Справа № 814/1556/16
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

04 жовтня 2016 року Справа № 814/1556/16

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1,54024
доУправління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61,Миколаїв,54056
провизнання незаконними та скасування припису від 01.07.2016р. № 219,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі - відповідач, Інспекція) про:

-визнання протиправним та скасування припису управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 01.07.2016 р. №219;

-визнання протиправним та скасування постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 14.07.2016 р. №159.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що складені відповідачем за результатом перевірки припис та постанова про адміністративне правопорушення є необґрунтованими та протиправними, оскільки винесені в порушення вимог діючого законодавства, тому підлягають скасуванню.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких обґрунтував законність оскаржуваного припису та постанови.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні. Суд вважає, що в адміністративній справі достатньо матеріалів для її розгляду в письмовому провадженні.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

На підставі звернення гр. ОСОБА_2 (від 20.03.2014 р. вх. №I-84-22-14), Інспекцією була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті: «Індивідуальний житловий будинок та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1», в ході якої встановлено факт самовільного будівництва житлового будинку без отримання належних дозвільних документів та затвердженою проектної документації, про що складено Акт перевірки (арк. с .11).

У зв'язку з виявленими правопорушеннями відповідачем 15.04.2014 р. року на адресу ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено Припис №106, яким було зобов'язано позивача зупинити виконання будівельних робіт з будівництва будівлі невизначеного призначення на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та негайно усунути виявлені порушення шляхом оформлення документів, що надають право виконувати будівельні роботи з будівництва будівлі невизначеного призначення на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 у строк до 22.10.2014 року (арк. с. 12-13).

На підставі вищевказаного акту перевірки, протоколу та припису, 24.04.2014 року Інспекціє винесено постанову №82 по справі про адміністративне правопорушення, яким притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, шляхом накладення штрафу в розмірі 5950 грн. (арк .с .14). Зазначену постанову позивач не оскаржував, а штраф сплатив у повному обсязі.

01.07.2016 р. відповідачем проведено повторну перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва: «Будівництво будівлі невизначеного призначення на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1» на підставі звернення ОСОБА_2 від 17.05.2016 року №I-123-22-16 стосовно самочинного будівництва ОСОБА_1 по АДРЕСА_1. Під час перевірки встановлено, що за об'єктом по АДРЕСА_1 відповідачем будівельні роботи зупинені, об'єкт самочинного будівництва не знесено, документи що надають право виконувати будівельні роботи з будівництва будівлі невизначеного призначення на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 не оформлені.

У зв'язку із цим, 01.07.2016 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено Припис № 219, яким вимагалось усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом добровільного знесення самочинно побудованої будівлі невизначеного призначення на місці знесеної господарської будівлі (сарай літ. И побудови 1973 року) у термін до 01.08.2016 року (арк .с. 19-20).

На підставі вищевказаного акту перевірки, протоколу та припису, 14.07.2016 року інспекцією винесено постанову №159 по справі про адміністративні правопорушення, яким було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КупАП, шляхом накладення штрафу у розмірі 6800,00 грн.(арк. с. 21).

Не погодившись з прийнятим приписом від 01.07.2016 року № 219 та постановою від 14.07.2016 року №159 позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Таким чином, можна виділити наступні ознаки самочинного будівництва:

- об'єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку;

- відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва;

- створення об'єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об'єкт нерухомого майно самочинним будівництвом.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Під час судового розгляду справи судом не здобуто доказів, які спростовують доводи Інспекції про те, що будівництво будівлі невизначеного призначення за адресою АДРЕСА_1 здійснюється за наявності дозвільної документації, визначеної законодавством у сфері містобудівної діяльності, що дає підстави суду погодитись із доводами відповідача про самочинне будівництво за вищевказаною адресою.

Щодо посилання позивача на те, що він не може виконати цей припис з об'єктивних причин, оскільки між ним та гр. ОСОБА_2 триває спір, який вирішується в порядку цивільного судочинства щодо встановлення (визначення) порядку користування земельною ділянкою, то це не впливає на законність самого припису.

Частиною 1 ст. 188-42 КУпАП передбачено, що невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Посилання позивача на порушення законодавства під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не приймаються судом, оскільки в протоколі від 01.07.2016р. зазначено дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, який відповідач направив на адресу позивача поштою.

Оскільки позивачем не заперечується факт здійснення самовільної будівлі невизначеного призначення на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, немає ніяких підстав для скасування припису, оскільки в ньому відповідачем ставляться цілком законні вимоги.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і таким, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є.В. Марич