Справа № 802/1380/16-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

05 жовтня 2016 р. м. Вінниця

Справа № 802/1380/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кулика Віталія Віталійовича,

представників позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: не з'явився,

представника третьої особи: Ткачук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи та клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконним атестаційного листа в частині результатів атестування,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 до Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконним атестаційного листа в частині результатів атестування.

04 жовтня 2016 року в судовому засіданні представником позивача подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Головному управлінню Національної поліції України у Вінницькій області вчиняти дії, а саме: видавати наказ про звільнення з органів Національної поліції України на реалізацію рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 25.08.2016 відносно ОСОБА_3 до винесення судом рішення в даній справі.

Розгляд поданого клопотання призначено на 05 жовтня 2016 року.

В судовому засіданні 05 жовтня 2015 року представник позивача заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини та доводи, викладені в письмовому клопотанні. Так, обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову представник позивача зазначає про існування очевидної небезпеки порушення прав позивача у вигляді протиправних дій відносно нього на підставі оскаржуваного висновку Центральної атестаційної комісії Національної поліції України до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки висновки комісій тягнуть за собою, як наслідок, їх реалізацію шляхом видання відповідного наказу про звільнення позивача з органів Національної поліції України. Відтак, на думку представника позивача, існує реальна загроза виникнення суттєвої шкоди правам позивача, а для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

В судовому засіданні представник позивача уточнив, що в клопотанні йдеться мова не про висновок Центральної атестаційної комісії Національної поліції України, як то помилково зазначено, а про висновок Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 25.08.2016 року щодо ОСОБА_3.

Таким чином, посилаючись на ч. 4 ст. 117 КАС України, представник позивача просив забезпечити позов шляхом заборони Головному управлінню Національної поліції України у Вінницькій області вчиняти дії, а саме: видавати наказ про звільнення з органів Національної поліції України на реалізацію рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 25.08.2016 відносно ОСОБА_3 до винесення судом рішення в даній справі.

Крім того, представник позивача зазначив, що суд може на власний розсуд забезпечити позов і в інший, відмінний від заявленого у клопотанні, спосіб, зокрема зупинивши дію оскаржуваного рішення.

Представник третьої особи щодо заявленого клопотання про забезпечення адміністративного позову заперечувала, посилаючись на доводи, викладені в письмових запереченнях, та просила в задоволенні клопотання відмовити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доводи представника позивача в обґрунтування заявленого клопотання про забезпечення адміністративного позову, думку представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання, з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно частини третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Частиною 4 ст. 117 КАС України передбачено, що адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Таким чином, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

- необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд, виходячи з конкретних доказів, встановлює, чи є хоча б одна з названих обставин, та оцінює чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Відповідно до пункту 15 розділу IV «Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465, атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Пунктом 28 вказаного розділу визначено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Оцінивши наведені представником позивача доводи та норми чинного законодавства суд зазначає, що забезпечуючи позов у заявлений спосіб суд фактично вирішить майбутні правовідносини, спір стосовно яких не існує та права позивача у яких не порушені.

Також суд вважає, що забезпечення даного адміністративного позову в такий спосіб, як просить позивач, - заборонити Головному Управлінню Національної поліції України у Вінницькій області вчиняти дії, а саме: видавати наказ про звільнення з органів Національної поліції України на реалізацію рішення (висновку) Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 25.08.2016 відносно ОСОБА_3 є неможливим, оскільки виходить за межі позовних вимог та спрямовується не до суб'єкта владних повноважень, що є відповідачем в справі, а до третьої особи. Крім того, суд не вправі заборонити третій особі вчиняти дії, які випливають з наданої їй компетенції і є прямим обов'язком. Забезпечивши позов у такий спосіб суд фактично втрутиться в компетенцію третьої особи, вирішивши наперед ( без розгляду справи по суті ) питання щодо спірних трудових відносин.

Тобто, заявлена позивачем вимога на забезпечення позову спрямована ним на майбутнє, та фактично направлена на те, щоб унеможливити виконання суб'єктом владних повноважень - третьою особою в даній справі - покладених на нього функцій, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Додатково належить звернути увагу на позицію Верховного Суду України, викладену в Постанові Пленуму від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме в абзаці 3 пункту 5 зазначено, що у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

По аналогії права дане положення застосовується судом до адміністративного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення адміністративного позову.

Таким чином, у такому випадку судом фактично ухвалюватиметься рішення по суті спору без розгляду справи, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, забезпечивши даний адміністративний позов в заявлений спосіб суд вийде за межі призначення такого заходу як забезпечення позову, передбаченого частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, що є неприпустимим.

Крім того, виходячи зі змісту письмового клопотання представника позивача та усних пояснень, наданих ним в судовому засіданні, суд не знаходить підстав для забезпечення позову на власний розсуд в інший спосіб, ніж той, про який просив представник позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 254 КАС України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна