Справа № 813/823/16
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м. Львів № 813/823/16

13 год. 10 хв.

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Ніколаєва Л.В.;

відповідача: представник Чубак Н.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Датекс ЛТД» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Датекс ЛТД» (далі - ТОВ «Датекс ЛТД») звернулось до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 01.10.2014 року та № від 17.06.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідачем прийнято на підставі Акта перевірки № 265/22-04/19338693 від 28.04.2014 року. Вказує, що позапланова невиїзна перевірка, на підставі висновків якої складено згаданий акт, розпочалась до моменту отримання наказу керівника податкового органу підприємством, наказ про проведення перевірки направлено листом без повідомлення про вручення, у наказі не міститься посилання на наявні обставини для проведення перевірки. Крім того, на момент проведення перевірки позивач не був поінформований про дату початку та місце проведення податкової перевірки. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про неправомірність призначення та проведення позапланової невиїзної перевірки та, як наслідок, про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві із урахуванням наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач заперечив позов повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях (а. с. 51-56). Зазначив про те, що позивач не надав на письмовий запит відповідача первинних документів, що підтверджують здійснення витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку. У зв'язку з наведеним, відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірку, якою встановлено порушення позивачем п. 198.3., 198.6. ст. 198, п. 200.1. ст. 200, п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України, та винесено податкові повідомлення-рішення про збільшення грошового зобов'язання позивача з податку на додану вартість на загальну суму 288627,26 грн. та про збільшення грошового зобов'язання за платежем інші фінансові санкції в сумі 1020,00 грн. Відповідач вважає, що висновки про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України є обґрунтованими і прийняті на їх основі податкові повідомлення-рішення є правомірними. Представник відповідача таку позицію підтримав, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення представників позивача та відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ТОВ «Датекс ЛТД» зареєстровано як юридична особа 24.06.1993 року Виконавчим комітетом Львівської міської ради, узято на облік як платника податків 12.08.1993 року.

У період з 14.04.2014 року по 18.04.2014 року ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Датекс ЛТД» з питань дотримання податкового законодавства по взаєморозрахунках з ТОВ «Вайз Юніон ЛТД», ТОВ «Конді 50», ПП «Західбудсервіс», ТОВ «Капістрано» за період з 01.02.2011 року по 01.11.2013 року, ПП «Техноеліт» за період травень-червень 2013 року, ТОВ «Сана прим» за період квітень, червень, липень 2012 року, ТОВ «Маштрейд» за період квітень 2012 року, ТОВ «П'ятий Фактор» за період березень 2011 року, ТОВ «Будтехнолюкс» за період лютий 2011 року, ПП «Ройал Ісланд» за період вересень-жовтень 2013 року, за результатами якої складено Акт перевірки № 265/22-04/19338693 від 28.04.2014 року (далі - акт перевірки від 28.04.2014 року).

У висновках акта перевірки від 28.04.2014 року відповідач зазначив про порушення позивачем п. 198.3., 198.6. ст. 198, п. 200.1. ст. 200, п. 201.1. ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 230199,11 грн.

На підставі висновків акта перевірки від 28.04.2014 року та Рішення про результати розгляду скарги № 22709/10/13-01-10-08-05/1433 від 25.09.2014 року відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № від 01.10.2014 року, яким збільшено грошове зобов'язання позивача з податку на додану вартість на загальну суму 288627,26 грн., та № від 17.06.2014 року, яким збільшено грошове зобов'язання позивача за платежем інші фінансові санкції в сумі 1020,00 грн., які позивач оскаржив в судовому порядку.

Вирішуючи спір, суд керується наступними положеннями чинного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 73.3. ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Згідно з п. п. 79.1.-79.3. ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Судом встановлено, що 11.01.2014 року відповідач звернувся до позивача із запитом про надання інформації № 389/22-20, у якому на підставі п. п. 20.1.6. р. 20.1. ст. 20, п. п. 62.1.3. п. 62.1. ст. 62, п. п. 72.1.1. п. 72.1. ст. 72, п. 73.5. ст. 73, п. п. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78 ПК України у зв'язку із встановленням сумнівності проведених операцій просив надати інформацію та її документальне підтвердження з питань фінансово-господарських відносин з ТОВ «Вайз Юніон ЛТД», ТОВ «Конді 50», ПП «Західбудсервіс», ТОВ «Капістрано», ПП «Техноеліт», ТОВ «Маштрейд», ТОВ «П'ятий Фактор», ТОВ «Будтехнолюкс», ПП «Ройал Ісланд», ТОВ «Санаприм».

27.02.2014 року позивач листом № 01-27/02/14 повідомив відповідача, що у запиті на інформацію від 11.01.2014 року не вказана жодна з підстав для надання податкової інформації, визначених п. 73.3. ст. 73 ПК України, а сам запит відправлено рекомендованим листом без повідомлення про вручення, що в сукупності унеможливлює задоволення вказаного запиту.

13.03.2014 року керівником відповідача видано наказ № 195 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Датекс ЛТД» на підставі п. п. 20.1.4. р. 20.1. ст. 20, п. п. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75, п. п. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78, п. 82.2. ст. 82 ПК України.

13.03.2014 року посадовими особами відповідача складено акт обстеження юридичної (фактичної) адреси платника № 73/22-04/19338693, у якому зазначено про те, що при виході на юридичну адресу позивача встановлено, що ТОВ «Датекс ЛТД» не знаходиться за юридичною та фактичною адресами.

01.04.2014 року посадовими особами відповідача складено службовий допис № 34/22-04 на ім'я керівника відповідача, у якому, у зв'язку із ненаданням відповідей на запити про надання податкової інформації, зазначено прохання виписати повідомлення та наказ на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Датекс ЛТД».

02.04.2014 року керівником відповідача видано наказ № 244 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Датекс ЛТД» у відповідності до вимог ст. 79 ПК України та повідомлення № 25/22-047 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Датекс ЛТД».

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд констатує, що відповідачем дотримано вимог п. 73.3. ст. 73 ПК України стосовно обов'язкових реквізитів запиту про надання інформації та її документального підтвердження та наявності встановлених законом підстав для його надіслання, а також вимог статей 77 та 78 ПК України стосовно призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Датекс ЛТД».

Водночас, в матеріалах справи міститься лист Поштамту-ЦПЗ№1 м. Львова № 05-06-319/320 від 15.05.2014 року (а. с. 83) та копія поштового відправлення (конверта) № 607 (а. с. 129), з яких вбачається, що наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Датекс ЛТД» було відправлено позивачу рекомендованим листом без повідомлення про вручення та отримано представником позивача 30.04.2014 року. Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем не виконано вимог п. 79.2. ст. 79 ПК України, що за її правилами позбавило посадових осіб контролюючого органу права розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Аналізуючи вимоги статей 73, 77-79 ПК України, суд приходить до висновку, що аналізованими нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

До такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 27.01.2015 року у справі № 21-425а14.

За таких обставин, прийняте без виконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України податкове повідомлення-рішення № від 01.10.2014 року не відповідає критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами в частині протиправності податкового повідомлення-рішення № від 01.10.2014 року. Виходячи з положень пункту 1 частини другої статті 162 КАС України суд приходить до висновку, що таке податкове повідомлення-рішення слід скасувати як протиправне.

Стосовно позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.06.2014 року суд зазначає, що відповідачем було застосовано до позивача фінансові санкції за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, зокрема, за ненадання інформації та її документального підтвердження на запит відповідача № 389/22-20 від 11.01.2014 року. Під час розгляду справи судом встановлено наявність обґрунтованих підстав для надсилання вказаного запиту. Позивачем, в свою чергу, не надано жодного доказу на підтвердження його виконання та надання податкової інформації та її документального підтвердження в обсязі, зазначеному в запиті. Відтак, підстави для задоволення адміністративного позову у цій частині у суду відсутні.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

З урахуванням правил ст. 94 КАС України та розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Датекс ЛТД» судовий збір у розмірі 4329,40 грн.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області № від 01.10.2014 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Датекс ЛТД» (вул. Зелена, 131, м. Львів, 79035, ) судовий збір у розмірі 4329 (чотири тисячі триста двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 11.10.2016 року.

Суддя Клименко О.М.