Справа № 175/1487/16-а
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/1487/16-а
Провадження № 2-а/175/31/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ребров С.О.

при секретарі Пренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії.

Представник позивача, у судове засідання надала письмову заяву про можливість розгляду справи без їх участі та у якій просила задовольнити предявлені вимоги у повному обсязі, визнавши протиправним та скасувати Рішення Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 330-3/У11 від 28.01.2016 року Про відмову у виділенні земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 та зобов'язати Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання безоплатно у власність земельної ділянки, надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, орієнтовною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах селища Дослідне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області у порядку та строки, передбачені чинним законодавством.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомили, за таких обставин, суд вважає за можливе справу розглянути без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що в грудні 2015 року ОСОБА_1, звернувся до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області з клопотанням та доданими до нього графічними матеріалами в порядку ст. 118 Земельного кодексу України про надання безоплатно у власність земельної ділянки, надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, орієнтовною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах селища Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Однак, 28.01.2016 року Новоолександрівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області було прийнято рішення №330-3/Уll Про відмову у виділенні земельної ділянки громадянину ОСОБА_1.

Підставою для такої відмови в Рішенні Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №330-3/Уll від 28.01.2016 року зазначено те, що вільні земельні ділянки під будівництво житлового будинку відсутні.

Проте, як встановлено у судовому засіданні, в клопотанні ОСОБА_1, відповідно до вимог законодавства України визначено всі необхідні дані та обґрунтовано його бажання реалізувати право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України встановлено вичерпний перелік документів, що повинні додаватися до клопотання про одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Так, відповідно до вказаної норми права до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Зокрема, позивач має бажання отримати земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель І споруд (присадибна ділянка) і ним до клопотання було додано графічні матеріали з визначеною територією, на якій він бажає отримати земельну ділянку.

У свою чергу, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За таких обставин з Рішенням Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №330-/Уll від 28.01.2016 року Про відмову у виділенні земельної ділянки громадянину ОСОБА_1, суд не може погодитися, оскільки позивач наданням графічних матеріалів зазначив приблизну місцевість, де він бажає отримати земельну ділянку з наявних вільних ділянок.

Крім того, дозвіл відповідача на розробку проекту землеустрою не є фактичною передачею земельної ділянки у власність, а лише дозволом для початку проектних землевпорядних робіт, тому необґрунтована відмова відповідача є фактичним порушенням конституційних прав громадянина на можливість отримання земельної ділянки.

Зокрема, статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується і це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону. Відповідно до цієї статті земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Таким чином, ОСОБА_1 при зверненні до відповідача мав на меті отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відводу земельної ділянки у власність, повноваження якої належить саме до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а місце розташування і площа земельної ділянки можливо визначити в процесі формування земельної ділянки, тобто, під час розробки проекту землеустрою, який перед затвердженням проходить процес погодження із багатьма органами виконавчої влади та відділами органу місцевого самоврядування відповідно до вимог статті 186-1 Земельного кодексу України.

Статтею 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки відбувається під час проектних землевпорядних робіт, тобто, визначаються межі земельної ділянки, її площа, конфігурація, кадастровий номер тощо, дані про яку вносяться до Автоматизованої системи Державного земельного кадастру.

Частиною 1 ст. 2 ЗК України визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Нормами ст. 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. В частині 3 тієї ж статті зазначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Положенням ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в селах - не більше 0,25 гектара.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 2 статті 158 Земельного кодексу України визначено що земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей вирішуються виключно судом.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачене право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 статті 69 КАС України визначено: доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як зазначено у частині 2 статті 71 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною 4 статті 71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В частині 6 цієї статті визначено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, враховуючи той факт, що представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про слухання справи, до суду не зявився, жодних обґрунтованих доказів на заперечення позовних вимог не надав, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість предявлених позовних вимог та можливість їх задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 87, 94 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 551,20 грн., сплачені ним при подачі позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 11, 70, 86, 87, 94, 104, 158-163 КАС України, ст.ст. 14, 124 Конституції України, статтями 2, 79-1, 81, 116, 118, 121, 122 ЗК України, статтею 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №330-3/Уl1 від 28.01.2016 року Про відмову у виділенні земельної ділянки громадянину ОСОБА_1.

Зобов'язати Новоолександрівську сільську раду Дніпропетровського району Дніпропетровської області розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання безоплатно у власність земельної ділянки, надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, орієнтовною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах селища Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області з наданням мотивованого рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.

Стягти з Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.О. Ребров