Справа № П/811/383/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
12 жовтня 2016 року Справа №П/811/383/16
Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянувши у м. Кропивницькому повідомлення заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. від 06.10.2016 р. ВП №52583386 в адміністративній справі
за позовом: Фермерського господарства «Волков В.В.»
до відповідача: Добровеличківської районної державної адміністрації в особі державного реєстратора сектору з питань державної реєстрації Мороз Яніни Юріївни
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,
Фермерське господарство «Волков В.В.» звернулося з позовом до відповідача про:
- визнання протиправними дій відповідача щодо видалення записів №13566313, №13566583 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
- зобов'язання відповідача відновити записи №13566313, №13566583 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 р. відносно Добровеличківської районної державної адміністрації вжито заходи процесуального примусу шляхом тимчасового вилучення доказів для дослідження судом, а саме: оригінали рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень №28599666 від 04.03.2016 р. та №28599376 від 04.03.2016 р. та усі матеріали за результатами яких прийнято відповідні рішення (матеріали реєстраційних справ в межах яких прийнято зазначені рішення). При цьому проведення тимчасового вилучення доказів доручено Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.14-15, Т.2).
10.10.2016 р. до суду надійшло повідомлення заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. від 06.10.2016 р. ВП №52583386, яким відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.24, 25, Т.2). У повідомленні зазначено, що ухвала до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області надійшла без супровідного листа стягувача та не відповідає вимогам до виконавчого документа. Окрім цього, у вищевказаній ухвалі зобов'язано Відділ примусового виконання рішень вчинити певні дії, проте відділ не є боржником у даній справі.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 р. №1403-VIІI примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
В силу ст.3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.
При цьому відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципу обов'язковості виконання рішень.
Викладене кореспондується зі змістом частини 2 статті 14 КАС України, яка визначає, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.
З огляду на зміст Кодексу адміністративного судочинства України тимчасове вилучення доказів для дослідження судом є заходом процесуального примусу.
Частиною 2 статті 271 КАС України суд уповноважений визначати орган, якому доручається вилучення доказів. Тобто законом визначено, що саме суд в ухвалі про тимчасове вилучення доказів визначає суб'єкта уповноваженого виконати відповідне рішення суду.
Таким чином, ухвала про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом у якій вилучення доказів доручено органу державної виконавчої служби є ухвалою суду постановленою у випадку, передбаченому законом і є виконавчим документом в розумінні п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас суд наголошує на тому, що примусове виконання повинно розпочинатися виконавцем відповідно до п.3 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».
Отже, у повідомленні від 06.10.2016 р. ВП №52583386 виконавець безпідставно посилається на не дотримання п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Більш того, суд зауважує, що п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» вказує на початок процедури примусового виконання за заявою стягувача про примусове виконання рішення, натомість як виконавець необґрунтовано посилається на не подання супровідного листа стягувача.
Також суд наголошує на тому, що у повідомленні від 06.10.2016 р. ВП №52583386 виконавцем зазначено загальну фразу про невідповідність ухвали вимогам до виконавчого документа без будь-якої конкретизації, що унеможливлює оцінку правомірності таких висновків.
Натомість суд звертає увагу, що за своїм змістом ухвала від 30.09.2016 р. відповідає вимогам як ч.2 ст.271 КАС України, так і ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».
Суд акцентує увагу на тому, що зазначені в ухвалі від 30.09.2016 р. особи лише на стадії виконавчого провадження набувають статусу сторін виконавчого провадження, тобто стягувача та боржника.
Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.
Так, в ухвалі від 30.09.2016 р. зазначено ім'я (найменування) особи, в якої знаходиться доказ, її місце проживання (перебування, знаходження), код ЄДРПОУ, назва або опис письмового чи речового доказу, підстави проведення його тимчасового вилучення, кому доручається вилучення, також в ухвалі зазначено орган, якому необхідно передати документи, вказано його адресу та код ЄДРПОУ.
Тобто цілком зрозумілим є статус кожної із сторін в розумінні ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».
Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Відділ примусового виконання рішень є органом, якому суд доручив виконати ухвалу про тимчасове вилучення доказів, тобто є органом, що здійснює примусове виконання рішення суду. За таких умов посилання виконавця на те, що Відділ примусового виконання рішень не є боржником у справі свідчить про не розуміння заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. не лише змісту ухвали суду, а й норм Закону України «Про виконавче провадження», або ж про ухилення від виконання рішення суду.
Відповідно до ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з ч.1 ст.166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
За таких умов, відмова державного виконавця у відкритті виконавчого провадження щодо виконання ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 р. перешкоджає повному, всебічному та своєчасному розгляду справи №П/811/383/16, а тому суд вважає за необхідне спрямувати окрему ухвалу до начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з метою відповідного реагування та вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження.
Також суд вважає за необхідне повідомити начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про випадок ухилення заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. від примусового виконання ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 р. у справі №П/811/383/16 для вжиття заходів реагування.
Окрім того, відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду.
Згідно з п.7 ч.1 ст.7 КАС України, принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є обов'язковість судових рішень.
На підставі ч.3 ст.14 КАС України невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.1 ст.382 КК України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Частиною другою вказаної статті передбачено, що ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п'ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п'яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Згідно з ч.1 ст.216 КПК України слідчі органів внутрішніх справ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.
Оскільки заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. безпідставно не вжито заходів спрямованих на виконання ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 р. у справі №П/811/383/16. що перешкоджає всебічному та своєчасному розгляду справи, а також унеможливлює фактичну реалізацію застосованих судом заходів процесуального примусу, суд вважає за необхідне спрямувати окрему ухвалу до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області для проведення перевірки щодо наявності в діях посадових осіб Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області злочину передбаченого статтею 382 КК України.
Керуючись статтями 160, 165, 166, 271 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
1. Направити окрему ухвалу начальнику Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Проценку Андрію Леонідовичу для відповідного реагування та вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження з метою виконання ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.09.2016 р. у справі №П/811/383/16.
2. Направити окрему ухвалу начальнику Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Касімовій Маріанні Олексіївні для вжиття заходів реагування.
3. Направити окрему ухвалу начальнику Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Кондрашенку Сергію Григоровичу для проведення перевірки щодо наявності в діях посадових осіб Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області злочину передбаченого статтею 382 КК України.
4. Зобов'язати начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Проценка Андрія Леонідовича, начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Касімову Маріанну Олексіївну та начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Кондрашенка Сергія Григоровича повідомити Кіровоградський окружний адміністративний суд про вжиті заходи протягом місяця з дня отримання копії ухвали.
Окрема ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.254 КАС України.
Окрема ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії окремої ухвали.
Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду Г.М. Момонт