Справа № 809/1263/16
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2016 р. Справа № 809/1263/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Візінському М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, вул. Грушевського, 16, м. Долина, Долинський район, Івано-Франківська область, 77500

до відповідача: ОСОБА_1, вул. Руська, 23а/3, м. Болехів, Івано-Франківська область, 77202

про стягнення заборгованості в сумі 17 340,00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Долинська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 17340,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача заборгованості по сплаті штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), яка виникла внаслідок несплати узгодженої суми зобов'язання згідно рішення про застосування фінансових санкцій від 07.08.2015 року за № 0001/09-05-210/НОМЕР_1 на суму 17000,00 грн. та податкового повідомлення-рішення форми "С" за № НОМЕР_2 від 07.08.2015 року на суму 340,00 грн., а всього разом 17340,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, на адресу суду направив клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без участі представника інспекції. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття хоча, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Правом подання письмового заперечення проти заявленого позову не скористався.

За таких обставин, враховуючи положення частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в Долинській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області як платник податків.

22.07.2015 року Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину "Ілона", що розташований за адресою: Долинський район, с. Кропивник, вул. Шевченка, субєкта господарської діяльності ОСОБА_1, за результатами якої складено акт (довідку) фактичної перевірки від 12.07.2015 року за № 65/09-19-21-11/1/НОМЕР_1 (а.с.6-7). Перевіркою встановлено порушення відповідачем вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та пунктів 2, 5 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: проведення розрахункових операцій без використання книг ОРО та РК (не виписана та не видана розрахункова квитанція на суму 76,40 грн.); роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії (22.07.2015 року реалізовано 1 пляшку "Ром кола" 0,33 л по ціні 11,90 грн., 1 пляшку пива "Оболонь" 0,5 л по ціні 8,50 грн. та 1 пляшку горілки "Хортиця" 0,5 л по ціні 56,00 грн., загальна сума покупки становить 76,40 грн.).

На підставі зазначеного акта перевірки, Долинська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області прийняла рішення про застосування фінансових санкцій від 07.08.2015 року за № 0001/09-05-210/НОМЕР_1, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. (а.с.11) та податкове повідомлення-рішення форми "С" за № НОМЕР_2 від 07.08.2015 року, яким відповідачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 340,00 грн. (а.с.10). Вказані рішення 13.08.2015 року отримані відповідачем, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.12).

Суд зазначає, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані положеннями Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Відповідно до статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно абзацу 5 частини 2 статті 17 коментованого Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до положень пунктів 1-2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані, в тому числі, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обовязковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно з пунктом 5 статті 3 вищевказаного Закону субєкти господарювання зобовязані у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Нормою пункту 3 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари(послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або незберігання розрахункових книжок протягом встановленого терміну.

Судом встановлено, що відповідач скористався правом оскарження рішення про застосування фінансових санкцій від 07.08.2015 року за № 0001/09-05-210/НОМЕР_1 та податкового повідомлення-рішення форми "С" за № НОМЕР_2 від 07.08.2015 року в судовому порядку. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року (а.с.13-14), в задоволенні позову ОСОБА_1 до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішень - відмовлено. Вищезазначене судове рішення, на підставі частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набрало законної сили 21.04.2016 року.

При цьому суд зазначає, що згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у розгляді даної справи не підлягає доказуванню правомірність застосування фінансової санкції у вигляді штрафу згідно рішення про застосування фінансових санкцій від 07.08.2015 року за № 0001/09-05-210/НОМЕР_1 та штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у в розмірі 340,00 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення форми "С" за № НОМЕР_2 від 07.08.2015 року.

За приписами пункту 56.18. статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, в результаті оскарження рішень контролюючого органу та залишенні їх в силі, зобовязання визначені цими рішеннями набули статусу податкового боргу та підлягають стягненню.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобовязання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обовязком. Податковий обовязок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обовязків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обовязку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума узгодженого зобов'язання відповідача в загальному розмірі 17340,00 грн., є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.

Згідно частини 5 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний погасити заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в загальній сумі 17340,00 грн. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується статтею 67 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 17340,00 грн. є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) в дохід бюджету податковий борг в сумі 17 340 (сімнадцять тисяч триста сорок) гривень з розрахункових рахунків у банках, які обслуговують дану особу та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 11.10.2016 року.