скасовано пункт 1 наказу №2 від 19.01.2016 року командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо накладення на працівника ЗСУ ОСОБА_1 догани. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Луцький гарнізонний військовий госпіталь військової частини НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржувана постанова судом першої інстанції прийнята з неповним з`ясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить її скасувати та в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є працівником Збройних сил України та працює лікарем на посаді начальника неврологічного відділення у Луцькому гарнізонному військовому госпіталі (військова частина НОМЕР_1 ) з 2011 року допущений до виконання обов`язків чергового частини, на час чергування на нього розповсюджується ст. 267-331 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та зобов`язаний керуватися Інструкцією чергового військової частини від 25.12.2015 року № 116 затвердженою командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2

14 січня 2016 року ОСОБА_1 заступив на чергування та проводячи плановий обхід, о 22:00 год. виявив групу військовослужбовців, які перебували на лікуванні та розпивали спиртні напої.

Посадовою інструкцією чергового військової частини від 25.12.2015 року № 116 затвердженою командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 передбачено, що черговий частини зобов`язаний негайно доповідати командиру частини про всі надзвичайні події і про самовільне залишення частини військовослужбовцями строкової служби; про перевірку посадовими особами внутрішньої служби доповідати оперативному черговому згідно графіку доповідей; приймати доповідь від чергових медичних сестер лікувальних відділень о 22:30, 2:00, 6:30, тощо.

Відповідно до вищезазначених положень Посадової інструкції чергового військової частини, про факт порушення дисципліни хворими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які перебувають на лікуванні, черговий лікар ОСОБА_1 зробив відповідні відмітки в історіях хвороб цих військовослужбовців і написав окремо доповідні записки на ім`я начальника госпіталю щодо військовослужбовців, які розпивали спиртні напої, чим порушували госпітальний режим хворих. Дані доповідні записки зареєстровані в журналі обліку вхідної кореспонденції.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 15.01.2016 року № 1 «Про проведення службового розслідування факту бездіяльності чергового частини - чергового лікаря», доручено підполковнику медичної служби ОСОБА_12 , заступнику начальника з медичної частини та майору ОСОБА_13 протягом трьох робочих днів провести службове розслідування грубого порушення обов`язків чергового частини ОСОБА_1 та його повної бездіяльності як чергового лікаря.

На виконання даного наказу складено акт проведення службового розслідування, яким встановлено, що 14.01.2016 року військовослужбовці, які знаходились на лікуванні в хірургічному відділенні госпіталю в палаті № 84 - 8 чоловік вночі з 23.00 год. до 24.00 год. вживали спиртні напої. До цього у відділенні в 16.30 год. був виявлений в стані алкогольного сп`яніння сержант ОСОБА_14 та 20.00 год. ОСОБА_5 , черговими медсестрами: хірургічного відділення працівником ЗСУ ОСОБА_15 та травматологічного відділення працівником ЗСУ ОСОБА_16 , про що вони доповіли черговому лікарю працівнику ЗСУ ОСОБА_1 , який робив обхід палат в хірургічному відділенні о 22.00 год. Надалі він не перевіряв в нічний час несення служби та дотримання внутрішнього порядку в хірургічному відділенні. В 6.00 год. 15.01.2016 року черговий лікар зафіксував факт вживання спиртних напоїв вищезазначеними військовослужбовцями після доповіді чергових медсестер. Таким чином черговий лікар ОСОБА_1 самоусунувся від контролю за несенням служби черговою зміною та дотриманням внутрішнього порядку в підрозділах в нічний час. ОСОБА_1 факти вживання спиртних напоїв та порушення внутрішнього порядку в хірургічному відділенні не вказав в доповіді про зміну чергування в книзі прийняття та здавання чергування у військовій частині НОМЕР_1 , що є грубим порушенням доповіді.

19 січня 2016 року Наказом № 2 командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_1 було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків чергового частини по контролю за несенням служби черговою зміною та дотримання госпітального режиму хворими в порушення Інструкції чергового частини.

Так, згідно п.1.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року №82 (далі - Інструкція №82), службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження. Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі (пункт 1.5 Інструкції №82).

Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць (пункт 1.6 Інструкції №82).

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 Інструкції №82 особам, які проводять службове розслідування, надається право: отримувати від військовослужбовців та працівників усні чи письмові пояснення, необхідні документи, довідки, консультативні та експертні висновки; ознайомлюватися і вивчати, в тому числі з виїздом на місце події, відповідні документи, у разі потреби знімати з них копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі запиту посадової особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України.

Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій.

Пунктом 4.1 Інструкції №82 передбачено, що за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, якими воно проводилося. Кожен учасник розслідування має право викласти свою окрему думку. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування. Посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось (пункти 4.2, 4.3 Інструкції №82).

Згідно з пунктами 5.1-5.3 Інструкції №82 посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення. Про прийняте рішення повідомляється військовослужбовцю, стосовно якого проводиться службове розслідування, а у випадках, передбачених пунктом 4.4. цієї Інструкції, також начальнику органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Притягнення військовослужбовця за результатами службового розслідування до відповідальності здійснюється згідно з вимогами чинного законодавства. Дисциплінарне стягнення накладається у терміни, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що черговий військової частини зобов`язаний негайно доповідати командиру частини про всі надзвичайні події за допомогою мобільно зв`язку, що і вчинив позивач, адже після доповіді чергових медсестер ним були написані доповідні записки на ім`я начальника госпіталю щодо військовослужбовців, які розпивали спиртні напої, чим порушували госпітальний режим хворих, отже суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив всі дії, які передбачені посадовою інструкцією у випадку виявлення факту порушення правил внутрішнього розпорядку хворими.

Відповідно до запиту судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2016 року щодо ознайомлення із особовою справою ОСОБА_1 , та виконання ним своїх посадових обов`язків на тимчасово вакантну посаду начальника неврологічного відділення покладено з 03.10.2011 року. Також відповідно до витягу наказу військової частини № НОМЕР_2 від 23.08.2016 року №66 «Про заохочення особового складу військової частини НОМЕР_1 з нагоди святкування Дня Незалежності України» пунктом 3, знято накладене стягнення з ОСОБА_1 , а саме догану від 19.01.2016 року наказ №2.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції прийнято правомірне рішення, яким скасовано пункт 1 наказу №2 від 19.01.2016 року командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо накладення на працівника ЗСУ ОСОБА_1 догани.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцького гарнізонного військового госпіталю військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2016 року у справі № 161/2120/16-а провадження № 2-а/161/154/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді О.О. Большакова

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 05.10.2016 року