Справа № 600/505/15-а 2-а/600/37/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року Справа № 876/8087/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 24.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС у Тернопільській області про визнання незаконними та скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення , -

В С Т А Н О В И В :

19.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління ДАІ УМВС у Тернопільській області про визнання незаконними та скасування постанов: серії ВО1 № 072121 від 10 липня 2012 року, серії ВО1 № 154923 від 03 вересня 2012 року, серії ВО1 № 158782 від 29 вересня 2012 року, серії ВО1 № 196633 від 08 грудня 2013 року у справі про адміністративне правопорушення. Окрім того, позивач просив поновити строк звернення до суду, оскільки був позбавлений можливості оскаржити постанови у встановлені строки, передбачені ст. 289 КУпАП у зв'язку із тим, що з копіями оскаржуваних постанов ознайомлений лише 01.04.2015 року.

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 24.06.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що позивач звернувся до суду лише 19 травня 2015 року, тому строк на оскарження постанов було пропущено без поважних причин, в зв'язку з чим суд в задоволенні заяви про поновлення строку на оскарження вищевказаних постанов відмовив.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за пропуском строку оскарження.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив позивач - ОСОБА_1. Вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи. Просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків щодо присутності позивача на час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач зазначає про те, що транспортними засобами у м. Тернополі не керував, автоінспекторами не зупинявся, будь-яких пояснень не давав, а також не вчиняв будь-яких підписів ні у протоколах, ні у постановах. Зазначає, що керування транспортним засобом здійснював брат близнюк.

Вважає, що незаконному притягненню його до адміністративної відповідальності слугувало те, що суб'єкти владних повноважень, складаючи щодо нього протоколи та виносячи на місці складення протоколів постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ні в одному разі не ідентифікували особу правопорушника згідно паспорта, а вписали у дані протоколи щодо особи правопорушника згідно його посвідчення водія, яке постійно з технічним паспортом на автомобіль знаходилось у автомобілі, і тоді, коли цим транспортним засобом керували інші особи ; грубо порушили його право на захист, яке виразилось тому, що вони усупереч вимог ч.1 ст.254 КУпАП не склали у його присутності стосовно нього протоколи про допущення адміністративного правопорушення, не надали можливості з ними ознайомитись, дати пояснення з цього приводу та підписати їх, та всупереч вимог ч.2 ст.254 КУпАП не вручили копій зазначених протоколів

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких міркувань.

За змістом частин 1, 4-5 ст.6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відмова від права на звернення до суду є недійсною.

Одними із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є: верховенство права; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом; обов'язковість судових рішень (пункти 1, 6-7 ч.1 ст.7 КАС).

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 цього ж Кодексу).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року та рішенні в справі «Стаббігс та інші проти Великобританії» від 22 жовтня 1996 року Європейським Судом з прав людини вказано на те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав.

Судова колегія звертає увагу, що згідно із висновками, викладеними у п.п.23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України», суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

У рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду, у зв'язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Статтею 298 КУпАП визначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України певних процесуальних дій.

У випадку порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, відповідно до ст. 106 КАС України подається клопотання про його поновлення.

Згідно з ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову за умови, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Судом першої інстанції встановлено те, що згідно протоколів про адміністративне правопорушення, про які було відомо позивачу, було винесено постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, про що свідчить його підписи у постановах у графі «Примірник постанови отримав», чим спростовуються викладені ним в позовній заяві і його пояснення в суді, про те, що копії постанов не отримував. В постанові про адміністративне правопорушення серія ВО1 №072121 від 10 липня 2012 року у графі «Примірник постанови отримав» зазначено, що з постановою ознайомлений від отримання копії відмовився.

Суд апеляційної інстанції погоджується із твердженням суду першої інстанції, що з даним позовом позивач звернувся до суду лише 19.05.2015 року, тобто після закінчення 10-денного строку звернення до суду, встановленого спеціальними нормами закону, а саме ст. 298 КУпАП України.

Твердження позивача, що йому не було відомо про прийняття оскаржуваних постанов спростовується його підписами, а пояснення про те, що посвідченням водія, яке постійно з технічним паспортом на автомобіль знаходилось у автомобілі, могли скористуватись інші особи, у перебуванні яких знаходився транспортний засіб, є необґрунтованим. Долучені до матеріалів справи матеріали виконавчого провадження засвідчують про здійснення заходів щодо примусового стягнення штрафів в період з 2012 року по 2014 роки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач дізнався про порушення своїх прав та інтересів при складанні оскаржуваних постанов, проте відмовився від дачі пояснень, підпису та отримання копій адміністративних матеріалів. Відтак, позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду за захистом свого порушеного права у встановлений процесуальним законом строк.

Відповідно до ст.100 КАС, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

За п.9 ч.1 ст.155 цього ж Кодексу суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно з ч.3 ст.162 КАС якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Крім того, п.4 ч.1 ст.198 КАС визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу (ч.1 ст.203 КАС).

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду із цим позовом не можна визнати поважними, що є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та постановлення ухвали про залишення такого позову без розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 24.06.2015 року у справі № 600/505/15-а - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС у Тернопільській області про визнання незаконними та скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 10.10.2016 року.