Справа № 806/127/15
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"04" жовтня 2016 р. Справа № 806/127/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: від позивача- Шпитко М.М.; від відповідача - Нечипоренко І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "17" серпня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до Держави Україна в особі Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання протиправною відмову, стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області , за участю прокуратури Житомирської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови, оформленої листом від 15.12.2014 року №11967/21/3.3-02 у відшкодуванні позивачу матеріальних збитків у розмірі 2443650,37 гривень; стягнути з відповідача на його користь спірні кошти.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року клопотання представника відповідача задоволено.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до Держава України в особі Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за участю Прокуратури Житомирської області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання протиправною відмову та стягнення коштів в загальному розмірі 2314513,61грн. закрито.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, позивач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач вказує, що з фактичних обставин справи вбачається, що за своєю правовою природою існує саме адміністративний спір з суб'єктом владних повноважень - Державою Україна в особі Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, порушення пов'язаного з продажем майна з прилюдних торгів, здійсненого із порушенням закону з вини суб'єкта владних повноважень та яким завдано збитків позивачу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено та підтверджується матеріалами справи, 21.06.2004 року Господарським судом міста Києва прийнято рішення у справі №26/142, яким стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Спіка" на користь Акціонерного комерційного банку "Росток-Банк" заборгованість за кредитними договорами.

Майно, що належало Закритому акціонерному товариству "Спіка", а саме: адміністративно-побутовий корпус, цех по обробці граніту, блочно-модульна споруда для пилорами; модуль 102х24; пилорама для розпилювання каменю, було описано та арештовано у відповідності до акту опису і арешту майна від 26.08.2004 року.

13.01.2005 року між відділом державної виконавчої служби Житомирського обласного управління юстиції та СДП "Укрспец"юст" укладені договори №2060001 та №5060002 на реалізацію арештованого майна на прилюдних торгах.

11.03.2005 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" придбало з прилюдних торгів вищевказане нерухоме майно загальною вартістю 211 000 гривень.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.01.2011 року по справі №2/870-НМ, залишеним без змін рішенням Рівненського апеляційного господарського суду від 04.04.2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 29.06.2011 року, позов Закритого акціонерного товариства "Спіка" задоволено, визнано недійсними прилюдні торги від 11.03.2005 року.

В подальшому рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.04.2014 року у справі № 4/5007/37/12, залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 08.09.2014 року, позов Закритого акціонерного товариства "Спіка" задоволено та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" спірне майно.

20.11.2014 року позивач звернувся до ГУЮ з вимогою про відшкодування збитків у загальній сумі 1990398,17 гривень (211000,00 гривень - вартість майна, 224293,00 гривень - інфляційне знецінення коштів, 674807,00 гривень - проценти по депозитному вкладу, 475 874,17 гривень - кошти за охорону майна, 404424,00 грн. - витрати, пов'язані з оплатою послуг фахівця у сфері права), які підприємство зазнало у зв'язку з визнанням недійсними торгів та витребуванням майна за судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Листом від 15.12.2014 року № 11967/21/3.3-02 ГУЮ в Житомирській області відмовило позивачу в задоволенні вимоги про відшкодування збитків. У вказаному листі відповідачем зазначено, що судовими рішенням, про які йшлося у вимозі, не визнано протиправність діянь саме ГУЮ в Житомирській області та не встановлено, що ГУЮ в Житомирській області є заподіювачем такої шкоди.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена позовна заява не містить ознак публічно-правового спору, тому вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а даний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Предметом розгляду даної справи є відмова ГУЮ в Житомирській області ТОВ "Лабрадорит" у задоволенні вимоги про відшкодування збитків, які товариство зазнало у зв'язку з визнанням недійсними торгів та їх стягнення з відповідача.

Однак, предметом розгляду даної справи не є правомірність дій державного виконавця при проведенні прилюдних торгів, оскільки неправомірність дій державного виконавця має підтверджуватись належним доказом, а саме відповідним рішенням суду.

У разі завдання шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця особа має право звернутись до суду з позовом про відшкодуванням шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади (статті 1174, 1166, 1167 ЦК)

Предметом доказування у такій справі будуть факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні ним вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями державного виконавця і заподіяння ним шкоди.

Матеріалах справи не містять доказів, яким встановлено неправомірність дій державного виконавця, що могло б мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків.

Частиною 2 ст.21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно- правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Пленум Вищого господарського суду України в пунктах 2, 3 постанови від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначив, що з огляду на приписи ч.3 ст.22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статтей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст.1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

За правилами статті 1212 Господарського процесуального кодексу України суди розглядають у порядку господарського судочинства справи щодо оскарження дії чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач фактично оскаржує відмову ГУЮ за наслідками виконання органами державної виконавчої служби рішення, прийнятого в порядку господарського судочинства, тому відмова в задоволенні вимоги про відшкодування збитків не є актом державного органу чи іншого органу, наслідком прийняття якого може бути виникнення, зміна чи припинення правовідносин між сторонами, тобто не є актом у розумінні чинного законодавства, а тому питання про його протиправність не може бути предметом розгляду у адміністративних судах.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналогічна правова позиція висловлена і у Постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 01.12.2015 року у справі №825/2565/14/21-3404а15.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" залишити без задоволення, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "17" серпня 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" вул.Зарічна, 6,с.Кам'яний Брід,Коростишівький район, Житомирська область,12511

3- відповідачу/відповідачам: Держава Україна в особі Головного територіального управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний,1,м.Житомир,10014

4-третій особі: Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області - вул. 1-го Травня,24,м.Житомир,10008,