Справа № 817/949/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2016 р.Р і в н е 817/949/16
17год. 19хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення
В С Т АН О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2В.) звернувся до суду з позовом до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (далі Сарненська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку №2/НОМЕР_1 від 17.05.2016 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. В обґрунтування позову зазначив, що позивачем в повному обсязі, регулярно та своєчасно сплачувався єдиний податок, а тому вважає безпідставними висновки податкового органу про існування податкового боргу. За таких обставин, стверджував про протиправність рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку. З цих підстав, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 03.10.2016 не прибув, належним чином про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку.

Судом не визнавалася обовязковою явка відповідача, а відтак, на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, проведення судового розгляду 03.10.2016 здійснюється за його відсутності.

Разом з тим, відповідач позов не визнав, про що подав письмові заперечення, які були оголошені представником у судовому засіданні 26.09.2016(а.с.34). В їх обґрунтування зазначив, що за результатами камеральної перевірки податкової декларації по єдиному податку посадовими особами відповідача встановлено, що за позивачем рахувався податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. У зв'язку з цим вважає, що існували підстави для анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку, а тому оспорюване рішення прийняте контролюючим органом обґрунтовано та правомірно. З цих підстав, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, надані у судових засіданнях 26.09.2016 та 03.10.2016, дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що в травні 2015 року посадовою особою відповідача проведено камеральну перевірку податкової декларації ФОП ОСОБА_2 по єдиному податку (розрахунку), сплати єдиного податку та правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування, за результатами якої складено акт №10/17- від 17.05.2016 року (а.с.8).

В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_2 порушено вимоги п.295.1 ст.295, пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України, а саме: допущено податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (IV квартал 2015 року та І квартал 2016 року).

На підставі вказаних висновків перевірки Сарненською ОДПІ прийнято рішення №2/НОМЕР_1 від 17.05.2016 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників податку (а.с.6).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.

Згідно з п.295.2 ст.295 Податкового кодексу України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

В силу вимог п.299.10. ст.299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом,- в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

В свою чергу, відповідно до пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:

1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6 статті 291 цього Кодексу, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків;

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення;

7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності;

8) у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів;

9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

Таким чином, підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є, зокрема, встановлення податковим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на момент перевірки перебував на спрощеній системі оподаткування та належав до другої групи платників єдиного податку.

Актом перевірки від 17.05.2016 року зафіксовано, що «згідно інтегрованої картки платника по єдиному податку рахується борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (ІІІ квартал 2015 року та І квартал 2016 року), а саме: 01.10.2015 року 507, 63 грн., 01.11.2015 року 507,23 грн., 01.12.2015 року 506,83 грн., 01.01.2016 року 506,43 грн., 01.02.2016 року 498,03 грн., 01.03.2016 року 497,63 грн., 01.04.2016 року 497,23 грн.».

Так, згідно з даними інтегрованої картки ОСОБА_2 по єдиному податку станом на 31.12.2015 року існувала недоїмка в сумі 506,40 грн. (а.с.42-49), також недоїмка позивача по єдиному податку відображена в інтегрованій картці і упродовж періоду з 01.01.2016 року по 20.07.2016 року (а.с.40-41).

Водночас, в ході судового розгляду справи позивачем долучено копії платіжних документів про сплату єдиного податку за період з грудня 2014 року по квітень 2016 року включно (а.с.17-24, 62-76), які свідчать, що позивач вчасно щомісяця здійснював авансовий платіж по єдиному податку.

Як судом встановлено, щомісячна недоїмка зі сплати єдиного податку виникла у травні 2015 року у зв'язку з несплатою позивачем авансового внеску по єдиному податку, внаслідок чого відповідачем нараховувалася пеня та штрафна санкція за несвоєчасну сплату податку, а всі наступні платежі позивача частково зараховувалися на погашення наявної заборгованості.

При цьому, з аналізу вказаних інтегрованих карток позивача по єдиному податку слідує, що платіжні доручення №4 від 15.05.2015 року про сплату єдиного податку на суму 244 грн. та №8 від 20.05.2015 року про сплату єдиного податку на суму 244 грн. з відповідними відмітками банку (а.с.65,66) не відображені відповідачем в інтегрованій картці позивача.

Суд звертає увагу, що механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів визначено Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року №765, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за № 217/24994 (далі - Порядок).

Відповідно до п.1 Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Згідно з пунктами 6 та 7 Порядку інформація щодо нарахувань та надходжень платежів до бюджетів за платниками, у яких закриті інтегровані картки, враховується в оперативній звітності до кінця відповідного року, у якому відбулось таке нарахування та/або сплата. Операції в інтегрованій картці платника здійснюються в хронологічному порядку.

Пунктами 9,10 та 11 цього Порядку встановлено, що для зведеного оперативного обліку надходжень платежів, повернення коштів, помилково або надміру зарахованих сум територіальними органами Міндоходів в електронному вигляді ведуться реєстри надходжень та повернень платежів за відповідною формою.

Реєстри за платежами до бюджету ведуться виключно за кодами бюджетної класифікації, контроль за справлянням (стягненням) платежів за якими покладено на Міндоходів.

Форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки.

Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобовязань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати. На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою

В силу вимог п.13 Порядку занесення/перенесення, виключення/включення операцій в інформаційній системі проводяться структурними підрозділами територіальних органів Міндоходів, на які покладено функції з введення відповідної інформації. Контроль за достовірністю та повнотою відображення інформації в інформаційній системі забезпечується структурними підрозділами, на які покладено функції з введення відповідної інформації.

Встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності дають підстави вважати, що недоїмка ОСОБА_2 по єдиному податку виникла внаслідок не відображення в травні 2015 року відповідачем сплати позивачем авансового внеску з цього податку в інтегрованій картці, що у свою чергу, спричинило наявність боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку №2/НОМЕР_1 від 17.05.2016 року на підставі абз.3 п.299.10 ст.299 Податкового кодексу України, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не в спосіб, визначений чинним законодавством.

В силу вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд вважає, що рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку №2/НОМЕР_1 від 17.05.2016 року не відповідає вказаним критеріям правомірності, необґрунтоване, прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже підлягає скасуванню.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення в повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

В силу вимог ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області №2/НОМЕР_1 від 17.05.2016 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку .

Присудити на користь позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.