Справа № 813/1020/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 р. Справа № 876/5121/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2016 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Монастирський» до Державної фіскальної служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ЖБК «Монастирський» 29.03.2016 року звернулося в суд з позовом до Державної фіскальної служби України в якому просили визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у нездійсненні збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину відємного значення в розмірі 601961 грн. станом на червень 2015 року, зобовязати відповідача збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину відємного значення в розмірі 601961 грн. станом на червень 2015 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2016 року позов задоволено частково.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року в справі №813/7462/13-а задоволено позов Житлово-будівельного кооперативу «Монастирський» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Сокальської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Львівській області від 16.04.2013 року № та від 10.07.2013 року №, якими зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 601961 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2014 року в справі №876/15564/14 скасована постанова Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року та прийнята нова постанова про відмову в позові.

Відповідно до зазначеної вище постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2014 року, 17.12.2014 року позивач подав податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року, в якій у рядку 21.3 «зменшено/збільшено залишок відємного значення за результатами перевірки податкового органу» відображено зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ на суму 601961 грн., що вплинула на рядки 22 і 24 цієї декларації.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.07.2015 року в справі №К/800/64988/14 касаційну скаргу позивача задоволено, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2014 року скасована та залишено в силі постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року.

Згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.07.2015 року, 17.08.2015 року позивач подав податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року, в якій у рядку 20.3 «збільшено/зменшено залишок відємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» відображено збільшення розміру від'ємного значення суми ПДВ на суму 601 961 грн. й відповідно на цю ж суму збільшено значення рядків 20, 21, 22, 22.1 і 24 податкової декларації з податку на додану вартість.

Проте у вересні 2015 року після подання позивачем податкової декларації по ПДВ за серпень 2015 року, згідно отриманої квитанції № 2 сума збільшення відємного значення ПДВ у розмірі 601961 грн. не значилась у реєстраційній сумі податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач листами від 11.12.2015 року звернувся до Сокальської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, ГУ ДФС у Львівській області та ДФС України, в якому просив визначити механізм зарахування суми збільшення розміру відємного значення в сумі 601961 грн. за вищенаведених обставин до сум податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Сокальська ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області надала усну консультацію, згідно якої позивач листом від 15.12.2015 року № 46 подав «Уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок» та уточнюючі додатки 2 «Розрахунок суми залишку відємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)» за періоди з лютого по червень 2015 року, однак збільшення реєстраційної суми у Єдиному реєстрі податкових накладних так й не відбулось.

Листом від 02.03.2016 року №4692/6/-15, відповідач зазначив, що згідно пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (далі - ПК України) після «обнуління» показників формули реєстраційна сума збільшується на суму від'ємного значення, що задекларована платником податків виключно у податковій декларації з ПДВ за червень 2015 року та не перераховується надалі у звязку з уточненням показників такої звітності. При цьому чинним законодавством не передбачено виключень для окремих платників податку щодо врахування непогашеної суми від'ємного значення податку попередніх звітних (податкових) періодів при обрахунку реєстраційної суми.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким Податковий кодекс України доповнено статтею 200-1, що запровадила нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу XX ПК України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Відповідно до пункту 200-1.1 статті 200-1 ПК України (у редакції, яка діяла до 29.07.2015 року) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» із змінами та доповненнями (далі - Порядок №569).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку №569, електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

За змістом пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України (у редакції, яка діяла до 29.07.2015 року) платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, яка зазначена у цій статті.

29.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16.07.2015 року №643-VІІІ, яким підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 34, яким встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових S НаклОтр, S НаклВид та S Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.

Підпунктом 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Прикінцеві положення» ПК України встановлено, що зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Колегія суддів вважає, що враховуючи наведені приписи та зважаючи на ту обставину, що право збільшення розміру від'ємного значення суми ПДВ на суму 601961 грн. виникло у позивача після 01.07.2015 року, а саме з прийняттям 21.07.2015 року Вищим адміністративним судом ухвали №К/800/64988/14, якою залишено в силі постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року про скасування податкових повідомлень рішень, а тому судом першої інстанції правомірно встановлено відсутність у відповідача обовязку автоматично збільшити таке значення платнику, що виключає можливість задоволення вимоги про протиправність бездіяльності відповідача.

Оскільки, позивачем були подані Уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок та уточнюючі додатки 2 «Розрахунок суми залишку відємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)» за періоди з лютого по червень 2015 року, однак збільшення реєстраційної суми на загальну суму 601961 грн. у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідачем так і не здійснено, хоча рішеннями судів в адміністративних справах №813/7462/13-а та №К/800/64988/14 встановлено правомірність відображення позивачем від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 601961 грн.

Отже, враховуючи роботу на постійній основі системи електронного адміністрування ПДВ позивач вправі за наслідками поданого ним уточнюючого розрахунку, реалізувавши правомірну поведінку розраховувати на відображення в системі електронного адміністрування відповідних змін, що забезпечило б йому право виписки податкових накладних без здійснення поповнення рахунку у фінансовій установі.

А тому колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме зобовязати відповідача відобразити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач вправі реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину відємного значення в розмірі 601961 грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2016 року у справі №813/1020/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено 05.10.2016 року