Справа № 376/539/16-а
Суддя: Віговський С. І.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/539/16-а
Провадження № 2-а/376/6/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2016 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Віговського С.І.

при секретарі Кропивлянській С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сквирського районного суду Київської області в порядку адміністративного судочинства з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити дії по призначенню пільгової пенсії.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що йому 14 серпня 2011 року (станом на момент звернення до відповідача за призначенням пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV від 09.07.2003 року) виповнилося повних 52 роки, і він у 2011 році звертався до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника при головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області від 23 вересня 2011 року за № 598 позивачу відмовлено у вчиненні такої дії. Відмову від 23 вересня 2011 року за № 598 Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області оформило протоколом від 29.11.2011 року.

Рішення про відмову від 23 вересня 2011 року за № 598 та протокол від 29.11.2011 року відповідачем мотивовані тим, що позивач не надав доказів (відсутність необхідних документів) підтвердження половини пільгового стажу роботи на посадах наладчика технологічного обладнання та майстра дільниці металізації, на яких працював позивач, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку встановленого ст. 12 Закону № 1788-XII від 05.11.1991 року. Крім того, посади наладчика технологічного обладнання та майстра дільниці металізації Списком № 1, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за №1173, не передбачені. Документи про характер виконуваних робіт позивачем відповідачу не надані, а за наданими ним документами визначити право на призначення пенсії на пільгових умовах неможливо. Право на пенсію на загальних підставах позивач набуде з 14.08.2019 року.

Проте, позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки згідно з записами в трудовій книжці він з 25.11.1980 року працював на Державному підприємстві завод "Яшма" м. Сквира (згідно архівної довідки від 05.09.2011 року № 190 з 1979 року підпорядкованого Міністерству електронної промисловості, з 1991 року підпорядкованого Міністерству військово-промислового комплексу і конверсії України "Мінмашпром України", з 11.11.1994 року перетворено у ВАТ "Яшма"), зокрема, з 04.02.1982 року по 30.11.1986 рік на посаді налагоджувальника технологічного обладнання дільниці металізації цеху № 35 (запис у трудовій книжці № 11 по наказу №475 від 04.02.1982 року (у зв'язку із переведенням)); архівні довідки від 05.09.2011 року за №№ 188 та 189) та з 01.12.1986 року по 31.08.1989 рік на посаді майстра дільниці металізації цеху № 35 (запис у трудовій книжці № 13 по наказу №224 від 01.12.1986 року; № 14 по наказу № 163-к від 08.09.1989 року; архівні довідки від 05.09.2011 року за №№ 187, 188 та 189).

Також вважає, що за період до 26 січня 1991 року посади, зокрема, "майстрів, зайнятих повний робочий день на дільницях і роботах із застосуванням свинцевого сурику у скляному виробництві" були передбачені Списком № 1, який був затверджений постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.56 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», згідно п. б)"Інженерно-технічні працівники (в електровакуумному виробництві)" підрозділу 2 "Електровакуумне виробництво" розділу XIІІ "Радіотехнічне виробництво" на якій позивач працював повний робочий день. Даний факт підтверджується записами у його трудовій книжці та архівними довідками Об'єднаного трудового архіву міської та сільських рад Сквирського району Сквирської районної ради Київської області, що містяться у матеріалах справи.

Наголошує, що робота на посадах налагоджувальника технологічного обладнання дільниці металізації та майстра дільниці металізації на Державному підприємстві завод "Яшма" за період з 01.12.1986 року по 31.08.1989 рік відноситься до роботи в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці, - за списком № 1, що підтверджується відповідними документами про характер виконуваних робіт, доданими позивачем до позову, а саме, "Опис і виробнича характеристика робіт налагоджувальника технологічного обладнання дільниці металізації цеха № 35", що затверджений головним інженером заводу "Яшма", а також наказом по заводу "Яшма" "Про пільгове пенсійне забезпечення на заводі" від 06.09.1993 року за № 167-к. Відповідно до вказаних документів професії "налагоджувальник технологічного обладнання дільниці металізації" та "майстер дільниці металізації" відносяться до професій, що надають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Станом на 2011 рік (коли позивачеві виповнилося 52 роки і станом на момент звернення до відповідача за призначенням пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку), пільговий стаж роботи позивача на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці був більше 7 років, що на його думку давало йому право відповідно до вимог п. "а" ст. 13 Закону № 1788-XII від 05.11.1991 року вимагати від відповідача призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку встановленого ст. 26 Закону №1058-IV від 09.07.2003 року.

Зважаючи на викладене та посилаючись на норми закону та підзаконних нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, позивач просив суд визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області по відмові у призначенні йому пенсії на пільгових умовах неправомірними та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах відповідно до п. а ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із зменшенням пенсійного віку встановленого ст. 26 Закону №1058-IV від 09.07.2003 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені вище, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, посилаючись на обставини, що відображені в письмовому запереченні від 13.07.2016 року за № 2333/10, просила суд відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у зв'язку з необґрунтованістю заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у 2011 році звертався до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника при головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області від 23 вересня 2011 року за № 598 позивачу відмовлено у вчиненні такої дії. Відмову від 23 вересня 2011 року за № 598 Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області оформило протоколом від 29.11.2011 року.

Рішення про відмову від 23 вересня 2011 року за № 598 та протокол від 29.11.2011 року відповідачем мотивовані тим, що позивач не надав доказів (відсутність необхідних документів) підтвердження половини пільгового стажу роботи на посадах наладчика технологічного обладнання та майстра дільниці металізації, на яких працював позивач, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку встановленого ст. 12 Закону № 1788-XII від 05.11.1991 року. Крім того, посади наладчика технологічного обладнання та майстра дільниці металізації Списком № 1, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за №1173, не передбачені. Документи про характер виконуваних робіт позивачем відповідачу не надані, а за наданими ним документами визначити право на призначення пенсії на пільгових умовах неможливо. Право на пенсію на загальних підставах позивач набуде з 14.08.2019 року.

На час звернення до відповідача у 2011 році із письмовою заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, зважаючи на паспортні дані ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач був у віці повних 52 роки.

У відповідності до записів у трудовій книжці та архівних довідок, станом на час звернення до відповідача у 2011 році із письмовою заявою про призначення пенсії на пільгових умовах,загальний страховий стаж роботи позивача складав більше 35 (тридцяти п'яти) років, а пільговий стаж роботи, який дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" складав більше 7 (семи) років, а саме: з 04.02.1982 року по 30.11.1986 рік на посаді налагоджувальника технологічного обладнання дільниці металізації цеху № 35 (запис у трудовій книжці № 11 по наказу №475 від 04.02.1982 року (у зв'язку із переведенням)); архівні довідки від 05.09.2011 року за №№ 188 та 189) та з 01.12.1986 року по 31.08.1989 рік на посаді майстра дільниці металізації цеху № 35 (запис у трудовій книжці № 13 по наказу № 224 від 01.12.1986 року; № 14 по наказу № 163-к від 08.09.1989 року; архівні довідки від 05.09.2011 року за №№ 187, 188 та 189).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що з 1982 року він почав працювати на заводі «Яшма» на посаді налагоджувальника технологічного обладнання дільниці металізації. Він цілий день налагоджував напівавтомати нанесення склопасти на різні деталі і його робота була пов'язана із шкідливими умовами праці, оскільки склопаста містить в собі окис свинцю. Свідок пам'ятає, що з 1980 року позивач ОСОБА_1 працював у протилежній з ним бригаді на аналогічній посаді (налагоджувальником) та виконував таку саму роботу, тобто був його "напарник". На даний час свідок отримує пільгову пенсію налагоджувальника технологічного обладнання дільниці металізації.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що з 1985 року вона почала працювати на заводі "Яшма" в цеху № 35 на посаді металізатора. Працювала разом з позивачем ОСОБА_1, який до її працевлаштування вже працював на заводі. Робота свідка була пов'язана із шкідливими умовами праці, оскільки вона мала справу із свинцем. Робота позивача ОСОБА_1 також була пов'язана із шкідливими умовами праці, оскільки він був налагоджувальником технологічного обладнання дільниці металізації і мав справу із склопастою, яка містить в собі окис свинцю. Свідок отримує пільгову пенсію з 2002 року. На заводі працювала до 1996 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що з 1983 року він почав працювати на заводі "Яшма" у 35 цеху на посаді налагоджувальника технологічного обладнання дільниці металізації. При роботі налагоджувальником технологічного обладнання свідок повний робочий день налагоджував напівавтомати нанесення склопасти на різні деталі і його робота була пов'язана із шкідливими умовами праці, оскільки склопаста містить в собі окис свинцю. Позивач ОСОБА_1А працював у бригаді свідка на аналогічній посаді та виконував таку саму роботу, тобто був його «напарник». Свідок працював на заводі "Яшма" близько 10 років. Отримує пільгову пенсію з 2003 року.

Станом на 14 серпня 2011 року (день коли позивачу виповнилося 52 роки) спірний стаж роботи позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці складав більше 7 (семи) років.

Для вирішення даного спору суд вважає за необхідне застосувати наступні норми законодавства.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до абз. 1 п. 2, пп. 3 п. 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 р., пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

У ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який введено в дію з 01 січня 1992 року зазначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

З огляду на ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно п. "а" ч. 1, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який введено в дію з 01 січня 1992 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

У відповідності до п. 3 Порядку застосування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (із змінами і доповненнями), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Станом на час роботи позивача з 04.02.1982 року по 30.11.1986 рік та з 01.12.1986 року по 31.08.1989 рік на посадах налагоджувальника металізації ділянки № 35 та майстра ділянки металізації цеху № 35 на Державному підприємстві завод "Яшма" м. Сквира діяла ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 23 серпня 1956 року.

Відповідно до п. б) "Інженерно-технічні працівники (в електровакуумному виробництві)" підрозділу 2 "Електровакуумне виробництво" розділу XIІІ "Радіотехнічне виробництво" Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 23 серпня 1956 року посади "майстрів, зайнятих повний робочий день на дільницях і роботах із застосуванням свинцевого сурику у скляному виробництві" віднесені до професій із шкідливими і важкими умовами праці.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» закріплено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зважаючи на абз. 1 п. 1 Загальних положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (із змінами і доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (далі Порядок № 637).

Згідно абз. 1, 2, 8 п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується відповідачем, ВАТ "Яшма" як юридична особа припинила свою діяльність за рішенням засновників (ліквідовано).

Згідно з вимогами пунктів 3, 4 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 таке підтвердження здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної інспекції України з питань праці (далі - Порядок № 18-1).

Згідно п. 1 Порядку № 18-1 цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

За п. 11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців; 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема, довідку про заробітну плату. У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, відповідно до п.11 Порядку № 18-1 позивач надав Комісії всі необхідні документи для підтвердження відповідного пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Водночас, Комісія відмовила позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності у позивача доказів (відсутність необхідних документів) підтвердження половини пільгового стажу роботи на посадах наладчика технологічного обладнання та майстра дільниці металізації, на яких він працював, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку встановленого ст. 12 Закону № 1788-XII від 05.11.1991 року. Посади наладчика технологічного обладнання та майстра дільниці металізації Списком № 1, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за №1173, не передбачені. Документи про характер виконуваних робіт позивачем відповідачу не надані, а за наданими ним документами визначити право на призначення пенсії на пільгових умовах неможливо.

З таким висновком Комісії суд не може погодитися, оскільки вони не відповідають нормам матеріального права, не встановлені на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як встановлено п. 4.7 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Трудова книжка позивача містить відповідні записи про його роботу з 01.12.1986 року по 31.08.1989 рік (2 роки 9 місяців) на посаді майстра дільниці металізації цеху № 35 на Державному підприємстві завод "Яшма" м. Сквира, що відповідає назві професії в Списку №1, який був затверджений ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року

Згідно абз. 2 п. 1 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Архівними довідками Об'єднаного трудового архіву міської та сільських рад Сквирського району Сквирської районної ради Київської області від 05.09.2011 року за №№187, 188 та 189 також підтверджуються періоди роботи позивача з 01.12.1986 року по 31.08.1989 рік на посаді майстра дільниці металізації цеху № 35 на Державному підприємстві завод "Яшма" м. Сквира, та нарахування йому за відповідні періоди роботи заробітної плати. Дані довідки були видані також на підставі первинних документів за час виконання роботи позивачем - особових карток про заробітну плату за відповідні періоди роботи позивача.

Таким чином, неврахування відповідачем періоду роботи позивача з 01.12.1986 року по 31.08.1989 рік (2 роки 9 місяців) на посаді майстра дільниці металізації цеху № 35 на Державному підприємстві завод "Яшма" м. Сквира до пільгового стажу суд вважає протиправним та таким, що не відповідає вимогам матеріального права, що регулює спірні правовідносини.

При врахування періодів роботи позивача з 04.02.1982 року по 30.11.1986 рік на посаді налагоджувальника технологічного обладнання дільниці металізації цеху № 35 на Державному підприємстві завод "Яшма" м. Сквира суд виходить із вимог п. б) ст. 100 Закону № 1788-XII від 05.11.1991 року, відповідно до якого особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах, що особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. "а", абз. 2 ст. 9 Закону СРСР "Про державні пенсії" від 14.07.1956 року (діючого в редакції станом, на час виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію по старості робітники і службовці на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах - за списком виробництв, цехів, професій і посад, що затверджується ОСОБА_2 Міністрів СРСР. Робітники і службовці, передбачені в пунктах "а" і "б" цієї статті, мають право на пенсію по старості на пільгових умовах, якщо не менше половини стажу, необхідного для призначення їм цієї пенсії, доводиться на відповідні роботи, що дають право на пенсію на пільгових умовах (незалежно від місця останньої роботи).

Судом вище вказано, що за п. 3 Порядку застосування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Так, згідно п. а) "Робітники" підрозділу 2 "Електровакуумне виробництво" розділу XIІІ "Радіотехнічне виробництво" Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 23 серпня 1956 року, до професій, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах відносяться наступні робітники, що зайняті на роботах із застосуванням свинцевого сурику: бракувальники, вагарі, засипальники шихти, розмелювачі шихти, укладачі шихти, емалювальники з приготування і покриття виробів емалями.

Ні законом № 1788-XII від 05.11.1991 року, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом не була передбачена вичерпність виробництв, цехів, професій та посад доданих до Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 23 серпня 1956 року, і що даний список не підлягав розширенню щодо осіб, характер виконуваних робіт яких був пов'язаний із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зокрема, щодо роботи налагоджувальника технологічного обладнання дільниць металізації, на якій працював позивач.

Навпаки, відповідно до Роз'яснень від 02 квітня 1976 року за № 5/8 «Про порядок застосування затверджених ОСОБА_2 Міністрів УРСР від 22 серпня 1956 р. № 1173 Списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах (в ред. постанови Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС від 27.12.1983 року за № 308/25-67), затверджених ОСОБА_2 Державного комітету ОСОБА_2 Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС від 02 квітня 1976 року № 81/8 (чинних на час роботи позивача на посаді налагоджувальника технологічного обладнання дільниці металізації, далі Роз'яснення), що були невід'ємною частиною даних Списків, - виробництва, цехи, професії і посади за певних підстав підлягали розширенню.

Позивач надав відповідачу довідку ВАТ "Яшма" про особливість характеру роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, а саме, "Опис і виробнича характеристика робіт налагоджувальника технологічного обладнання дільниці металізації цеха № 35", що затверджений головним інженером заводу "Яшма", в якій зазначалося, що налагоджувальник технологічного устаткування ділянки металізації проводить роботи з налагодження напівавтоматів нанесення склопасти на керамічні деталі. Нанесення склопасти на деталь проводять по набору товщини скла, виробляють методом трафаретного друку шляхом нанесення склопасти на одну деталь в чотири шари. Наладчик в процесі роботи робить налаштування трафарету склопасти при кожному шарі її нанесення. Склопаста містить шкідливу речовину - окис свинцю.

Суд вважає, що при таких особливостях характеру роботи позивача за період з 04.02.1982 року по 30.11.1986 рік налагоджувальником технологічного обладнання дільниці металізації цеху № 35 на Державному підприємстві завод "Яшма" м. Сквира повний робочий день, що пов'язана із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, маються достатні підстави стверджувати, що позивач має право на пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до вимог п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Крім того, суд зазначає, що відповідно до існуючих конституційних засад держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини (ст. 22 Конституції України). Враховуючи, що всі працівники, які працювали за професією налагоджувальника технологічного обладнання на дільницях і роботах із застосуванням свинцевого сурику у скляному виробництві, отримують пенсію на пільгових умовах, зокрема і допитані у судовому свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, то суд доходить висновку про протиправність дій відповідача.

Таким чином, суд вважає, що наявні всі підстави для підтвердження позивачу пільгового стажу та призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1, а відтак і для задоволення адміністративного позову, оскільки маючи на момент звернення за призначенням пенсії вік 52 роки та загальний стаж роботи не менше 25 років, він пропрацював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад - понад 7 (сім) років.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, якою зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч. 2 ст. 162 КАС України, адміністративний суд має право у разі задоволення адміністративного позову прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, а також про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, зважаючи на вимоги п. а ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", позивач мав право на призначення йому пенсії на пільгових умовах, а тому відмова відповідача є неправомірною, а рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах підлягає скасуванню.

До того ж, при вирішенні даного позову суд бере до уваги, що у даному випадку обов'язок доведення законності дій суб'єкта владних повноважень покладено саме на відповідача, який жодного доказу на підтвердження цього суду не надав.

Суд при вирішенні спору зважає на те, що оскільки позивач не має повного стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на посадах налагоджувальника технологічного обладнання та майстра дільниці металізації цеху № 35 на Державному підприємстві завод "Яшма" м. Сквира, що були зайняті повний робочий день на дільницях і роботах із застосуванням свинцевого сурику у скляному виробництві, що віднесені до п. б) "Інженерно-технічні працівники (в електровакуумному виробництві)" ч. 2 "Електровакуумне виробництво" розділу XIІІ "Радіотехнічне виробництво" Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 23 серпня 1956 року (менше 10 років на зазначених роботах), але має не менше половини стажу на зазначених роботах (понад 5 (п'ять) років), за наявності передбаченого загального стажу роботи (понад 25 років), то суд вважає, що позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на 7 (сім) років, зарахувавши періоди роботи з 04.02.1982 року по 30.11.1986 рік та з 01.12.1986 року по 31.08.1989 рік, з урахуванням безперервного пільгового стажу.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку, зокрема, пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Судом вище встановлено, що для забезпечення свого права на пільгову пенсію позивач звертався до відповідача у 2011 році.

Відповідь на звернення позивача відповідач УПФУ у Сквирському районі Київської області надав рішенням від 23 вересня 2011 року за № 598 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах по суті звернення, а тому суд вважає, що позивач має право на призначення йому пенсії на пільгових умовах саме з 23 вересня 2011 року та з цього часу пенсія підлягає перерахунку.

Оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог ст.ст. 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення», суд, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, виходячи за межі позовних вимог, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, вважає задовольнити позовні вимоги про зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 23 вересня 2011 року.

Керуючись ст.ст. 19, 46, 55 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 62, 83, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пп. 3 п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6, 9, 11, 17, 18, 69, 70, 71, 72, 79, 86, 94, 98, 99, 100, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії по призначенню пільгової пенсії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської областіпро відмову ОСОБА_1у призначенні пенсії на пільгових умовах та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області з 23 вересня 2011 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, з відповідним її перерахунком, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за наявності половини стажу на зазначених роботах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на 7 (сім) років, зарахувавши періоди роботи з 04.02.1982 року по 30.11.1986 рік та з 01.12.1986 року по 31.08.1989 рік, з урахуванням безперервного пільгового стажу.

ОСОБА_2 може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя С.І. Віговський