Справа № 638/10253/16-а
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/324/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Грищенко І.О.
за участю секретаря Самогньозд О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському (Шевченківському) районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
16.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському (Шевченківському) районі міста Харкова щодо відмови йому в зарахуванні до загального трудового стажу періоду служби у відділі позавідомчої охорони Воркутінського міськвиконкому з 01.11.1982 року по 02.11.1985 року на пільгових умовах - один місяць служби - за два місяці. Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова зарахувати до його загального трудового стажу, період служби у відділі позавідомчої охорони Воркутінського міськвиконкому з 01.11.1982 року по 02.11.1985 року на пільгових умовах - один місяць служби - за два місяці та. провести перерахунок пенсії та виплатити її, в тому числі і за минулий час - з 28.04.2015 року. Стягнути з на його користь з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 580 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з листопада 2012 року він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначенні йому пенсії до загального трудового стажу період роботи у Відділі позавідомчої охорони при Воркутинському відділі внутрішніх справ у 1982-1985 p.p. зарахований в одинарному розмірі, хоча в матеріалах пенсійної справи є довідка від 13.11.1985 pоку, якою підтверджено факт його служби в органах міліції. 05.04.2016 року він звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку йому загального трудового стажу. Відповідач 19.04.2016 року направив відповідь №179/С-11, якою йому відмовлено у зарахуванні роботи у Відділі позавідомчої охорони при Воркутинському відділі внутрішніх справ у кратному розрахунку. В обгрунтування підстав відмови посилався на те, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Відповідно до інструкції "Про порядок надання пільг", затвердженої Постановою Держкомпраці Презідії ВЦСПС від 16.12.1967 р. № 52/11-28, пільги щодо обчислення стажу надавались особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, приравнених до районів Крайньої Півночі та уклали трудові договори про роботу в цих районах. Згідно записів у трудовой книжці та довідки від 13.11.1985 р. не вбачається, що він працював за трудовим договором та мав пільги щодо кратного обчислення стажу. Не погодившись з цим, він 28.04.2016 р. вдруге звернувся до відповідача з заявою про перерахунок стажу та додав архівну довідку від 18.02.2016 p. № З/С-165, отриману з Інформаційного центру Міністерства внутрішніх справ по Республиці Комі, якою підтверджено службу в органах міліції в період з 01.11.1982 р. по 02.11.1985 р. Цією ж довідкою підтверджується право на зарахування одного року служби за два, на підставі Постанови Ради Міністрів СРСР № 825-291. 23.05.2016 року він отримав відповідь відповідача від 12.05.2016 p. № 229/С-11, якою йому відмовлено в перерахунку стажу тому, що за наданою мною копією архивної довідки від 18.02.2016 р. № З/С-165 не вбачається, що він працював у вказаний період та що з ним був укладений трудовий договір. Вважає дії відповідача протиправними, оскільки рішення відповідача по справі прийнято у спосіб, який не відповідає ст.ст.22, 58 Конституції України. Позивач повністю не погоджується з висновками управління Пенсійного фонду України у Дзержинському (Шевченківському) районі м. Харкова, що й стало причиною звернення до суду за захистом своїх прав.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, наведених в їх обгрунтвання.
Уповноважений представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова Стрикаль А.В., що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника. До канцелярії суду начальником УПФ України в Дзержинському районі м. Харкова подано письмову заперечення проти адміністративного позову, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень посилається на те, що 10.01.2013 р. Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова із заявою про призначення пенсії за віком.

Протоколом №1215 від 31.01.2013 р. Позивачу було призначено пенсію за віком, загальний стаж роботи склав 38 років 7 місяців 17 днів. 05.04.2016 р. та 28. 04.2016 р. Позивач звертався із письмовими заявами на ім`я начальника управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, в яких просив зарахувати період служби у відділі міжвідомчої охорони Воркутинського міськвиконкому Комі АССР з 01.11.1982 р. по 02.1 1.1985 р. з розрахунок один місяць за два. За результатами розгляду заяв Позивача від 05.04.2016 р. та 28.04.2016 р. йому було направлено листи відповідно №179/С-11 від 19.С4.2016 р. та №229/С-11 від 12.05.2016 р.. в яких Позивача повідомлено про відсутність підстав для зарахування цього періоду у кратному розрахунку.

Період роботи Позивача з 01.11.1982 р. по 02.11. 1985 р. було зараховано до загального і трудового стажу без застосування кратності.

Відповідно до абзацу 2 п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10.02.1960 р. N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 р. "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Відповідно до абзацу 3 п, 5 Прикінцевих положень Закону №1058, пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

За змістом п. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", пільга у вигляді права на зарахування 1 року роботи в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за 1 рік та 6 місяців роботи при розрахунку стажу для призначення пенсії за віком надається працівникам, які переведені, направлені або були запрошені в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни, при умові заключення ними трудових договорів про роботу в цих районах на строк 5 років.

Крім того, відповідно до абзацу 1 п. 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26.09.1967 р. "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, скорочено тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, передбачених п. 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" з 5 до 3 років.

За змістом абзацу 2 п. 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26.09.1967 р. "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", встановлено надавати вказані пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості за власною ініціативою, за умови заключения ними трудових договорів на строк 3 роки, а на островах Північного Льодовитого океану - 2 роки.

Отже, необхідною умовою для застосування кратності є укладення строкового трудового договору. Якщо пенсіонер не може надати трудовий договір, то документами, які будуть служити підставою для застосування кратного обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі можуть бути: трудова книжка, в якій є штамп підприємства про поширення пільг щодо обчислення стажу роботи (тільки запису в трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі недостатньо для обчислення стажу з урахуванням кратності); довідки підприємства, установи чи організації, де працювала особа, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період на який було укладено і розповсюдження на особу пільг щодо обчислення стажу за цей період.

Копію трудового договору Позивачем надано не було.

Згідно записів трудової книжки № 8-9 та за наданою Позивачем до управління копією довідки № З/С-165 від 18.02.2016 р. не вбачається, що Позивач працював за трудовими договорами та мав пільги щодо кратного обчислення стажу роботи. Крім того, відповідно до пп. 2 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР. а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, які підтверджують право працівника на пільги передбачені для осіб, які працювали $ районах Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова вважає, що діяло в межах покладених повноважень, згідно чинного законодавства України, не порушило права та законні інтереси позивача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, доводи заперечень на позовні вимоги позивача, вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Судовим розглядом справи встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 з листопада 2012 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні позивачу пенсії до загального трудового стажу період роботи у Відділі позавідомчої охорони при Воркутинському відділі внутрішніх справ у 1982-1985 p.p. зарахований в одинарному розмірі, хоча в матеріалах пенсійної справи є довідка від 13.11.1985 pоку, якою підтверджено факт його служби в органах міліції.

05.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку йому загального трудового стажу. Відповідач 19.04.2016 року направив відповідь №179/С-11, якою відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні роботи у Відділі позавідомчої охорони при Воркутинському відділі внутрішніх справ у кратному розрахунку.
В обгрунтування підстав відмови посилався на те, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Відповідно до інструкції "Про порядок надання пільг", затвердженої Постановою Держкомпраці Презідії ВЦСПС від 16.12.1967 р. № 52/11-28, пільги щодо обчислення стажу надавались особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, приравнених до районів Крайньої Півночі та уклали трудові договори про роботу в цих районах. Згідно записів у трудовой книжці та довідки від 13.11.1985 р. не вбачається, що він працював за трудовим договором та мав пільги щодо кратного обчислення стажу.

Не погодившись з цим, позивач 28.04.2016 року вдруге звернувся до відповідача з заявою про перерахунок стажу та додав архівну довідку від 18.02.2016 p. № З/С-165, отриману з Інформаційного центру Міністерства внутрішніх справ по Республиці Комі, якою підтверджено службу в органах міліції в період з 01.11.1982 р. по 02.11.1985 р. Цією ж довідкою підтверджується право на зарахування одного року служби за два, на підставі Постанови Ради Міністрів СРСР № 825-291.

23.05.2016 року позивач отримав відповідь УПФ в Дзержинському районі м. Харкова від 12.05.2016 p. № 229/С-11, якою йому відмовлено в перерахунку стажу тому, що за наданою мною копією архивної довідки від 18.02.2016 р. № З/С-165 не вбачається, що він працював у вказаний період та що з ним був укладений трудовий договір.
В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилаэться на те, що відповідно до положень п.в ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується служба в органах внутрішніх справ незалежно від місця проходження служби.
Як зазначає позивач, на період його служби позивача в органах міліції з ним не міг укладатись трудовий договір, тому що його відносини з MBС по Республиці Комі не були трудовими і не регулювались нормами трудового законодавства.
Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не звертає уваги на абзац 1 цього пункту, згідно хз положеннями якого період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Відповідно до умов «Перечня районов Крайнего Севера и местностей, приравненных к районам Крайнего Севера, на которые распространяется действие Указов Президиума Верховного Совета СССР от 10.02.1960 г. и от 26.09.1967 г. о льготах для лиц, работающих в этих районах и местностях, утвержденного Постановлением Совета Министров СССР от 10.11.1967 г. № 1029", к таким районам относятся Коми АССР - города Воркута и Инта с территориями.
Відповідно до вимог п.п. «б», п.44 «Постановления Совета Министров СССР от 30.05.1985 г. № 493 «Об утверждении Положения о пенсионном обеспечении лиц начальствующего и рядового состава органов Министерства внутренних дел и их семей» к отдельным периодам службы при исчислении выслуги лет для назначения пенсии лицам начальствующего и рядового состава засчитываются на льготных условиях «...служба лиц начальствующего и рядового состава с 01.01.70 г. в органах внутренних дел СССР в тех районах Крайнего Севера и местностях, приравненных к районам Крайнего Севера, где исчисление выслуги лет на пенсию на соответствующих льготных условиях (один месяц службы за полтора месяца или за два месяца) установлено для военнослужащих Вооружённых Сил СССР в соответствии с Положением о пенсионном обеспечении лиц офицерского состава, прапорщиков, мичманов, военнослужащих сверхсрочной службы и их семей, утверждённым Постановлением Совета Министров СССР от 10.11.1982 г. № 986.
Відповідно до вимог п.55 Постанови від 10.11.1982 р. № 986, викладених російською мовою наступним тектом:
"Отдельные периоды службы при исчислении выслуги лет для назначения пенсий (кроме пенсий, назначаемых в соответствии с пунктами 4 и 16) засчитываются на льготных условиях:
г) один месяц службы за два месяца:
в боевой реактивной и боевой турбовинтовой авиации в должностях, входящих в состав летного экипажа, в порядке, определяемом Министром обороны;
в Камчатской области, на территории Северо-Эвенского района Магаданской области, ранее входившей в состав Корякского автономного округа Камчатской области, в Чукотском автономном округе Магаданской области, на Курильских островах и островах Берингова моря в период с 14 сентября 1945 г.;
в 164, 168, 172, 175 и 180-м аэродромно-строительных батальонах Главсевморпути в период с 8 декабря 1948 г. и в 193 и 199-м аэродромностроительных батальонах - с 10 июня 1949 г., а в Чукотской авиагруппе полярной авиации Главсевморпути и на ее аэродромах - с 30 августа 1950 г.;
на побережье Северного Ледовитого океана от Чукотского полуострова до полуострова Канин включительно с южной границей по Полярному кругу, в г. Салехарде Ямало-Ненецкого автономного округа Тюменской области и на территории, находящейся в административном подчинении Салехардского городского Совета народных депутатов, в Магаданской области (за исключением Чукотского автономного округа и территории Северо-Эвенского района, ранее входившей в состав Корякского автономного округа Камчатской области), в Охотском, Аяно-Майском и Тугуро-Чумиканском районах Хабаровского края и на острове Моржовец в период с 25 июня 1949 года;
на островах Северного Ледовитого океана в период с 30 августа 1954 г.;
в высокогорных местностях СССР на высоте 2500 метров и более над уровнем моря в период с 1 января 1976 г.;
Відповідно до положень п.п. «в» п.2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 15.12.1990 р. № 1290, (викладено російською мовою) «О выслуге лет для назначения пенсий лицам офицерского состава, прапорщикам, мичманам и военнослужащим сверхсрочной службы, лицам начальствующего и рядового состава органов внутренних дел и пособиях этим военнослужащим, лицам начальствующего и рядового состава и их семей»: в выслугу лет для назначения пенсий лицам офицерского состава, прапорщикам, мичманам и военнослужащим сверхсрочной службы засчитывать на льготных условиях: в) один месяц службы за два месяца:
в период Великой Отечественной войны в воинских частях, штабах и учреждениях, не входивших в состав действующей армии (кроме случаев, указанных в абзацах третьем и пятом подпункта "б" настоящего пункта);
время пребывания в плену в период Великой Отечественной войны, если пленение не было добровольным и военнослужащий, находясь в плену, не совершил преступления против Родины;
на летной работе в реактивной и турбовинтовой авиации - на условиях, определяемых Министром обороны СССР;
в отдаленных местностях СССР согласно Приложению N 1 к настоящему Постановлению со сроков, указанных в разделе 1 этого Приложения;
в высокогорных местностях СССР на высоте 2500 метров и более над уровнем моря - с 1 января 1976 г.;
в должностях водолазов, выполняющих работу в условиях длительного пребывания под повышенным давлением под водой или в барокамерах, - с 1 января 1986 г. на условиях, определяемых Министром обороны СССР»
Відповідно до Додатку №1 до вищезазначеної Постанови, викладено російською мовою: "Перечень отдаленных местностей СССР, в которых служба лиц офицерского состава, прапорщиков, мичманов и военнослужащих сверхсрочной службы засчитывается в выслугу лет для назначения пенсии на льготных условиях":
Отдаленные местности СССР, в которых служба засчитывается в выслугу лет на льготных условиях - один месяц службы за два месяца:
в Коми АССР - в местностях севернее Полярного круга - с 25 июня 1949 г.»
Таким чином, позивач вважає, що всі вказані вище нормативні акти, які діяли в період до 1 січня 1991 р. підтверджують його право на зарахування періоду служби в органах внутрішніх справ з 01.11.1982 р. по 02.11.1 985 р. в подвійному розмірі - один місяць служби за два місяця.
Проаналізувавши доводи позивача, суд дійшов наступного.
Вимогами ст. 4 Закону № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей встановлюються Законом України про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому, всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.
За змістом пункту «в» частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що до стажу роботи зараховується, зокрема, служба в органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.
Положеннями с. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590, указами Президії Верховної Ради СРСР від 1 серпня 1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі»; від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі»; від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.
Крім того, пунктом 6 постанови № 590 передбачалось, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.
Радою Міністрів СРСР від 10 листопада 1982 року № 986 з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР «Про державні пенсії» затверджено Положення, відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій, пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР «Про державні пенсії».
Пунктом 55 цього ж Положення встановлено, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах.
При цьому згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.
Однією з соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.
Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - постанова № 393), прийнятою відповідно до Закону № 2262-ХИ.
Згідно з цим порядком до вислуги років зараховується: дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Отже, дійсна служба позивача в органах внутрішніх справ колишнього СРСР, а саме: відділі позавідомчої охорони Воркутинського міськвиконкому з 01.11.1982 року по 02.11.1985 року, яка відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалась до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, і її обчислення (у тому числі на пільгових умовах) має здійснюватися у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо постановою не передбачено більш пільгових умов (абзац дев`ятий пункту 1 постанови № 393).
Окрім того, вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, до введення в дію Закону № 2262-XII, перегляду не підлягає (пункт 5 постанови № 393).
Таким чином, як законодавство колишнього СРСР до 1 січня 1991 року, так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами служби в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР.
Проходження служби позивачем в органах внутрішніх справ колишнього СРСР, а саме: відділі позавідомчої охорони Воркутинського міськвиконкому з 01.11.1982 року по 02.11.1985 року підтверджується записом в трудовій книжці за № 8 та №9, де зазначено, що ОСОБА_1 прийнятий на службу до міністерства внутрішніх справ 01.11.1982 року наказом №170 від 01.11.1982 року та звільнений зі служби 02.11.1982 року наказом №280 від 23.10.1985 року. Даними архівної довідки №3/С-16, виданої 18.02.2016 року інформаційним центром відділу спеціальних фондів МВС по Республіці Комі МВФ Россії, якою підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу у відділі внівідомчої охорони Воркутинського міськвиконкому Комі АРСР в період 01.11.1982 року по 02.10.1985 року. На підставі Постанови РМ СРСР №82Б-291 від 15.10.1969 року (документу немає на зберіганні) один рік служби вважається за два (м. Воркута), з 01.11.1982 року. Даними архівної довідки №3/С-1827, виданої 01.03.2013 року інформаційним центром відділу спеціальних фондів МВС по Республіці Комі МВФ Россії про нарахування, які проводилися атестованому працівнику ОСОБА_1 .
Отже, позивач набув право на зарахування до його трудового стажу періоду служби в органах МВД з 1982 року по 1985 рік.
Згідно положень статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Постанови № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто для оформлення пільгової пенсії необхідно надати до органів Пенсійного фонду трудову книжку та/або уточнюючу довідку.

Позивач надав Відповідачеві весь пакет необхідних документів, в тому числі трудову книжку та вищевказані архівні довідки які підтверджують, що Позивач з 01.11.1982 р. по 02.11.1982 р. працював в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Таким чином, наявність архівних довідок про характер роботи, професії, простої, які були надані Позивачем Відповідачеві повністю підтверджують пільговий характер роботи Позивача.

Вимога Відповідача надати додаткові документи є необґрунтованою. Окрім того, Відповідачем проігноровано положення ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та пп.4 п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, згідно якого при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Ч. 4 п. 42 Порядку встановлено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити пільговий стаж Позивача.

Хоча, в першу чергу, Позивач акцентує увагу, що пільговий характер його роботи підтверджено даними трудової книги та архівними довідками.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку його пенсії є протиправними і ОСОБА_1 , якому було призначена пенсія за вислугу років має право на пенсію за віком з зарахуванням пільгового стажу (кратного) обчислення періоду служби, а тому суд доходить висновку, що управління ПФУ не обґрунтувало правомірність відмови у зарахуванні позивачу зазначеного періоду служби в подвійному розмірі один місяць служби за два місяця служби.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд виходить з того, що до суду позивач звернувся за захистом порушеного права 16.06.2016 року.
Статтею 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI встановлено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач звернувся з заявою про перерахунок загального трудового стажу 05.04.2016 року та 19.04.2016 року отримав відповідь, якою йому відмовлено в зарахуванні роботи у відділі позавідомчої охорони при Воркутинському відділі внутрішніх справ у кратному розрахунку. В позовній заяві позивач просить провести перерахунок пенсії та виплатити її, в тому числі за минулий час з 28.04.2015 року.

Ст. 99 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Про порушення свого права на отримання пільгової пенсії позивач дізнався отримавши відмову відповідача від 19 квітня 2016 року.

Таким чином, початком проведення перерахунку пенсії є 19.10.2015 року, а ні 28.04.2015 року, як просить позивач.
Вимогами ч.2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач є державним органом виконавчої влади, при прийнятті рішення незаконно та необґрунтовано не врахував вищенаведені номативно-правові акти законодавчої та виконавчої влади, не проаналізував пакет документів, наданий позивачем та відмовив йому в призначенні пенсії.

Аналогічної позиції дотримується й Вищий адміністративний суд України в рішеннях від 29.10.2015 № К/800/33542/15, від 16.05.2013 № К/9991/77165/12.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийнятті рішення.

Оцінивши за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим.

Cуд доходить висновку про наявність правових підстав для зобов`язання управління Пенсійного фонду України у Дзержинському (Шевченківському) районі міста Харкова зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоду служби у відділі позавідомчої охорони Воркутінського міськвиконкому з 01.11.1982 року по 02.11.1985 року на пільгових умовах один місяць служби за два місяці та провести перерахунок та виплату пенсії, в тому числі й за минулий час, починаючи з 19.10.2015 року
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 17, 19, 71, 72, 86, 94, 99, ч.6 ст.128, 159, 163, 2442 КАС України; ст.ст. 19, 46Конституції України; ст. 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; ст. 26, 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637; Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1; суд,
ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Дзержинському (Шевченківському) районі міста Харкова () в зарахуванні ОСОБА_1 до загального трудового стажу періоду служби у відділі позавідомчої охорони Воркутінського міськвиконкому з 01.11.1982 року по 02.11.1985 року на пільгових умовах - один місяць служби - за два місяці.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Дзержинському (Шевченківському) районі міста Харкова (), зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 , період служби у відділі позавідомчої охорони Воркутінського міськвиконкому з 01.11.1982 року по 02.11.1985 року на пільгових умовах - один місяць служби - за два місяці та. провести перерахунок пенсії та виплатити її, в тому числі і за минулий час - з 19.10.2015 року.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити

Стягнути з Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, , МФО 851011, на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. (п`ятсот п`ятдесят одна гривня 20 коп.)

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: І.О.Грищенко