Справа № 496/2792/16-а
Суддя: Трушина О. І.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/2792/16-а
Провадження № 2-а/496/59/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Трушиної О.І.
при секретарі - Поцелуйко К.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекторів Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Лазаренко Євгена Володимировича, Митрофанова Дмитра Олександровича про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, уточнивши який (а.с.11-16), просить:

визнати дії інспектора УПП м. Миколаїв рядового поліції Митрофанова Дмитра Олександровича неправомірними під час складання протоколу про адміністративне правопорушення;

визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 558059 від 29 липня 2016 року, складену інспектором УПП м. Миколаїв рядовим поліції Лазаренко Євгеном Володимировичем, на підставі якої позивача протягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.;

визнати дії інспектора УПП м. Миколаїв рядового поліції ОСОБА_2 неправомірними під час вилучення посвідчення водія;

визнати дії інспектора УПП м. Миколаїв рядового поліції ОСОБА_3 , рядового поліції Митрофанова Дмитра Олександровича такими, що порушили права громадянина;

прийняти ухвалу про проведення розслідування та вжиття відповідних заходів до інспектора УПП м. Миколаїв рядового поліції ОСОБА_3 , рядового поліції Митрофанова Дмитра Олександровича за порушення законодавства.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 липня 2016 року на виконання бойового розпорядження з метою злагодження та вибуття 2-го реактивного артилерійського дивізіону до зони проведення АТО, близько 16 години він вирушив на автомобілі КРАЗ 5233, військовий номер НОМЕР_1 , з метою перевантаження та буксирування автомобіля КАМАЗ 55102, військовий номер НОМЕР_2 , який у свою чергу прямував на 235 Міжвідомчий центр підготовки (полігон Широколанівський) та зазнав поломки. Близько 17 години він, прибувши на місце події, після перевантаження вантажу із застосуванням жорсткого зчеплення, відповідно до правил дорожнього руху, почав буксировку транспортного засобу автомобіля КАМАЗ 55102, військовий номер НОМЕР_2 , до місця розвантажування. Рухаючись по трасі з дозволеною правилами дорожнього руху швидкістю, у відповідності до знаків дорожнього руху, за розпорядженням старшого машини майора ОСОБА_4 з метою зупинки в с. Коблево для поповнення запасів води, зайнявши крайню праву полосу, він відчув поштовх та почав повільно гальмувати. Як виявилось, трапився відрив шплінтів, в результаті чого порушилась жорстка зцепка, та при ударі КАМАЗа 55102, військовий номер НОМЕР_2 , в причеп КТСКТМZ62 автомобіля МАЗ, який виступав на проїжджу частину дороги близько 30 см від краю проїжджої частини дороги, автомобіль КАМАЗ 55102, військовий номер НОМЕР_2 , скоїв зіткнення з автомобілем КРАЗ 5233 ВЕ, військовий номер НОМЕР_1 . Вказує, що причеп автомобіля МАЗ перешкоджав учасникам дорожнього руху, порушуючи п. 15.2 ПДД, однак співробітник поліції цей факт до уваги не прийняв. Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення інспектор поліції ОСОБА_2 вказав про порушення неіснуючих пунктів правил дорожнього руху, а також не зазначив свідків, хоча у наявній схемі місця ДТП чітко вказано кількість пасажирів 2. Окрім того, інспектором поліції Лазаренко Є.В. відносно нього була також винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Позивач зауважує, що постанова була винесена «прямо на дорозі», він був позбавлений можливості звернутися за юридичною допомогою, що є грубим порушення його прав. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм законодавства, за неіснуючі правопорушення, з порушенням його прав, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позову і пояснили, що позивачеві перед виїздом був виданий лише технічний талон на автомобіль, а поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів йому не надавався. Вважають, що чинним законодавством не передбачено страхування військових транспортних засобів, а тому дії інспекторів УПП при винесенні постанови є неправомірними та такими, що порушили його права. Крім того наголошує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором УПП йому не були роз`яснені його права та порушено гарантоване законодавством право на звернення за правовою допомогою.

Відповідачі інспектори УПП м. Миколаїв рядові поліції Лазаренко Є.В. та Митрофанов Д.О. в судове засідання не з`явилися, але від їх представника надійшли до суду письмові заперечення, в яких він просив розглядати справу без участі відповідачів, а також відмовити в задоволенні адміністративного позову з підстав, викладених у запереченні.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків, приймаючи до уваги заперечення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено у судовому засіданні, 29 липня 2016 року інспектором УПП м. Миколаїв рядовим поліції Митрофановим Д.О. відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відповідно до якого він 28.07.2016 р. о 20:30 год. по вул. Одеська в с. Коблево Миколаївської області, керуючи автомобілем КРАЗ 5233 ВЕ, військовий номер НОМЕР_1 , буксирував транспортний засіб автомобіль КАМАЗ 55102, військовий номер НОМЕР_2 , на жорсткому буксирувальному пристрої, який відірвався та врізався у припаркований з правого боку КТС КТМ Z62 н/з НОМЕР_3 з причепом КТС РСМ Z18 н/з НОМЕР_4 , чим порушив п. п. 2.3а, 2.3б Правил дорожнього руху України (а.с. 19).

Протокол це документ, який містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП, він не є рішенням посадової особи, а лише виступає джерелом доказів у справах про адміністративне правопорушення.

Ст. 221 КУпАП передбачено, що розгляд справ за ст. 124 КУпАП віднесено до компетенції районних, районних у містах, міських та міськрайонних судів (суддів). У судовому засіданні було з`ясовано, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, знаходиться в провадженні суду і дії інспектора щодо складання протоколу, а також вилучення посвідчення водія позивачеві слід оскаржувати при розгляді справи за ст. 124 КУпАП.

Цього ж дня, при оформленні зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, на вимогу інспектора УПП м. Миколаїв рядового поліції Лазаренко Є.В. позивачем, який керував автомобілем КРАЗ 5233 ВЕ, не було пред`явлено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на даний транспортний засіб, чим порушено 2.1 ґ ПДР України, у зв`язку з цим інспектором поліції було винесено відповідну постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 558059, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.20).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Відповідно до п. 2.1 ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно частини 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Цей перелік зазначено в п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Таким чином, чітко визначено перелік випадків, коли працівник поліції має право вимагати, а водій зобов`язаний надати страховий поліс для перевірки.

Зі змісту ст. 8 КУпАП слідує, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які вчинили адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні стверджував, що не мав поліса, оскільки чинним законодавством не передбачено оформлення поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на військові транспортні засоби, однак жодних об`єктивних доказів своїх доводів суду не надав.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що вони є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_5 . 28.07.2016 р. приблизно о 17 годині вони рухались в автомобілі КРАЗ 5233 ВЕ під керуванням ОСОБА_1 , який буксирував із застосуванням жорсткого зчеплення транспортний засіб автомобіль КАМАЗ до місця розвантажування. Однак по дорозі трапився відрив шплінтів, в результаті чого порушилась жорстка зцепка, у зв`язку з чим автомобіль КАМАЗ допустив зіткнення з автомобілем КРАЗ, при цьому зачепивши причеп КТС КТМ Z62 автомобіля МАЗ, який виступав на проїжджу частину дороги.

Також, позивач в судовому засіданні неодноразово наголошував на тому, що розгляд інспектором поліції справи про адміністративне правопорушення без надання часу для реалізації своїх прав є грубим їх порушенням.

З оскаржуваної позивачем постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 558059 вбачається, що позивачу було роз`яснено положення ст.ст. 307, 308 КУпАП та права передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст. 287-289 КУпАП, була вручена копія постанови. Наявність таких обставини підтверджується підписом позивача у постанові, тобто право на захист не порушено.

Згідно п.1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП знаходиться в провадженні суду, вимоги щодо оскарження дій інспектора з приводу складання протоколу і вилучення посвідчення водія мають бути розглянуті в рамках цієї справи. Крім того, відповідачі у відповідності до ч.2 ст. 72 КАС України довели правомірність винесення постанови відносно позивача за ч.1 ст. 126 КУпАП, який не пред`явив поліс обов`язкової цивільно-правової відповідальності і їх дії не є такими, що порушують права позивача.

З наведеного вбачається, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 70, 71, 159, 161-163, 171-2 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекторів Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Лазаренко Євгена Володимировича, Митрофанова Дмитра Олександровича про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: Трушина О.І.