Справа № 820/1435/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 жовтня 2016 року м. Київ К/800/23037/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби України Харківського міського управління юстиції Харківської області про скасування акту опису та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, яка ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 29 серпня 2016 року, з врахуванням приписів ст.214 КАС України, була залишена без руху для надання позивачу можливості до 20 вересня 2016 року усунути недоліки скарги, а саме сплатити судовий збір у повному обсязі.

Вимоги ухвали виконано, витребовувані документи подано.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено. Скасовано Акт опису та арешту майна від 03 березня 2016 року, який складено Київським ВДВС ХМУЮ у Харківській області при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 39286483 на автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2010 року випуску, білого кольору, двигун НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, транзитні номери червоного кольору НОМЕР_3. Зобов'язано Київський ВДВС ХМУЮ у Харківській області повернути автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2010 року випуску, білого кольору, двигун НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, транзитні номери червоного кольору НОМЕР_3 ОСОБА_1

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить його скасувати, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року залишити в силі.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У розумінні статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. До сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Як встановлено судом, позивач не є стороною у виконавчому провадженні й наявний спір про право на арештований автомобіль.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості, позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" та частини першої статті 60 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими.

Зважаючи на те, що у даному випадку фактично має місце не адміністративно-правовий спір про захист прав та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин, а цивільно-правовий спір (спір про право) на вказаний автомобіль, то суд апеляційної інстанції правомірно закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності постановленого судом апеляційної інстанції рішення, а тому, з врахуванням наведених приписів п.5 ч.5 ст.214 КАС України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби України Харківського міського управління юстиції Харківської області про скасування акту опису та зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Пасічник