Справа № 592/4300/16-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 р. Справа № 592/4300/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.06.2016р. по справі № 592/4300/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитова Івана Васильовича

про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до суду з позовом до Головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитова Івана Васильовича (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитова Івана Васильовича від 25.01.2016 № 20 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, передбачене ч. 12 ст. 96 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.06.2016 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову - про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Учасники процесу в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Позивач та його представник надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 06.10.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги позивача, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що відповідно до постанови Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області від 25.01.2016р. за № 20, ОСОБА_1 порушив п. 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", відповідальність за яке передбачена ч. 12 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 11).

Не погодившись з такими діями відповідача та прийнятою постановою від 25.01.2016 р., ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів протиправності дій Головного інспектора будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитова Івана Васильовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Так, єдиною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вказав той факт, що ОСОБА_1 в декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 16.09.2015р. № CM 02 по об'єкту "Нове будівництво гаражу НОМЕР_1, м. Суми, вул. Ковпака, 97, територій ГБК "Україна-2", наведено недостовірні дані: в п. 7 декларації "Інформація про генерального проектувальника, зазначено ТОВ "Сумбудпроект", яка була затверджена замовником відповідно до п. 9 декларації 08.02.2007; в п. 8 "Інформація про відповідальних осіб генерального проектувальника головного архітектора (інженера) проекту, особи що здійснює авторський нагляд" зазначено головного інженера проекту - ОСОБА_3 на підставі наказу № 43 від 02.02.2007р. З роз'яснення, наданого директором ТОВ "Сумбудпроект" Абрамець О.І. від 24.12.2015р. встановлено, що в 2007 році ТОВ "Сумбудпроект" не розробляв проектної документації на вищевказаний об'єкт будівництва. У п. 11-1 "Інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою" зазначено кадастровий номер земельної ділянки, яка належить гаражно-будівельному кооперативу "Україна-2" (а.с. 12-14).

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Сумської міської ради від 14 травня 2014 року № 3275-МР "Про надання в оренду земельних ділянок" було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано в оренду Гаражно-будівельному кооперативу "Україна-2" земельну ділянку по вул. Ковпака, НОМЕР_2 площею 0,1309 га строком на 5 років для будівництва індивідуальних гаражів.

Договір оренди вказаної земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів укладено з Сумською міською радою 10.11.2014р. та зареєстровано в Реєстраційній службі Сумського міського управління юстиції 26.11.2014р. за № 7837429.

Відповідно до статті 3, 6 Закону України "Про кооперацію" метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до ст.ст. 19-1, 22 Закону України "Про кооперацію" член гаражно-будівельного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

Земля кооперативу складається із земельних ділянок, наданих йому в оренду або придбаних ним у власність.

Таким чином, у декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 16.09.2015р. у п. 11-1 "Інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою" було внесено достовірні дані щодо наявності рішення Сумської міської ради від 14 травня 2014 р. № 3275-МР та договору оренди земельної ділянки від 10.11.2014р., а також про кадастровий номер ділянки.

Щодо інформації про генерального проектувальника, про відповідальних осіб генерального проектувальника та про проектну документацію, яка міститься в пунктах 7, 8, 9 декларації про готовність об'єкта до експлуатації, позивач надав пояснення, що така інформація є достовірною, оскільки проект "Будівництво гаражу НОМЕР_1 за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, Гаражно - будівельний кооператив "Україна-2" дійсно розроблявся ТОВ "Сумбудпроект", головним інженером проекту дійсно є ОСОБА_3 При цьому, проект було розроблено у червні 2015 року (про що зазначено у самому проекті), а відомості про дату видачі документа, що підтверджує повноваження особи - наказ № 43 від - 02.02.2007 (п. 8 декларації) та дату затвердження проекту - 08.02.2007 є технічною помилкою.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на той факт, що Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації було подано на реєстрацію та зареєстровано 16.09.2015 р.

Процедура проведення перевірки достовірних даних, наведених в декларації, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року за № 553, якою затверджений Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 553 здійснення державного архітектурно-будівельного контролю здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Відповідно до пунктів 5 та 6 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи інспекції, який затверджується керівником відповідної інспекції.

Пунктом 7 Порядку № 553 встановлено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки (редакція Порядку на час виникнення спірних відносин), зокрема, є: необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Крім того, відповідно до пунктів 8 -11 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 "Деякі питання підготовчих і будівельних робіт" реєстрації декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2. Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Згідно з пунктом 14 вказаної постанови, у разі виявлення Інспекцією наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Інспекція письмово повідомляє замовника протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

Так, відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Згідно з ч. 6 зазначеної статті орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Отже, законодавець чітко визначив процедуру проведення перевірки достовірності даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації шляхом проведення позапланової перевірки та визначив строк проведення такої перевірки.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, акт перевірки та протокол про адміністративне порушення складено 30.12.2015 р. з порушенням вимог п. 7 Порядку, оскільки декларація про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрована Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області 16.09.2015 року, а тримісячний строк на проведення перевірки достовірності даних, означених у декларації, закінчився 16.12.2015 року.

В свою чергу, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст.96 КУпАП. Справа розглядалася суб'єктом владних повноважень відповідно до вимог ст.244-6 КУпАП, а тому при розгляді вказаної справи відповідач мав враховувати приписи зазначеного Кодексу щодо порядку та строків розгляду.

Відповідно до вимог ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через два місяці з дня його виявлення.

Згідно з ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, постанова про накладення штрафу винесена поза двомісячним строком накладення штрафу: через 4 місяці і 10 днів (25.01.2016 р.).

Як зазначалося вище, Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 "Деякі питання підготовчих і будівельних робіт" зазначено, що реєстрації декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2. Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Отже, заповнення та подача декларації характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, яка припиняється під час проведення реєстрації такої декларації уповноваженим органом.

Після реєстрації декларації, уповноважений орган у строки, встановлені Порядком № 533, не вчинив жодних дій щодо відомостей, зазначених у Декларації, а тому порушення, передбачене ст.96 КУпАП, не може вважатися триваючим.

Проте, суд першої інстанції не надав жодної оцінки вищезазначеним обставинам.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що приписом № 661 про усунення порушення вимог законодавства від 30.12.2015 року (а.с. 15) ОСОБА_1 було зобов'язано повідомити відповідача про виконання вказаного припису до 29.01.2016 р., проте, не надавши змоги ОСОБА_1 до вказаної дати здійснити відповідні дії, відповідач виніс оскаржувану постанову 25.01.2016 р.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, всупереч наведеним положенням, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність його рішення, що оскаржується.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог щодо скасування постанови головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитова Івана Васильовича від 25.01.2016р. № 20 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, передбачене ч. 12 ст. 96 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн., а тому постанова суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні зазначеної частини позовних вимог підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, колегія суддів зауважує на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Інспектор будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області є посадовою особою органу державної влади і відповідно його діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та вимогам чинного законодавства. Право інспектора будівельного нагляду на проведення перевірки та притягнення до адміністративної відповідальності підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом.

Дії суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо вони, по-перше, вчинені з перевищенням визначених законом повноважень, та, по-друге, є юридично значимими, тобто мають безпосередній вплив та стан суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Однак дії контролюючої особи з проведення перевірки та притягнення до адміністративної відповідальності не відповідають наведеним критеріям, позаяк такі дії є лише службовою діяльністю працівників інспекції на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства. Тому саме по собі проведення перевірки не створює для суб'єкта господарювання жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що належним способом захисту в даному випадку є скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги у вищезазначеній частині не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, а тому дана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.06.2016р. по справі № 592/4300/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Білокопитова Івана Васильовича від 25.01.2016р. № 20 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, передбачене ч. 12 ст. 96 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.
Повний текст постанови виготовлений 11.10.2016 р.