Справа № 127/14504/16-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бойко В.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"10" жовтня 2016 р. Справа № 127/14504/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці Вінницької області на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від "29" липня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці Вінницької області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії з вимогами визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці від 06 червня 2016 року за №1045/06-33- 3/02-2 (протокол №6052 від 01.06.2016 року) про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці призначити та виплачувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 21 березня 2016 року.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці від 06 червня 2016 року за №1045/06-33- 3/02-2 (протокол №6052 від 01.06.2016 року) про відмову ОСОБА_3 в призначенні пенсії за віком.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці призначити та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 21 березня 2016 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 2002 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1789-ХІІ), призначену позивачу управлінням Пенсійного фонду України у м. Могилеві - Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області.

З квітня 2015 року виплату пенсії зупинено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII.

23.05.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, проте, листом від 06.06.2016р. № 1045/06-33-3/02-2 йому відмовлено в призначені пенсії за віком, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 з 1 квітня пенсія не виплачується. ( а. с. 17-18)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що рішенням КСУ від 08.06.2016р. №4-рп/2016 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", визнано таким, що не відповідає Конституції України

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною третьою статті 45 вказаного Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-1V, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 з 1 квітня пенсія не виплачується, на підставі даного Закону позивачу зупинено виплату.

Суд погоджується з доводами позивача щодо того, що посилання відповідача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року (далі - Закон №213), що з 01 квітня 2015р. пенсія не виплачується є безпідставним та необґрунтованим.

1 квітня 2015 року набрав чинності Закон № 213-VIII, яким внесено зміни до статті 47 Закону № 1058-IV та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами від 17 листопада 1992 року № 2790-ХІІ «Про статус народного депутата України», № 889-VII, від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», № 2453-VI, пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV, не виплачуються.

Пунктом п'ятим Прикінцевих положень Закону № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

Однак, рішенням КСУ від 08.06.2016р. №4-рп/2016 Положення пункту 5 розділу III визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". У разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів У країни, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, а тому з 1 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) -призначаються, зокрема, згідно з Законом № 2453-VI, втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, із цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону № 1058-IV.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постанові від 24.05.2016 року №333/6710/15-а.

Враховуючи встановлені у справі обставини, положення Закону, що регулює спірні правовідносини, а також рішення Конституційного Суду України, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VІІІ підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

На підставі викладених обставин та норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що відповідачем не доведено належними засобами доказування правомірності свого рішення щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком, натомість позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду - без змін.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці Вінницької області залишити без задоволення, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від "29" липня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул.Станіславського,16,м.Вінниця,Вінницька область,21000

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці Вінницької області вул.Хмельницьке шосе,7,м.Вінниця,Вінницька область,21000

4-третій особі: - ,