Справа № 569/9431/16-а
Суддя: Бучко Т.М. Т. М.
Дата ухвалення: 2016-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/9431/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М.

розглянувши в місті Рівне в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо виплати до 5 травня 2016 року значно меншої суми допомоги, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; стягнути з відповідача недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року як учаснику війни відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі трьох мінімальних пенсії за віком, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з у рахуванням суми фактично отриманої допомоги.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни. Відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25 грудня 1998 року має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Однак, в 2016 році отримав лише 400 грн. вказаної допомоги. Вважає, що такі дії відповідача порушують його право на належний соціальний захист, гарантований Конституції України, а тому є протиправними.

У наданих суду запереченнях проти адміністративного позову відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки виплата позивачу разової щорічної грошової допомоги до 5 травня була проведена на підставі чинного законодавства, а тому дії відповідача є правомірними. Крім того, вважає Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації неналежним відповідачем, так як він не є розпорядником коштів, не наділений повноваженнями щодо встановлення розміру допомоги, а виконує лише суто технічні функції в межах виділених асигнувань.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд, оцінюючи повідомлені позивачем у позові та відповідачем у запереченнях обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення в скороченому провадженні та не бачить підстав для виклику осіб та проведення судового засідання за загальними правилами КАС України.

Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що позивач є учасником війни та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни, що підтверджується посвідченням серії Д-1 № 808571, виданим 10 лютого 201 року.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання разової грошової допомоги щорічно до 5 травня.

Відповідачем в 2016 році було виплачено ОСОБА_1 грошову допомогу до 5 травня в розмірі 400 грн., що не заперечується сторонами.

На звернення позивача щодо виплати йому щорічної разової допомоги до 5 травня в повному обсязі відповідач листом № 01-34-01/1592 від 12 травня 2016 року повідомив про виплату допомоги в розмірі 170 грн. та додаткову доплату в сумі 230 грн.

За правилами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25 грудня 1998 року передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком ( Закон № 367-XIV від 25 грудня 1998 року ).

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-ІV від 28 грудня 2007 року частину 5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, та іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, серед інших, визнані такими, що не відповідають Конституції України положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо виплати щорічної разової допомоги, в тому числі вказані вище зміни.

Частиною 2 ст.152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Контитуційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Аналіз положень ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням вимог щодо дії нормативно-правових актів у часі дає можливість зробити висновок про те, що станом на час виплати позивачу щорічної державної допомоги до 5 травня за 2016 рік як учаснику війни будь-які зміни до цієї частини статті не вносилися. Отже відповідач, який є органом державної виконавчої влади та у спірних відносинах виступає як субєкт владних повноважень, в 2016 році при нарахуванні позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня повинен був застосовувати законодавство, яке діяло на час проведення відповідних щорічних виплат грошової допомоги до 5 травня, а саме положення ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 9 липня 2007 року, відповідно до якої щорічно до 5 травня іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Покликання відповідача в обґрунтування правомірності своїх дій щодо виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня в 2016 році в розмірі 400 грн. на постанову Кабінету Міністрів України № 141 від 2 березня 2016 року «Про деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» та на паспорт відповідної бюджетної програми не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту. Статтею 75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція не надає права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Згідно із ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при здійсненні нарахування та виплати позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня в 2016 році застосуванню підлягають положення ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не положення постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 2 березня 2016 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачу у 2016 році разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж встановлено чинною редакцією ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є неправомірними, оскільки суперечать нормам чинного законодавства та порушують конституційні права позивача на належний соціальний захист, передбачені ст.46, 64 Конституції України.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії відповідача щодо виплати до 5 травня 2016 року меншої суми разової грошової допомоги, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача недоплаченої суми разової грошової допомоги в розмірі 2990 грн.

Відповідно до ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобовязання відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи не вчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції ( повноважень ) субєкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших обєктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно із ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи, що судом встановлено неправомірність дій відповідача щодо нарахування та здійснення виплати в 2016 році позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж передбачено ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а позивачем обрано спосіб захисту порушених прав, який не передбачений Кодексом адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог, зобовязавши Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 як учаснику війни разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням проведених виплат.

Суд не приймає до уваги покликання відповідача на відсутність механізму вирахування мінімальної пенсії за віком для обгрунтування відмови позивачу у проведенні перерахунку виплати разової грошової допомоги в належному розмірі, оскільки відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком, ніж передбачений ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання належних соціальних виплат.

У відповідності до ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини, а за відсутності такого закону виходить із конституційних принципів і загальних засад права.

Згідно із Типовим положенням про центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 147 від 25 квітня 2006 року, центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є державною установою, до повноважень якої, серед іншого, належить забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту та обслуговування населення, надання соціальної допомоги громадянам, які потребують підтримки з боку держави; підготовка документів на виплату всіх видів соціальної допомоги; здійснення контролю за правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх видів соціальної допомоги, інших грошових виплат; проведення перерахунку розмірів грошової допомоги.

Враховуючи зазначені повноваженні, суд вважає Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації належним відповідачем у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.7, 9, 11, 71, 86, 161-163, 183-2 КАС України, ст.19, 46, 64, 92, 152 Конституції України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 у 2016 році разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж передбачено ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік як учаснику війни відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського адміністративного апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя :