Справа № 361/5295/16-а
Суддя: Білик Г. О.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
м.Бровари № справи 361/5295/16-а
№ провадження 2-а/361/393/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Білик Г.О., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Броварського обєднаного Управління пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій щодо відмови в перерахунку пенсії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), інвалідом 1 групи, внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Перебуває на обліку в Броварському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області (надалі Управління) та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування позовних вимог вказала, що на підставі постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2015 року по справі № 361/2352/15-а та ухвали про розяснення судового рішення від 24.03.2016 року відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача, виходячи із заробітної плати в сумі 722,38 крб. : 8 днів х 30 календарних днів. Розмір пенсії обмежив 10 740,00 грн.

Вважає, що відповідач неправомірно обмежив розмір її пенсії. З цього приводу позивач звернулася до відповідача з заявою про усунення очевидного порушення закону в добровільному порядку. Проте, в задоволенні заяви відповідач відмовив, пояснив, що пенсію обмежив на законних підставах.

Вважає відмову відповідача неправомірною та такою, що порушує її право на належний соціальний захист.

Посилаючись на вище викладене позивач просить суд: - визнати протиправними дії Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження з 14 по 17 липня 1986 р. в сумі 722,38 крб. та обмеженні пенсії максимальним розміром та зобовязати відповідача, починаючи з 11.03.2015 року провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження з 14 по 17 липня 1986 р. в сумі 722,38 крб. : 8 днів х 30 календарних днів без обмеження її максимального розміру та з урахуванням уже проведених виплат;

Представник Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до суду надав заперечення, в яких посилалась на те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат та надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн. 00 коп. Відповідно до пункту 2 розділу 2 Закону № 3668-VI від 08 липня 2011 року обмеження максимальним розміром не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності зазначеним Законом. На виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 було проведено перерахунок, а не призначення пенсії, а станом на 01 січня 2011 року розмір її пенсії не перевищував максимального розміру. Твердження позивача, що її права були порушенні є хибними, оскільки рішенням суду розмір її пенсії було збільшено, та встановлений максимальним розміром 10 740 грн. 00 коп. Правові підстави для зняття обмеження розміру пенсії відсутні до внесення змін до Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування».

Повно та всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), про що свідчить посвідчення серії А № 110596, видане 04 грудня 2000 року.

Позивач звернулася до Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про здійснення перерахунку її пенсії, виходячи із заробітної плати за роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС без обмеження розміру пенсії.

Листом № 474/Т-01 від 17 серпня 2016 року Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії мотивуючи тим, що пенсія виплачується згідно норм чинного законодавства в розмірі 10 740 грн. Підстави для її перерахунку відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Статтями 21 та 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Конституція України є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень.

Згідно з вимогами п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп зазначив, що стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі:.. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи в громадян упевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (абзаци перший і другий пункту 5 мотивувальної частини вказаного Рішення). Суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності тільки за умови, якщо вони скасовують або помякшують відповідальність особи (абзац другий пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2000 КСУ від 19 квітня 2000 року). Мета принципу незворотності - блокувати ущемлення прав і свобод людини з боку держави. Така направленість тлумачення цього принципу робить його однією з важливих гарантій захисту від свавілля з боку влади, безпеки людини як громадянина, довіри до державних інституцій. Надання зворотної сили законам суперечить духу правової держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Із частини третьої статті 2 КАС України вбачається, що у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень суд перевіряє, чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і Законами України.

У частині першій статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За змістом частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не надано доказів правомірності вчинених ним дій, суд погоджується з доводами позивача та вважає позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії без обмеження її максимальним розміром ,- обгрунтованими та доведеними.

Також, з метою захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, суд вважає необхідним зобовязати Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням проведених виплат.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС України у постанові, прийнятій у скороченому провадженні зазначається зокрема обовязок відповідача виконати постанову негайно.

Керуючись ст.ст.8, 21, 22, 46, 58, 64 Конституції України, ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», м ст. ст. 6-11, 18, 71, 86, 99, 100, 158-167, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні із 11.03.2015 року перерахунку та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Зобовязати Броварське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1, починаючи із 11 березня 2015 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Постанова -підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.О. Білик