Справа № 638/14731/16-а
Суддя: Рибальченко Л. М.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/549/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП м. Харкова капрала поліції ОСОБА_4, інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП м. Харкова лейтенанта поліції УПП у м. Харкові ОСОБА_3 про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень,

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом-позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП м. Харкова капрала поліції ОСОБА_4, інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП м. Харкова лейтенанта поліції УПП у м. Харкові ОСОБА_3, в якому просить:

- визнати недійсним протокол АП2 № 415022 від 27.07.2016 року;

- визнати протиправними дії відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.07.2016 року інспектором роти №1 батальйону №1 УПП м. Харкова лейтенантом поліції ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 415022 відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позивач вважає, що дії інспекторів поліції були протиправними та протокол оформлений з порушенням норм чинного законодавства.

Позивач та його представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 415022 ОСОБА_1 27.07.2016 року о 21.20 год. у м. Харкові на перехресті вул. Ахсарова з пр. Науки, керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року за № 1306 з відповідними змінами та доповненнями, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Приписами ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП встановлено огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З викладеного вбачається, що проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я у випадку відмови водія від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди з його результатами.

Відповідно до п. 3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395 передбачено, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Згідно п. 2, 6 розділу І Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Пунктами 2, 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ України № 1103 від 17.12.2008 р. передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Пунктом 6 вказаного порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис з місця складання адміністративного протоколу, на якому зафіксовано, що співробітник поліції після зупинки транспортного засобу позивача запитав у нього чи не знаходиться він у стані алкогольного сп'яніння на що він відповів ствердно. В подальшому співробітник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, проте ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд.

Між тим, суд зазначає, що предметом позову у вказаній справі є дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 КУпАП протоколи про правопорушення за ст.130 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи - органи внутрішніх справ (Національної поліції). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Протокол надсилається органові (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз викладеного свідчить, що правильність складання протоколів зобов'язаний перевіряти орган, до компетенції якого віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якій протокол є доказом.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення є носієм доказової інформації, яка в подальшому може бути використана органом здійснюючим розгляд справи про адміністративне правопорушення з метою прийняття рішення щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тобто, протокол лише фіксує обставини та факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій, а права та обов'язки для суб'єкта, перевірку якого проведено, породжує саме рішення, прийняте на підставі протоколу, тобто в даному випадку це є постанова.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення і дії посадових осіб із включення до такого протоколу певних висновків не породжують правових наслідків для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків.

Суд зазначає, що права позивача можуть бути порушені відповідачем внаслідок прийняття за результатами рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що ані протокол, ані дії посадових осіб із його складання не породжують правових наслідків для позивача, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для нього, тобто не порушують права особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання неправомірними дій відповідача відносно складання протоколу про адміністративне правопорушення за наведеними в позові підставами.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 8, 11, 159, 160-163 КАС України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП м. Харкова капрала поліції ОСОБА_4, інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП м. Харкова лейтенанта поліції УПП у м. Харкові ОСОБА_3 про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя -