Справа № 702/988/16-а
Суддя: Мазай Н. В.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/702/41/16
Справа № 702/988/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., розглянувши в порядку скороченого письмового провадження в м. Монастирище адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця посилаючись на те, що вона перебуває на обліку в управлінні ПФУ в м. Монастирище Черкаської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до ЗУ "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII у розмірі 80% заробітної плати. Останнім місцем її роботи була посада секретаря судових засідань Монастирищенського районного суду Черкаської області. Позивач звернувся із заявою до Уманського об'єднаного УПФУ Черкаської області (далі - відповідач) про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям, надавши довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям. Згідно пункту 3 Постанови КМУ "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 09.12.2015 № 1013, яка набрала чинності з 15.12.2015 та застосовується з 01.12.2015 року, посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджені, зокрема, додатками постанови КМУ від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», підвищуються на 25%. Згідно ст. 37"1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпеченим державного службовця, за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Також, відповідно до п.п. 2 п. 6 Порядку та умов визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, затверджених Постановою КМУ від 19.06.2013 р. № 426, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ (для службовців Національного банку відповідно до рішень його Правління) або у зв'язку із зміною мінімальної заробітної плати заробітна плата для перерахунку пенсії, призначеної у тому числі до набрання чинності Законом, визначається в такому порядку: 2) іншим пенсіонерам - на підставі поданої заяви та необхідних документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати державного службовця, який займає посаду державної служби відповідної підгрупи та рангу за останньою посадою державної служби, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційний клас, класний чин або спеціальне звання та вислуга років враховуються в розмірах, установлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії державного службовця, який займає посаду державної служби відповідної підгрупи та рангу за останньою посадою державної служби на момент призначення (перерахунку) пенсії; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах, виплачених державному службовцю, який займає посаду державної служби за останньою посадою державної служби у тому державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премії до державних, професійних свят і ювілейних дат та грошова допомога, виплачені у місяці підвищення заробітної плати, враховуються в розмірі 1/12 середнього розміру таких виплат, виплачених державному службовцю, який займає посаду державної служби відповідної підгрупи та рангу за останньою посадою державної служби, з якої призначено (перераховано) пенсію. Відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що з 01.01.2015 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-УІІІ. Також, згідно п. 5 ЗУ від 02.03.2015р. №213-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних пенсій, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовані норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ «Про державну службу» і з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені не перераховуються, та постановою КМУ «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 (набрала чинності 15.12.2015 року, застосовується з 01.12.2015 року) виключено п.4 Постанови КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865, який визначав умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям. Позивач вважає безпідставними вищенаведені доводи відповідача, оскільки аналіз вищевикладеного положення дає підстави для висновку, що воно поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються (в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих яким вони вже призначені (в минулому часі). Крім цього, вказане положення не містить посилання на конкретні норми законів чи підзаконних актів щодо пенсійного забезпечення осіб, які скасовуються. Підстав вважати, що скасовуються всі норми, як ті, що стосуються призначення, так і ті, що стосуються перерахунку пенсій немає. В обґрунтування позову посилається на Закон України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 43-46 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постанову КМУ № 865 від 31.05.2000 року, яка була чинна до 01.12.2015 року, Постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 року, ст. ст. 8, 21, 22, 46, 64 Конституції України, ст. 37' Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу), Постанову пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» за № 9 від 01.11.1996 року, рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, N 5-рп/2005 року від 22.09.2005 року, Постанову Верховного Суду України від 25.11.2014 року, Пленум Вищого адміністративного суду України № 3 від 05.02.2016 року, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10) від 26.09.2014 року, у справі «Будченко проти України» (заява № 38677/06) від 24.07.2014 року. Вважає, що при перерахунку пенсії позивача, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках та порядок її перерахування, яка діяла на момент призначення їй пенсії. Необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок дійсно має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії. Також не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та обставина, що набув чинності ЗУ «Про державну службу» в новій редакції від 10.12.2015 № 889-УІІІ з втратою дії окремих положень ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 N 3723 ХІІ щодо права на призначення та перерахунку пенсій. У даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям є ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії позивачу та ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На сьогодні КМУ не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій непрацюючим державним службовцям, чим звужено та обмежено Конституційне право позивача на пенсійне забезпечення. За вказаних обставин, відсутність встановленого КМУ будь-якого порядку перерахунку призначених пенсій непрацюючим державним службовцям є фактично бездіяльністю, що порушує гарантоване Конституцією та Законом право на її перерахунок. Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу. Просить суд визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати відповідача здійснити з 01.09.2016 року перерахунок пенсії відповідно до статті 37'1 ЗУ "Про державну службу" № 3723-ХІІ (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 80 відсотків заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів", якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та довідки ТУ ДСА у Черкаській області від 08.02.2016 № 192-04/16 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 80 відсотків, провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат, без змін визначення індексації пенсії в результаті перерахунку (базового місяця для індексації пенсії), та забезпечити виплату пенсії в подальшому в розмірі 80 відсотків сум заробітної плати згідно зазначеної довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, без обмеження її максимального розміру, допустити постанову до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Н адресу суду від відповідача Уманського об"єднаного управління пенсійного фонду України Черкаської області 19.09.2016 року надійшло заперечення, відповідно до якого відповідач позов не визнає, вважає його безпідставним і необгрунтованим та просить суд відмовити в його задоволенні повністю, виходячи з наступного.Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до управління із заявою про перерахунок пенсії державного службовця та доданою до неї новою довідкою про заробітну плату, що подається для призначення пенсії 10.08.2016 року. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ від 02.03.2015 № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ «Про державну службу». Положення даного нормативно-правового акту були предметом розгляду Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року дійшов висновку щодо неконституційності лише положень в частині скасування пенсійного забезпечення - щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Окрім того, з 01.05.2016 року набрав чинності ЗУ від 10.12.2015 № 889-VIII „Про державну службу", в результаті чого Закон України від 16.12.1993 № 3723 „Про державну службу" втратив чинність. Постановою КМУ від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" внесено зміни до постанови КМУ від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», зокрема вилучено п. 4 постанови щодо порядку визначення заробітної плати для перерахунку пенсії у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень КМУ, п. 5 викладено в новій редакції, згідно з якою форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики (тобто, з пункту 5 виключено те, що у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця проводиться перерахунок пенсії). Отже, на момент звернення позивача в управління з заявою про перерахунок пенсії та з адміністративним позовом до суду норми, які б регулювали питання здійснення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовиям в законодавстві відсутні. В обґрунтування заперечення посилаються на ст. ст. 6, 17, 19 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, рішення від 25.01.2012 року № Зрп/2012, рішення Вищого адміністративного суду України від 07.04.2016 у справі № К/800/48167/15, ст.ст. 2, 71 КАС України. Оскільки, позивач звернувся в управління з заявою про перерахунок пенсії державного службовця 10.08.2016 (тобто спірні правовідносини щодо перерахунку пенсії виникли після 01.06.2015) та у зв'язку з тим, що з 01.06.2015 скасовано норми законодавства щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ «Про державну службу», управління, відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії, діяло на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України, а тому неправомірні та незаконні дії відсутні. В даному випадку спірні правовідносини щодо перерахунку пенсії виникли лише після звернення позивача до управління з заявою про її перерахунок. Саме подання заяви про перерахунок пенсії до територіальних органів Пенсійного фонду засвідчує волевиявлення особи та підтверджує бажаність проведення такого перерахунку. До моменту звернення в управління з відповідною заявою про перерахунок пенсії, в управління не виникає юридичного обов'язку щодо здійснення такого перерахунку. Під час визначення питання, щодо порядку застосування норм права щодо конкретних правовідносин, необхідно застосовувати той нормативно-правовий акт, який діє під час таких правовідносин. Набрання чинності нормативно-правовим актом передбачає його обов'язковість для всіх організацій та посадових осіб. З урахуванням наведеного, вимога позивача щодо зобов'язання управління здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» в редакції чинній на момент призначення пенсії є безпідставною та необгрунтованою. Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач звернулася в управління з заявою про перерахунок пенсії 10.08.2016, а тому вимога позивача щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 01.09.2016 є безпідставною та необгрунтованою. Окрім того, згідно ч. 4 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч.5 ст. 48 цього Закону, проводиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії- з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки, ЗУ «Про державну службу» не встановлено інших строків проведення перерахунку, то положення ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є спеціальними щодо визначення питання з якої дати необхідно здійснити перерахунок. Перерахунку пенсії передує ряд процесуальних дій: звернення пенсіонера в управління з заявою про перерахунок пенсії та відповідними документами, що передбачені Порядком, встановлення та перевірка паспортних даних заявника, розгляд спеціалістами заяви та документів на відповідність законодавству, перевірка достовірності та обгрунтованості видачі довідок, що подаються для перерахунку пенсії, тощо, що належать до виключної компетенції територіальних органів Пенсійного фонду, а тому суд може лише зобов'язати суб'єкта владних повноважень прийняти рішення з урахуванням встановлених судом обставин. З урахуванням наведеного, вимога позивача щодо зобов'язання управління здійснити перерахунок пенсії відповідно до ЗУ "Про державну службу" є безпідставною та необгрунтованою. Відповідно до ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Відповідно до п. 1 ч. 2 зазначеної статті, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті. В даному випадку визначення суми стягнення можливе тільки після здійснення перерахунку, що стане можливим після набрання рішенням законної сили. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Керуючись принципами верховенства права та законності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні повідомлених позивачем обставин, вбачається, що наявні достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 05.02.2013 року перебуває на обліку в Уманському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно доЗакону України «Про державну службу», що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.02.2013 року ( а.с.8).

10.08.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок розміру її пенсії в зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 року заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі довідки № 192-04/16 від 08.02.2016 року, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Черкаській області ( а.с. 9, 10).

Листом від 01.09.2016 року за № 10041/09 відповідач повідомив позивача про відмову 16.08.2016 року у задоволенні вимог про перерахунок пенсії з тих підстав, що з 01.05.2015 року набрав чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», в результаті чого Закон України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» втратив чинність. Нормативні акти, які б регулювали питання здійснення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям, на момент подання заяви позивачем, в законодавстві відсутні ( а.с. 10).

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Оцінюючи позовні вимоги позивача та надані заперечення суд вважає, що мають місце правові підстави щодо доводів обидвох сторін спору, на час спірних правовідносин діяли та діють законодавчі та підзаконні нормативні акти на які посилаються сторони, а також наявна практика Європейського суду, Конституційного Суду України та Вищого адміністративного суду України з питань дії законів у часі, наявності застосування тих чи інших нормативних актів, які підлягають застосуванню при вирішенні даних спірних правовідносин.

Проаналізувавши діюче законодавство, судову практику, на яку посилаються сторони, суд прийшов до наступних висновків.

Діюче законодавство України та судова практика вирішення аналогічних справ містять між собою протиріччя: при одних і тих же обставинах приймаються протилежні за своїм змістом рішення, про що свідчить в тому числі і практика Вищого адміністративного суду України, зокрема в справі № 583/2219/15-а рішення від 07 квітня 2016 року(К/800/48167/15) яким у задоволенні позову відмовлено та рішення у справі № 425/4147/15-а від 28 липня 2016 року(№К/800/10756/16), яким позов задоволено.

Разом з тим, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. ст. 3, 4, 8 Конституції України в Україні діє верховенство права, людина визнається в Україні найвищою соціальною цінністю, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов»язком держави та Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії.

Відповідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Законодавчі акти та рішення на які посилається відповідач як на підставу відмови в задоволенні позову є підзаконними нормативними актами.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Петриченко проти України» від 12 липня 2016 року визнано порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв»язку з тим, що у цій справі національні суди не розглянули доводи заявника з прямим посиланням на статтю Конституції України (лист Вищого адміністративного суду України « 1875/10-14/16 від 17.08.2016 року).

Тому, при вирішенні данного спору суд керується в першу чергу нормами Конституції України, які мають найвищу юридичну силу, та які не містять права держави Україна застосовувати до правовідносин, які виникли при дії одних законів та продовжують існувати законодавства, яке прийнято пізніше та яке погіршує становище позивача з приводу належного пенсійного забезпечення, яке існувало при виході його на пенсію.

Згідно частини другої та п'ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону України «Про державну службу» існувала після визнання неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям № 192-04/16 від 08.02.2016 року, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Черкаській області на ім'я ОСОБА_1, посадовий оклад секретаря судових засідань встановлений в сумі 4134,00 гривень. З надбавками за ранг, вислугу років сума становить 5885,60 грн., на яку відповідно нараховуються страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування ( а.с.9).

У зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28 грудня 2014 року №76-VIII текст статті 37- 1 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 року, було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

При цьому, Кабінетом Міністрів України на виконання змін до статті 37-1 Закону України «Про державний бюджет» не були визначені умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин діяли вищевказані постанови Кабінету Міністрів України, необхідні для реалізації ст. 37-1 Закону №3723-XII, які забезпечували гарантоване ст.46 Конституції України право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» передбачено, що міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов'язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Таким чином, враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01 грудня 2015 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді, на якій працювала позивач, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Зміни, які відбулися в ст.37 Закону № 3723-XII, стосуються тих пенсій, які будуть призначатися після набрання чинності змін до закону, і ніяким чином не підлягає перегляду розмір відсотків, що були обчислені при призначенні пенсії.

Доводи відповідача про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про державну службу», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, суд вважає необґрунтованими, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Враховуючи наявність підстав для перерахунку пенсії та зважаючи на те, що виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком, суд вважає, що дії Уманського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є протиправними щодо прийняття рішення про відмову перерахувати пенсію позивачу за вислугою років у відповідності до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (у редакції, що була чинною на момент призначення пенсії позивачу) в розмірі 80% від місячного заробітку, зазначеного у довідці про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 08.02.2016 року № 192-04/16, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Черкаській області.

Щодо доводів відповідача про безпідставність та необґрунтованість вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії з 01.09.2016 року суд зазначає наступне.

Згідно за ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХП в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсії державних службовців призначаються, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, при перерахунку пенсії позивача необхідно застосовувати редакцію Закону України «Про державну службу», яка діяла на момент призначення пенсії, та застосувати розмір пенсії, що складає 80 % заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, приймаючи до уваги дату звернення до пенсійного орану, а саме - 10.08.2016 року, та враховуючи положення статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», положення ч. 2 ст. 11 КАС України суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивача повинен бути здійснений з врахуванням дати подачі нею відповідної заяви - з 01.08.2016 року.

Щодо вимоги позивача про зобов»язання перархувати пенсію та виплатити пенсію суд зазначає наступне.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України. Відповідно до пункту 2 частини 1 цієї норми у разі задоволення адміністративного позову суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин ( постанова Вищого адміністративного суду України від 18 червня 2015 року у справі К/800/54600/14 та інші).

Умови та порядок призначення (перерахунку) пенсії, в тому числі пенсій непрацюючим державним службовцям, врегульовані Законом № 1058-IV. Пенсії за вислугу років відповідно до Закону призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

На підставі зазначених нормативних актів, УПФ при вирішенні питання про перерахунок пенсії за вислугу років наділене дискреційними повноваженнями, при цьому при наявності звернення, суб'єкт владних повноважень повинен прийняти рішення. Як свідчать матеріали справи, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії саме за розглядом його заяви, яка надійшла до Уманського об»єднаного управління ПФУ Черкаської області 10.08.2016 року за № 560 ( а.с.10).

Виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає необхідним, на підставі ч.2 ст.11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 16.08.2016 року, яким відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, про що зазначено в листі від 01.09.2016 року ( а.с.10), яке призвело до порушення прав позивача на своєчасне перерахування на отримання в належному розмірі пенсії, без скасування якого вирішити спір по суті є неможливим.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає за необхідне задоволити частково позовні вимоги в частині зобов»язання відповідача перерахувати та виплатити відповідну пенсію позивачу, змінивши визначення способу захисту порушеного права: "Із зобов'язання УПФ перерахувати пенсію на зобов'язання прийняти рішення за зверненням позивача саме від 10.08.2016 року, зареєстроване в Уманському об»єднаному управлінні ПФУ Черкаської області за № 560 з урахуванням положень ст. 37-1 Закону України « Про державну службу» в редакції, яка була чинна на час призначення позивачу пенсії, у розмірі 80% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці № 192-04/16 від 08.02.2016 року, виданої Територальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області, оскільки судом встановлено підставність позову в цій частині та встановлено право позивача на перерахунок пенсії про який він порушує питання в адміністративному позові.

Враховуючи той факт, що суд не зобов»язував відповідача перерахувати та виплатити пенсію позивачу, тому вимоги позивача про допуск до негайного виконання рішення суду в межах стягнення суми за один місяць не підлягає до задоволення, оскільки є похідною від вимоги про здійснення перерахунку та виплати пенсії, оскільки в цій частині судом змінено визначення способу захисту та відповідно дані вимоги не задоволені.

Щодо задоволення позовних вимог в іншій частині, суд вважає, що вони не підлягають до задоволення, так як суду не надано доказів для його задоволення в частині порушення прав позивача на майбутнє.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового збору пропорційно до задоволених вимог, а саме в сумі 551 грн. 20 коп., та на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп., оскільки судом задоволено дві вимоги позивача.

На підставі викладеного Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", Закону України № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України « Про державну службу» ( в редакції, яка була чинною станом на 05.02.2013 року) та керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 12, 18, 21, 69, 71, 86, 88, 94, 99, 159, 160, 162, 163, 183-2, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області від 16.08.2016 року про відмову ОСОБА_1 в проведені перерахунку раніше призначеної пенсії, у зву»зку з підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі.

Зобов'язати Уманське об»єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області прийняти рішення щодо перерахунку ОСОБА_1, за її заявою від 10.08.2016 року, з 01 серпня 2016 року пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в розмірі 80% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» № 1013 від 09.12.2015 року та довідки № 192-04/16 від 08.02.2016 року, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 грн. (п»ятсот п»ятдесят одна) гривня 20 коп.

Стягнути з Уманського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. (п»ятсот п»ятдесят одна) гривня 20 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Н.В. Мазай