Справа № 361/4936/16-а
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/4936/16-а
провадження № 2-а/361/356/16
Постанова

Іменем України

30 вересня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського міського відділу (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) Головного управління МВС України в Київській області, Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень здійснити певні дії,

у с т а н о в и в:

26 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності, призначеної згідно із нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно ч. 1 ст. 54 цього Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В обґрунтування позовних вимог також вказав, що у 1987 році перебував на службі на посаді державного автоінспектора у званні старшого лейтенанта міліції Броварського МВВС УМВС Київського облвиконкому та був відряджений до зони відчуження: з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року в місто Прип'ять, в ІІІ зону небезпечності, де виконуючи службові обов'язки приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок впливу іонізуючого випромінювання втратив здоров'я та внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС, став інвалідом другої групи й отримав 1 категорію ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року № 112, був затверджений «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якого визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

Обчислення пенсій відповідно до статті 15 цього ж Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які видаються установами і організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, відомостей та інших документів про нараховану і сплачену заробітну плату), а також фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

У червні 2016 року позивач звернувся до Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області із заявою про проведення перерахунку заробітної плати (грошового забезпечення) за роботу в ІІІ зоні небезпечності в м. Прип'ять з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року згідно із законодавством та в якій просив надати нову довідку для пред'явлення до Пенсійного фонду.

Листом № 29/С-351 від 27 червня 2016 року ГУ МВС України в Київській області відмовило йому у перерахунку заробітної плати та видачі нової довідки, мотивуючи тим, що довідки видаються на підставі первинних документів нарахування грошового забезпечення, зокрема, розрахункового листа.

В свою чергу, Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України на звернення позивача про перерахунок пенсії по інвалідності відповіло відмовою, оскільки в матеріалах його пенсійної справи вже є належно оформлена довідка про його грошове забезпечення за роботу у зоні відчуження та на підставі якої обчислено пенсію.

Вказані дії відповідачів вважає протиправними і такими, що порушують його права.

У зв'язку із викладеним вище, ОСОБА_1 просив суд визнати дії Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області та Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області протиправними, визначити розмір його заробітної плати в сумі - 2136 крб. 00 коп., одержаної за роботу в зоні відчуження міста Прип'ять з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року, зобов'язати Броварський міський відділ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) головного управління МВС України в Київській області здійснити йому перерахунок заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату за роботу в ІІІ зоні небезпечності (в зоні відчуження Чорнобильської АЕС) в місті Прип'ять з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року (кратність 4, денна тарифна ставка 6,45 крб. в серпні 1987 року, 6,67 крб. - у вересні 1987 року) із включенням до неї одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі - 600 крб., добових в розмірі - 105 крб., заробітної плати за дні роботи в зоні, яка була включена у довідку та з якої визначається пенсія в розмірі - 973 крб. та заробітної плати отриманої та зазначеної в первинних бухгалтерських документах в сумі - 458 крб. за роботу в зоні відчуження міста Прип'ять Чорнобильського району з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року, яка не була включена у довідку, що в загальному складає - 2136 крб., і надати довідку з урахуванням вказаних виплат, зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії, виходячи із суми заробітної плати 2136 крб., одержаної за роботу в ІІІ зоні небезпечності (в зоні відчуження Чорнобильської АЕС) в м. Прип'ять з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року (кратність 4, денна тарифна ставка 6,45 крб. в серпні 1987 року, 6,67 крб. - у вересні 1987 року).

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність.

В судове засідання відповідач Броварський міський відділ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області повторно не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку. Письмових заперечень проти позову до суду подано не було.

В судовому засіданні представник відповідача Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - Плева О.М. позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, мотивуючи тим, що позивач не надав документального підтвердження зазначеної в позові суми грошового забезпечення, одержаної ним за роботу в зоні відчуження в період з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, має право на відповідні пільги та компенсації, встановлені законодавством України, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1

Факт направлення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 до зони відчуження для участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року підтверджується маршрутним листом № 20/С-47 від 09 лютого 2006 року (а.с.13) та довідкою № 2112/109/12/01-16 від 15 червня 2016 року (а.с.12), які були видані Головним управлінням МВС України в Київській області.

Згідно із довідкою (а.с.14) ОСОБА_1 приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримав дозу радіоактивного опромінення 3,100 рентген.

В довідці № 52 виданій ОСОБА_1 01 червня 2006 року вказана фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження із якої визначається пенсія по інвалідності в розмірі 973 крб. (а.с.15).

Листом № 29/с-351 від 27 червня 2016 року відповідач - Головне управління МВС України в Київській області, відмовило ОСОБА_1 у видачі довідки з урахуванням одноразової грошової винагороди за отриману максимально допустиму дозу радіації та виплаченої премії за період виконання робіт, пов'язаних із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки вони носять разовий характер та в довідку, видану на підставі постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7, не включаються.

До вказаного листа відповідачем надано розрахункові листи за 1986-1991 роки, з яких видно, що в 1988 році до грошового утримання ОСОБА_5 нарахована доплата за ЧАЕС у розмірі 400 грн., з якої відрахований податок у сумі 52 крб., тобто фактично виплачено сума заробітку складає 348 грн. В розрахунковому листі за 1991 рік зазначена доплата в сумі 110 грн.

Таким чином, виплачена ОСОБА_1 заробітна плата, яка не увійшла до довідки, з якої проведено нарахування пенсії ОСОБА_1, додатково складає 458 крб.

В довідці № 52 виданій ОСОБА_1 01 червня 2006 року вказана фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження із якої визначається пенсія в розмірі 973 крб. (а.с.15).

Статтями 21, 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс встановлено, що у тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації і у зв'язку з цим не допускається для подальшої роботи в зазначених зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода у розмірі, - особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., - військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 карбованців.

Основні дозові межі радіоактивного опромінення встановлені статтею 5 Закону України «Про захист людини від іонізуючого випромінювання» від 1998 року.

Згідно із розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" в залежності від рівня радіоактивного забруднення території було введено зони небезпечності з відповідною оплатою роботи працівників, а саме: у ІІІ зоні небезпечності - у п'ятикратному розмірі в порівнянні із встановленими чинним законодавством нормами, у ІІ зоні - чотирикратному розмірі, у І зоні - трьохкратному розмірі. У тих випадках, коли працівник отримував граничну допустиму дозу радіації, у зв'язку чим не допускався для подальшої роботи у вказаних зонах небезпечності, йому виплачувалась одноразова винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 крб.

Відповідно до примітки до частини першої статті 5 зазначеного Закону 1 мілізіверт дорівнює - 0,1 бера.

Зазначені вище норми оплати роботи в зонах небезпечності поширювались також на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

За своєю займаною посадою (посадовий оклад - 90 крб.) та спеціальному званню (110 крб.) ОСОБА_1 відносився до осіб офіцерського складу органів внутрішніх справ, тому одноразова грошова винагорода, з урахуванням дози радіоактивного ураження організму складає: (90 крб. +110 крб.) х 3 = 600 крб.

Згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» було постановлено «виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, які виконують службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади по військовому чи спеціальному званню в подвійному розмірі. Особам офіцерського складу начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ виплачувати, крім того, добові». Тобто зазначена норма була обов'язковою до виконання в частині нарахування окладу у подвійному розмірі, а як вбачається з наданої довідки грошове утримання (посадовий оклад взяті в однократному розмірі - по 5,50 крб. за день, добові взагалі не нараховувались, хоча ці норми носили обов'язковий характер. Постановою РМ СРСР, ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986 року та постановою РМ УРСР і УРРПС № 207-7 від 10 червня 1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» були встановлені добові у розмірі 3 карбованці 50 коп.

За тридцять днів перебування в зоні ЧАЕС ОСОБА_1 повинні бути нараховані добові у розмірі 105 крб. = (30 днів Х 3,50 крб.).

Право позивача на отримання подвоєних окладів підтверджується також Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006, яким з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, дозволити МВС перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу.

Таким чином грошове забезпечення ОСОБА_1 за роботу у зоні небезпечності складає: одноразова грошова винагорода за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі - 600 крб., добові в розмірі 105 крб., заробітної плати за дні роботи в зоні, яка була включена у довідку та з якої визначається пенсія в розмірі - 973 крб. та заробітної плати отриманої та зазначеної в первинних бухгалтерських документах в сумі - 458 крб. за роботу в зоні відчуження міста Прип'ять Чорнобильського району з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року, яка не була включена у довідку, що в загальному складає - 2136 крб.

Відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 1210 заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період. Таким чином, перерахунок пенсії ОСОБА_1 повинен бути проведений, виходячи із грошового забезпечення за роботу у зоні небезпечності у сумі - 2136 крб.

Позивач ОСОБА_1 09 серпня 2016 року звернувся до відповідача Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з листом про перерахунок його пенсії по інвалідності, виходячи із грошового забезпечення ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження в сумі - 2136 крб.

17 серпня 2016 року ОСОБА_6 отримав лист № 460/-01, в якому відповідач Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України відмовило йому у перерахунку пенсії посилаючись на достовірність довідки № 52 від 01 червня 2006 року, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами.

Так, Міністерство праці та соціальної політики України в своєму листі від 06 березня 2012 року № 544/20/132-12 надало роз'яснення, а саме: «...Відомості про встановлення умов і розмірів оплати праці та умов їхнього запровадження по конкретних особах можуть мати, а отже й надавати виключно підприємства, установи, організації (далі - підприємства), де працювали ці особи, або їхні правонаступники. Згідно статті 15 цього ж Закону видача довідок про заробітну плату у період роботи (служби) з ліквідації наслідків аварії па Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами (військкоматами), які відповідно до частини другої статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» несусь матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її».

Листом Міністерства праці України від 22 листопада 1995 року № 09-3815 повідомлялося, що у разі неправильного нарахування заробітної плати особам, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії па ЧАЕС у 1986-1987 роках, згідно з листом Міністерства праці України від 29 жовтня 1992 року № 09-3751 Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС від 29 жовтня 1992 року № 1082/ЗК та Міністерства фінансів України від 29 жовтня 1992 року № 13-412/308 на підставі стверджуючих документів підприємство (організація), яке відряджало працівника в зону відчуження (або його правонаступник), має зробити перерахунок заробітної плати і надати довідку про новий розмір заробітної плати в зоні відчуження для подання до органу Пенсійного Фонду України за місцем проживання особи - для перерахунку розміру пенсії.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У статті 2 цього ж Закону передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У статті 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що грошові компенсаційні виплати у вигляді добових віднесено до додаткової заробітної плати.

Відповідно до частин першої та другої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгтунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 7, 9, 11, 69-71, 86, 97, 158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати дії Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області та Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області протиправними.

Визначити розмір заробітної плати ОСОБА_1 в сумі - 2136 крб. 00 коп., одержаної за роботу в зоні відчуження міста Прип'ять з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року.

Зобов'язати Броварський міський відділ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) головного управління МВС України в Київській області здійснити йому перерахунок заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити у довідку про заробітну плату за роботу в ІІІ зоні небезпечності (в зоні відчуження Чорнобильської АЕС) в місті Прип'ять з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року (кратність 4, денна тарифна ставка 6,45 крб. в серпні 1987 року, 6,67 крб. - у вересні 1987 року) із включенням до неї одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі - 600 крб., добових в розмірі - 105 крб., заробітної плати за дні роботи в зоні, яка була включена у довідку та з якої визначається пенсія в розмірі - 973 крб. та заробітної плати отриманої та зазначеної в первинних бухгалтерських документах в сумі - 458 крб. за роботу в зоні відчуження міста Прип'ять з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року, яка не була включена у довідку , що в загальному складає - 2136 крб., і надати довідку з урахуванням вказаних виплат.

Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії, виходячи із суми заробітної плати 2136 крб., одержаної за роботу в ІІІ зоні небезпечності (в зоні відчуження Чорнобильської АЕС) в м. Прип'ять з 07 серпня 1987 року по 05 вересня 1987 року (кратність 4, денна тарифна ставка 6,45 крб. в серпні 1987 року, 6,67 крб. - у вересні 1987 року).

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сердинський В. С.