Справа № 597/466/14а,2а/597/10/14
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Львів № 876/11258/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Улицького З.С., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20.05.2014р. у справі № 597/466/14а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

22.04.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в якому просив суд: визнати протиправними дії та зобов'язати провести перерахунок та виплатити пенсію згідно ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно довідки про розмір грошового забезпечення яка надана Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області від 13.06.2012 р. за № 3/437.

Постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20.05.2014р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права

Апелянт просить суд, постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20.05.2014р. скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.41 КАС України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років з 11.06.2005р. згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №355 від 23.04.2012 року.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на 01.03.2014 року пенсія позивача становить 2327 грн. 68 коп. та складається:

- основний розмір пенсії - 1640 грн. 41 коп.;

- 574 грн. 14 коп. підвищення за постановою Кабінету Міністрів України від 2012 року №355 -.; 113 грн. 13 коп.

-113,13 грн. доплата до розміру пенсії зафіксованої індексації.

Відповідно до довідки управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області від 13 червня 2012 року №3/437 грошове забезпечення відповідної категорії військовослужбовців з 01 квітня 2012 р. становить 4222,13 грн. та складається з: посадового окладу - 1 000 грн., окладу за військове звання - 125 грн., 35 % надбавки за вислугу років - 393,75 грн., 81 % надбавки за особливо важливі завдання - 1230,19 грн. 20 коп., 10 % надбавки за роботу в умовах режимних обмежень - 1000 грн., 48,2 % премії - 1373,19 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.03.2014 року №66/К-11 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії у зв'язку із зміною грошового забезпечення за його посадою перед звільненням оскільки, єдиною підставою перерахунку пенсії є рішення Кабінету Міністрів України про підвищення грошового забезпечення військовослужбовців яке не приймалось. Що стосується Постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 року то відповідним нормативно-правовим актом визначено право позивача на отримання підвищення до пенсії а не її перерахунок з підстав зміни грошового забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені ч.2 ст.51 цього Закону.

Порядок проведення перерахунку пенсій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45.

Пунктом 1 зазначеного Порядку встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ( надбавок, доплат, підвищень ) та премій у розмірах встановлених законодавством.

Тобто, якщо зміни в грошовому забезпеченні діючих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом проводяться не на підставі рішення Кабінету Міністрів України, а збільшується розмір якогось виду грошового забезпечення, зокрема премії, на підставі рішень відповідних командирів та начальників то дане збільшення не являється підставою для перерахунку пенсії.

Стосовно перерахунку пенсії проведеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. № 355, то зазначеною постановою передбачене лише встановлення підвищення до основного розміру пенсії з 01.07.2012 р., з 01.09.2012 р. та з 01.01.2013 р. на 11 %, 23% та 35% не змінюючи при цьому сам розмір основної пенсії.

Як видно з матеріалів справи, розмір пенсії позивача який встановлений з 01.01.2008 р. становить - 1640,41 грн., максимальний розмір підвищення встановленого до основного розміру пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. № 355 складає - 574,14 грн. ( 35 % від 1641 грн. ).

Проте, в даному випадку не можна застосовувати положення ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» яка регулює порядок перерахунку пенсій тому що Постанова Кабінету Міністрів України № 355 передбачає підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до розміру пенсії а не перерахунок у зв'язку із зміною розмірів окремих видів грошового забезпечення військовослужбовців.

Крім того, нових нормативних актів починаючи з 01.01.2008 р. ( дати коли вступила в силу Постанова Кабінету Міністрів України № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб) які б визначали нові розмірі грошового забезпечення Кабінет Міністрів України не приймав. Позивачу пенсія перерахована з 01.01.2008 р. згідно вказаної Постанови.

Як видно із змісту позову позивач пред'явив вимогу про перерахунок пенсії із суми всього грошового забезпечення яка зазначена в довідці від 13.06.2012 р. за № 3/437.

Крім того, Верховний Суд України в рішенні від 26 лютого 2013 року (справа №21-5а13) зазначив, що премія, яка носить тимчасовий характер, виплата якої дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених Міністерством оборони для грошового забезпечення військовослужбовців не може враховуватися при перерахунку пенсії.

Водночас, виходячи зі змісту частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», єдиною підставою для перерахунку розміру пенсії є фактичне підвищення чи введення нових основних та додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі премій для відповідних категорій військовослужбовців.

Крім того, колегія вказує на те, що довідка про розмір грошового забезпечення яка видана Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області вих.№3/437 від 13.06.2012 року не може бути підставою для перерахунку пенсії, оскільки враховує граничні розміри надбавок, а не фактичну зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовця на підставі належного рішення суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 17.03.2015р. у справі №21-641а14.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2- КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову оскільки, пенсійний орган діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законом та Конституцією .

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20.05.2014р. у справі за № 597/466/14а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: В.З. Улицький

Р.М. Шавель

Ухвала складена в повному обсязі 10.10.2016 року.