Справа № 824/2347/15-а
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року м. Київ К/800/54425/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - Веденяпіна О.А. (суддя-доповідач), Маринчак Н.Є., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, правонаступником якої є Новоселицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області

на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року

у справі № 824/2347/15-а

за позовом ОСОБА_3

до Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області

про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 3 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції (далі - Інспекція, відповідач, ОДПІ) № 19866-17 від 06 липня 2015 року.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Інспекція оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою судді Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2015 року апеляційну скаргу Інспекції на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 3 листопада 2015 року залишено без руху, оскільки всупереч вимогам Кодексу адміністративного судочинства України Інспекцією до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі, не надано і доказів звільнення від такої сплати чи доказів, які б свідчили про можливість звільнення апелянта від сплати судового збору на підставі статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОДПІ на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 3 листопада 2015 року повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, Хотинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, правонаступником якої є Новоселицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, подала касаційну скаргу, в якій просила її скасувати.

У письмових запереченнях на касаційну скаргу позивач просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Залишаючи ухвалою від 27 листопада 2016 року апеляційну скаргу Інспекції без руху, суддя апеляційної інстанції виходив із того, що відповідачем до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі або доказів звільнення від такої сплати чи доказів, які б свідчили про можливість звільнення апелянта від сплати судового збору на підставі статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інспекція на адресу суду надіслала письмове клопотання про звільнення від сплати судового збору, зазначивши, що на даний час відсутні кошти на сплату судового збору.

Повертаючи ухвалою від 14 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОДПІ, суд апеляційної інстанції виходив з того, що обмежене фінансування бюджетної установи не може бути підставою для звільнення скаржника від законодавчо-встановленого обов'язку зі сплати судового збору.

Крім того вказав, що виключення органів державної влади з числа суб'єктів, що звільняються від сплати судового збору мало на меті дисциплінувати їх у відносинах із судами та унеможливити зловживання ними своїми процесуальними правами, зокрема, у випадках безпідставного звернення до судів та безвідповідального оскарження судових рішень з огляду на саму лише безкоштовність звернення до суду, про що зазначено у пояснювальній записці до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору».

Згідно з частиною 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VІІІ зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від 23 січня 2015 року № 2 судам роз'яснено, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, відсутність видатків на оплату судового збору у кошторисі суб'єкта владних повноважень не може бути підставою для звільнення його від сплати судового збору, обов'язок сплати якого встановлено чинним законодавством.

Слід зазначити, що надана відповідачем копія довідки, відповідно до якої кошторисом на 2015 рік видатки за кодом « 2800» не передбачено, є внутрішньою документацією Інспекції та не підтверджує фактичну відсутність коштів на рахунках.

Згідно з частиною 3 статті 189 та частиною 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається особі, що її подала, якщо цією особою не усунуто недоліків, залишеної без руху апеляційної скарги.

З огляду на те, що Інспекцією не усунуто недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору судом апеляційної інстанції з дотриманням вимог процесуального закону повернуто апеляційну скаргу на підставі ухали від 14 грудня 2015 року.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України уразі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на реорганізацію Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне замінити її правонаступником - Новоселицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області.

.

Керуючись статтями 55, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, правонаступником якої є Новоселицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, що визначені статтями 236 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді О.А. Веденяпін

Н.Є. Маринчак

Ю.І. Цвіркун