Справа № 161/11711/16-а
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/642/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюта Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправними дій відповідача та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 свій позов мотивує тим, що він з червня 1995 по березень 2012 року працював в органах прокуратури України та набув права на пенсію за вислугу років, у зв'язку з чим з 22 лютого 2010 року перебуває на обліку в Луцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області (номер особового рахунку 812800/0319) та отримує пенсію вказаного виду, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХП, у розмірі 90% середнього місячного заробітку за посадою старшого прокурора прокуратури Волинської області. Його право на отримання даного виду пенсії у зазначеному вище розмірі підтверджено постановою Луцького міськрайонного суду від 16.10.2014р. у справі № 161/15956/14-а, та ухваленою у цій же справі постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2015р.

26.05.2016 року листом за №82/Р-01 відповідачем йому відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" №335-УІІ від 21.04.2015р. змінено дату набрання чинності статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Окрім цього у листі зазначено, що у перерахунку пенсії позивачу було відмовлено у звязку з тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 внесено зміни до деяких нормативно-правових актів, у тому числі й до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». У листі відповідача зазначено, що підстав для задоволення його заяви про перерахунок пенсії немає.

Вважає, що дії управління Пенсійного фонду, щодо відмови у перерахунку його пенсії, виходячи з розміру 90 % від суми заробітної плати, що зазначена у наданій ним довідці та без обмеження її максимального розміру, є неправомірними і такими, що порушують його соціальні права на пенсійне забезпечення.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати дії Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області протиправними щодо відмови в перерахунку призначеної йому пенсії за вислугу років, на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-166 вих. від 22.03.2016 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати; зобовязати Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести йому з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від суми його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-166 вих. від 22.03.2016р., без обмеження її максимального розміру.

В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву, згідно з якою просив розгляд справи проводити за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові заперечення проти позову.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Луцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з 22лютого 2010року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді старшого прокурора прокуратури Волинської області. Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку становить 90%.

Його право на отримання даного виду пенсії у зазначеному вище розмірі підтверджено постановою Луцького міськрайонного суду від 16.10.2014р. у справі № 161/15956/14-а, та ухваленою у цій же справі постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2015р.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015р. працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років. З урахуванням цього 10 травня поточного року він звертався до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку із заявою про проведення йому перерахунку пенсії, відповідно до названої вище норми Закону (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку, та долучив довідку прокуратури Волинської області № 18-166 вих. від 22.03.2016 про середній місячний заробіток за посадою, яку він займав перед виходом на пенсію.

Листом відповідача від 26.05.2016 № 82/Р-01 у перерахунку пенсії ОСОБА_1. було відмовлено, у зв'язку з тим, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" №335-УІІ від 21.04.2015р. змінено дату набрання чинності статті 86 Закону України «Про прокуратуру». У листі також зазначено, що причиною відмови у перерахунку пенсії позивачу є також те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 внесено зміни до деяких нормативно-правових актів, у тому числі, й до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Зокрема, відповідно до цих змін з тексту постанови від 31.05.2000р. № 865 виключено пункт 4, яким передбачався порядок визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсії державним службовцям, а також з абзацу 1 пункту 5 цієї постанови виключено слово «перерахунок». Далі відповідач зазначає, що з внесенням у законодавство цих змін «скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії перераховуються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У звязку з цим, на думку відповідача, підстави для задоволення його заяви про проведення перерахунку пенсії відсутні.

Як вбачається зі змісту відповіді, відмовляючи у перерахунку пенсії, відповідач залишив поза увагою той факт, що позивач отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, та необґрунтовано послався на норми законодавства (п. п. 4, 5 постанови Уряду від 31.05.2000 № 865), що передбачають порядок визначення розміру заробітної плати для призначення і перерахунку пенсій державним службовцям.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

30 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України видано постанову 763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505», якою затверджено структуру й умови оплати та нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» визначено у п.3, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, повязаних з індексацією, надбавок, доплат, премій з 01.12.2015р. підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

На думку суду, дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу, виходячи з розміру 90 % від суми заробітної плати, що зазначена у наданій ним довідці та без обмеження її максимального розміру, є неправомірними і такими, що порушують його гарантовані Конституційні соціальні права на пенсійне забезпечення.

Посилання відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України №213-VIIІ є безпідставним, так як у згаданій нормі Закону обумовлено лише призначення, а не перерахунок раніше призначених пенсій.

Як встановлено судом, у 2010 році позивачу призначено пенсію у розмірі 90%, з урахуванням загального стажу роботи понад 20 років, у тому числі, під час роботи в органах прокуратури понад 15 років.

Гарантовані законом підстави та порядок перерахунку призначених раніше пенсій прокурорам врегульовані частинами тринадцятою та вісімнадцятою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХII (у редакції, що діяла на час призначення пенсії).

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 зазначеного Закону, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 цього ж Закону, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Як слідує із змісту ч.13 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично утримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день звільнення з роботи (частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ). Пунктом 2 розділу II "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, всі обмеження та зміни до законодавства, прийняті в наступні роки не стосуються пенсіонерів, які до 1 жовтня 2011 року вже отримували пенсію і мали гарантоване право на її перерахунок.

Відповідно до ст.8 ОСОБА_2 України в Україні діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй.

ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Нею передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з вимогами ст.64 ОСОБА_2 України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_2 України.

Таким чином, держава взяла на себе обовязок забезпечити не лише нарахування, а й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органом державної виконавчої влади і суб'єктами

владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст. 19 ОСОБА_2 України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Передбачена дефініція у п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких

законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII щодо скасування з 01 червня 2015 року норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до спеціальних законів, у тому числі, «Про прокуратуру», свідчить про те, що з 01.06.2015 не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, що не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України "Про прокуратуру".

Питання про застосування цього Закону у часі регулюється згідно з ст.ст.21,22 ОСОБА_2 України, які гарантують людині, що її права і свободи, будучи невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод. Тому зазначена норма не може застосовуватися на раніше призначені пенсії під час їх перерахунку.

Як встановлено судом, позивачу пенсія була призначена у 2010 році, тобто до набрання чинності вказаним законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, повязані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої ОСОБА_2 України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі, і Законом України Про прокуратуру.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, справа № 1-7/99), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 ОСОБА_2 України, згідно з якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як слідує із змісту вищевказаних рішень Конституційного Суду України, розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21 -348а1 ) та від 17 грудня 2013 року (справа №21 -445а13 ).

Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності» та «передбачуваності».

Відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести н обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання відповідача у своїх запереченнях на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є необґрунтованими, тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.

Разом з цим, таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 ОСОБА_2 України, згідно з якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, обсяг прав позивача не може бути звуженим Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ від 08.07.2011 року.

За таких обставин, відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки прокуратури Волинської області № 18-166 вих. від 22.03.2016 року, відповідно до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ст. 19 ОСОБА_2 України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Як слідує із змісту ст. 46 ОСОБА_2 України , громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд вважає, що рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії позивачу за вислугу років є протиправним, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України, яке повинно було перерахувати йому пенсію згідно довідки прокуратури Волинської області 22.03.2016 року №18-166 вих., відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції на час призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, та здійснити ОСОБА_1 виплату зазначених коштів.

Разом з тим, безпідставним є твердження позивача про проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії, оскільки грошовий розмір суми пенсії, в тому числі,у наступних періодах, визначається відповідним органом Пенсійного Фонду України,з врахуванням вимог чинного законодавства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що слід визнати незаконними дії Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі вищевказаної довідки прокуратури Волинської області; та зобов'язати Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України здійснити здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури .

Стосовно часу, з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунок

призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа,включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Судом встановлено, що позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії до відповідача 10.05.2016 року, долучивши довідку прокуратури Волинської області № 18-166 вих. від 22.03.2016 року.

Враховуючи положення ст. 99 КАС України, дату звернення із заявою про перерахунок пенсії до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області та заявлені вимоги позивача про перерахунок пенсії, суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії необхідно провести з 01.01.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, слід стягнути з Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області в користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551, 20грн. (а.с.1)

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 71 ч.2, 99, 159-163, 183-2 КАС України, ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру, ст. ст. 19, 22, 58 ОСОБА_2 України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області протиправними щодо відмови в перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-166 вих. від 22.03.2016р. відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Зобовязати Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести ОСОБА_1, з 01.01.2016р., перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від суми його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-166 вих. від 22.03.2016р.

Стягнути з Луцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта