Справа № 383/453/16-а(2-а/383/20/16)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2016 рокусправа № 383/453/16-а(2-а/383/20/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2016 р. у справі № 383/453/16-а(2-а/383/20/16)

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кіровоград Департаменту патрульної поліції НП України Бочкарьової Анни Миколаївни

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

"23" травня 2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кіровоград Департаменту патрульної поліції НП України Бочкарьової Анни Миколаївни в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КупАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем роз'яснено положення ст. 268 КУпАП вже після винесення постанови серії ПСЗ № 118181 та оголошення резолютивної частини. Зазначене свідчить про відверте нехтування відповідачем правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Наслідком цього стало те, що позивач протиправно позбавлений права скористатися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права. Крім того, постанова містить незрозумілість та невизначений зміст, а тому відсутні правові підстави стверджувати, що позивач порушив вимоги ПДР України. Так як відповідач не надала жодних доказів того, що позивачем порушено правила дорожнього руху та не визнала його винним при винесенні постанови, позивач вважає, що позовні вимоги мають бути задоволенні в повному обсязі.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2016 р. у справі № 383/453/16-а(2-а/383/20/16) в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кіровоград Департаменту патрульної поліції НП України Бочкарьової Анни Миколаївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови - відмовлено.

Судом встановлено, що позивач, перебуваючи за кермом транспортного засобу, здійснив перетин ліні горизонтальної розмітки, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків руху з виїздом на смугу зустрічного руху, що є порушенням Правил дорожнього руху України. Зафіксувавши дане порушення, відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення, відібрано пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, обставини скоєння адміністративного правопорушення підтверджено рапортом інспектора ПП роти Черниш Б.Ю,, який патрулював разом з відповідачем . З урахуванням пояснень наданих сторонами, досліджених письмових доказів, а також, відповідно до приписів чинного законодавства, суд дійшов висновку, що пояснення позивача не спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, а отже притягнення до адміністративної відповідальності та винесення відповідної постанови є правомірним та обґрунтованим.

Постанову суду мотивовано необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2016 р. у справі № 383/453/16-а(2-а/383/20/16), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги повністю повторюють правове обґрунтування заявлених позовних вимог. Скаржник наполягає на тому, що порушення правил дорожнього руху не відбулось, підтвердженням чого є відсутність доказів у відповідача. Вказує на те, що в постанові не зазначено яким транспортним засобом керував позивач, що вже ставить під сумнів правомірність такої постанови, а точніше її обґрунтованість. Позивач також стверджує, що свідки, показами яких підтверджувався факт скоєння адміністративного правопорушення, були фактично відсутні на місті зупинки позивача патрульною службою.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що позивач 03.05.2016 року керуючи транспортним засобом Scoda Superb д.н.з ВА 1211 ВЕ о 06.03 год. в м. Кіровоград просп. Винниченка,2, перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.3 розділу 34 з виїздом на смугу призначену для зустрічного рух

У результаті порушення правил дорожнього руху автомобіль позивача був зупинений інспекторами патрульної поліції та винесена постанова серії ПС3 №118181 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Зі змістом даної постанови позивача ознайомлено, про що свідчить його влсноручний підпис.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи достатньо наявних доказів, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме, порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.11.4 ПДР України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Порушення п.п 2.1(г) та 11.4 ПДР України є адміністративними правопорушеннями, відповідальність за що передбачена ч.ч.1,2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Докази, які є в матеріалах справи - зокрема, покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, свідчать про те, що автомобіль НОМЕР_1, водієм якого був позивач, рухаючись по просп. Винниченка у м. Кировограді здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, перетнувши суцільну подвійну смугу дорожньої розмітки 1.3, чим порушив Правила дорожнього руху.

Крім цього, матеріали справи містять рапорт інспектора ПП роти №1 Черниш Б.Ю. який вказує на те, що позивач дійсно здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, перетнувши суцільну подвійну смугу, чим порушив ПДР.

Посилання скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, на те, що така постанова не містить змісту адміністративного правопорушення, за яке на позивача і накладається штраф, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в оскаржуваній постанові чітко вказано частину та статтю КУпАП, які передбачають відповідальність за вчинене позивачем адміністративне правопорушення, та розкрито його зміст - порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, із зазначенням номеру автомобіля, яким керував позивач, дати та часу, а також визначено, які безпосередньо дії вчинені позивачем.

Таким чином, розглядаючи заявлений адміністративний позов про визнання протиправними дій відповідача щодо складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та скасування цієї постанови, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач діяв у межах повноважень, а тому підстави для визнання протиправними дій відповідача та скасування прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2016 р. у справі № 383/453/16-а(2-а/383/20/16) - залишити без задоволення.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2016 р. у справі № 383/453/16-а(2-а/383/20/16) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко