Справа № 815/3761/16
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2016-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3761/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року Одеський окружний адміністративний суду у складі колегії: головуючого судді Бжассо Н.В., суддів Завальнюка І.В., Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса справу за адміністративним позовом Первинної профспілкової організації Одеського обласного радіотелевізійного передавального центру до Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, державне підприємство "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр" та державне підприємство Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, про визнання протиправним та скасування наказу в частині,-

ВСТАНОВИВ:

Первинна профспілкова організація Одеського обласного радіотелевізійного передавального центру звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, за результатом розгляду якого, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України (далі - Адміністрація Держспецзв'язку України) від 04.07.2016 №418 "Про реорганізацію державних підприємств "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр" і Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр" в частині, яка стосується Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр».

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними доводами.

Державне підприємство «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» є самостійною юридичною особою, яке належить до сфери управління Адміністрації Держспецзв'язку України і є учасником державного господарського об'єднання Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення.

Позивач є одним з найбільших підприємств Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, кількість працюючих якого складає 220 працівників.

04.07.2016 року Адміністрацією Держспецзв'язку України видано наказ № 418 «Про реорганізацію державних підприємств «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» і «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» (далі - Наказ).

Наказом передбачено реорганізацію державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» шляхом приєднання його до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та вивільнення працівників підприємства.

Позивач вважає зазначений наказ протиправним та незаконним, оскільки він був виданий всупереч вимог Конституції України, законів України та Європейської конвенції з прав людини, та порушує законні права трудового колективу державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр».

Виконання наказу, на думку позивача, суттєво вплине на умови праці працівників державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та позбавить їх робочих місць, оскільки наказом передбачено попередження працівників підприємства про їх вивільнення, але відсутня будь-яка інформація стосовно подальшого працевлаштування.

Крім того, позивач зазначає, що реорганізація державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» призведе до припинення існуючого колективного договору, що повністю позбавить працівників соціально-трудових гарантій та пільг.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на те, що відповідачем порушена процедура прийняття рішення про реорганізацію державного підприємства.

Державне підприємство «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» є учасником Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та взаємодіє з іншими учасниками Концерну та його філіями по виконанню виробничих завдань, які стоять перед підприємством та Концерном в цілому. Взаємодія здійснюється на підставі договору між Концерном та державним підприємством «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр», на підставі централізованих договорів, укладених між Концерном з деякими учасниками ринку, та на підставі окремих договорів між державним підприємством «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та іншими учасниками ринку телекомунікаційних послуг.

Таким чином, на думку позивача, реорганізація державних підприємств «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр", як складової частини Концерну, вносить зміни в його структуру, оскільки змінюється статус підприємств, як його учасників.

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, включено до Переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави є об'єднанням стратегічних підприємств, учасником якого, відповідно до статуту, є Державне підприємство «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр». Перелік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року № 83.

Таким чином, Державне підприємство «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» є стратегічним підприємством, як складова частина Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, у зв'язку з чим рішення про реорганізацію підприємства повинно бути погоджено Кабінетом Міністрів України, проте відповідачем вказане погодження отримано не було.

Позивач також зазначає, що відповідач при виданні наказу № 418 від 04.07.2016 року перевищив свої повноваження, оскільки, згідно чинного законодавства, нерухоме майно об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути його відчуження.

Крім того, заборона відчуження майна підприємства передбачена в розділі 4 «Майно підприємства» Статуту державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр», який затверджено Адміністрацією Держспецзв'язку України.

Позивач вказує на те, що реорганізація Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» може призвести до прихованої приватизації.

На звернення трудового колективу підприємства до Адміністрації Держспецзв'язку України, останньою, надана відповідь, в якій міститься посилання на висновок Міністерства юстиції України від 06.04.2016 року, згідно якого рішення про реорганізацію підприємств-учасників Концерну не віднесено до повноважень Уряду.

Проте, 29.03.2016 року проведено колегію Адміністрації Держспецзв'язку України, на якій розглянуто питання, у тому числі, щодо реорганізації Радіопередавального центру Бровари та прийнято рішення про підготовку та внесення у встановленому порядку на розгляд Уряду проект розпорядження Кабінету Міністрів України щодо реорганізації підприємств Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення.

Крім того, позивач зауважує на тому, що висновок Міністерства юстиції України, на який посилається відповідач, складений 06.04.2016 року, тоді як колегія Адміністрації Держспецзв'язку України стосовно реорганізації державних підприємств Харківського та Одеського радіотелевізійних передавальних центрів, на яку не були запрошені керівники (представники) цих підприємств, відбулася 27.05.2016 року, тобто лише через два місяці.

На думку позивача, рішення про реорганізацію Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» прийнято безпідставно, підприємство є госпрозрахунковим, не отримує фінансування з державного бюджету, всю фінансово-господарську діяльність виконує за власні кошти, своєчасно сплачує податки до бюджетів всіх рівнів, заборгованості по заробітній платі не має.

Представник позивача у судовому засіданні, 28.09.2016 року заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх з підстав, зазначених в адміністративному позові та письмових поясненнях.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр», вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених у письмових запереченнях, в яких зазначено, що оскаржуваний наказ прийнято на підставі чинного законодавства України та в межах повноважень відповідача. Представник відповідача зазначає, що станом на теперішній час вимог щодо погодження з Кабінетом Міністрів України реорганізації державних підприємств, які не підлягають приватизації не передбачено. Наказом передбачено переведення на вакантні посади в Концерні радіомовлення, радіозв'язку та телебачення працівників державних підприємств «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» згідно з вимогами трудового законодавства. Представник відповідача, також, вказує на те, що приєднання державного підприємства Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, згідно чинного законодавства України, не потребує одержання дозволу органів Антимонопольного комітету України, що підтверджується також попередніми висновками Антимонопольного комітету від 21.03.2016 року № 6-пв.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з підстав, викладених у письмових запереченнях, в яких зазначено, що рішення про реорганізацію Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» не повинно бути погоджено з Кабінетом Міністрів України, що підтверджується висновком Міністерства юстиції України від 06.04.2016 року. Представник третьої особи зазначає, що твердження позивача про відсутність в наказі № 418 інформації стосовно подальшого працевлаштування працівників не відповідає дійсності. Представник третьої особи, також, вказує на те, що оскільки відносини контролю між Концерном та державними підприємствами «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр», «Харківський радіотелевізійний передавальний центр» набуті з дотриманням вимог антимонопольного законодавства України, дії, які пов'язані з реорганізацією цих підприємств не вважаються концентрацією та не потребують одержання дозволу органів Антимонопольного комітету України. Крім того, на думку представника третьої особи, посилання позивача на Закон України «Про перелік об'єктів права власності, що не підлягають приватизації» є абсурдним.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, державного підприємства «Харківського обласного радіотелевізійного передавального центру» у судове засідання не з'явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи неявку у судове засідання представника Державного підприємства «Харківського обласного радіотелевізійного передавального центру», відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд розглядає справу в порядку письмового провадження, що відповідає приписам ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

04.07.2016 року Адміністрацією Держспецзв'язку України видано наказ № 418 «Про реорганізацію державних підприємств «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» і «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр».

Зазначеним наказом передбачено реорганізацію державних підприємств «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» і «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та встановлено, що Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення є правонаступником вказаних підприємств.

Наказом також передбачено вивільнення працівників державного підприємства «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр».

11.07.2016 року позивач надав голові комісії з реорганізації державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» вимоги трудового колективу з проханням надати своє рішення у визначений законодавством термін.

Згідно зазначених вимог, трудовий колектив протестує проти реорганізації підприємства, шляхом приєднання його до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та вимагає скасувати наказ № 418 від 04.07.2016 року.

13.07.2016 року голові виборчого органу трудового колективу направлено відповідь, згідно якої, задоволення вимог виходить за межі компетенції Голови комісії з реорганізації, у зв'язку з чим вони були перенаправлені голові Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України.

Відповідно до пункту 1.3.2 рішення колегії Адміністрації Держспецзв'язку України від 29.03.2016 року № 01/01/01-1353, реорганізація ДП «РПЦ» передбачена шляхом його приєднання, в якості філії до Концерну РРТ, у зв'язку з чим зазначено: «а) ДТРЧР спільно з Юридичним департаментом підготувати та внести у встановленому порядку на розгляд Уряду проект розпорядження КМ України щодо реорганізації підприємств Концерну РРТ. Термін дії до 01.08.2016.».

Відповідно до витягу з рішення колегії Адміністрації Держспецзв'язку України від 27.05.2016 року № 01/01/01-2079, на колегії Адміністрації Держспецзв'язку України розглянуто інформаційні матеріали стосовно реорганізації державних підприємств - учасників Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, а саме державного підприємства «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр». Прийнято рішення щодо реорганізації зазначених підприємств у філії Концерну РРТ та вказано: ДТРЧР Адміністрації Держспецзв'язку спільно з ФЕД Адміністрації Держспецзв'язку, ДКЗ Адміністрації Держспецзв'язку, Департаментом логістики Адміністрації Держспецзв'язку, Юридичним департаментом Адміністрації Держспецзв'язку підготувати, погодити з Концерном РРТ та надати на підпис Голові Держспецзв'язку проект наказу Адміністрації Держспецзв'язку щодо реорганізації юридичних осіб ДП «ООРТПЦ» та ДП «ХОРТПЦ» шляхом їх приєднання до Концерну РРТ як філії.

Згідно висновку Міністерства юстиції України від 06.04.2016 року за результатами правової експертизи до проекту розпорядження Кабінету Міністрів України «Про реорганізацію підприємств Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення", рішення про реорганізацію підприємств-учасників Концерну не віднесено до повноважень Уряду. Такі рішення мають прийматися органами управління таких підприємств відповідно до установчих документів за погодженням з Концерном.

Відповідно до положень пп. 22, 24 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», здійснюючи управління об'єктами державної власності, Кабінет Міністрів України: погоджує рішення уповноважених органів управління щодо створення, реорганізації та ліквідації діяльності підприємств державного сектору економіки, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави; затверджує перелік об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 83 від 04.03.2015 року «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення включено до складу переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Згідно п.3.1 ст. 3 Статуту концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення у новій редакції, затвердженого наказом №333 Адміністрації державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 17.05.2016 року, до складу Концерну як господарського об'єднання входять державні підприємства-учасники, у тому числі: державне підприємство «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та державне підприємство «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр». Підприємства-учасники Концерну є юридичними особами, що входять до його складу та не можуть бути одночасно учасниками іншого господарського об'єднання підприємств.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 118 Господарського кодексу України, об'єднанням підприємств є господарська організація, утворена у складі двох або більше підприємств з метою координації їх виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.

Згідно ч. 5 ст. 120 Господарського кодексу України, концерном визнається статутне об'єднання підприємств, а також інших організацій, на основі їх фінансової залежності від одного або групи учасників об'єднання, з централізацією функцій науково-технічного і виробничого розвитку, інвестиційної, фінансової, зовнішньоекономічної та іншої діяльності. Учасники концерну наділяють його частиною своїх повноважень, у тому числі правом представляти їх інтереси у відносинах з органами влади, іншими підприємствами та організаціями. Учасники концерну не можуть бути одночасно учасниками іншого концерну.

Приписами ч. 1 ст.121 Господарського кодексу України встановлено, що підприємства - учасники об'єднання підприємств зберігають статус юридичної особи незалежно від організаційно-правової форми об'єднання, і на них поширюються положення цього Кодексу та інших законів щодо регулювання діяльності підприємств.

Таким чином, суд не погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що реорганізація державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» проводиться без погодження Кабінету Міністрів України, оскільки зазначене підприємство є учасником Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, що, як державне господарське об'єднання підприємств, має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. На підставі викладеного, судом зроблений висновок, що і кожен учасник-підприємство Концерну, як частина цього об'єднання, має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, у зв'язку з чим, рішення про реорганізацію державних підприємств «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» має бути погоджено з Кабінетом Міністрів України.

При цьому суд вважає, що висновок Міністерства юстиції України від 06.04.2016 року № 3545-0-26-16/5-1, суперечить нормам вищезазначеного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Господарського кодексу України, з метою запобігання монопольному становищу окремих суб'єктів господарювання на ринку створення, реорганізація та ліквідація суб'єктів господарювання, придбання їх активів, часток (акцій, паїв) господарських товариств, а також утворення об'єднань підприємств або перетворення органів влади в зазначені об'єднання у випадках, передбачених законодавством, здійснюються за умови одержання згоди на це Антимонопольного комітету України. Підстави для надання згоди на концентрацію суб'єктів господарювання визначаються законом.

Приписами ч. 1 та п.1 ч. 2 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що з метою запобігання монополізації товарних ринків, зловживання монопольним (домінуючим) становищем, обмеження конкуренції органи Антимонопольного комітету України здійснюють державний контроль за концентрацією суб'єктів господарювання.

Концентрацією визнається, у тому числі, злиття суб'єктів господарювання або приєднання одного суб'єкта господарювання до іншого.

Відповідно до положень п.1.1 ч.1 Статуту державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» у новій редакції, затвердженого Наказом № 582 Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 17.10.2012 року, державне підприємство «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» є державним унітарним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, що належить до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України і є учасником державного господарського об'єднання Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення.

Таким чином, реорганізація державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» шляхом приєднання до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення є концентрацією суб'єктів господарювання, у зв'язку з чим, проведення реорганізації повинно бути погодженим з Антимонопольним комітетом України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що попередні висновки Антимонопольного комітету від 21.03.2016 року про те, що приєднання державних підприємств «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення не потребує одержання дозволу органів Антимонопольного комітету України, є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Судом встановлено, що на підставі пункту 5.8, оскаржуваного наказу № 418 від 04.07.2016 року, проводиться проведення приймання-передачі майна, майнових прав та обов'язків з балансу державного підприємства "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» і державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» на баланс Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на підставі передавального акта.

Однак, відповідно до положень Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», державне підприємство «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» є підприємством, що не підлягає приватизації.

Приписами ч. 9 ст. 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» встановлено, що нерухоме майно об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження. Зазначена норма Закону кореспондує п. 4.10 Статуту Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» у новій редакції.

Згідно листа № 17-11-04584 від 07.09.2016 року, що надісланий позивачу Фондом державного майна України по Одеській області, на думку регіонального відділення, дії щодо видання наказу про реорганізацію шляхом приєднання (передачі майна підприємства) до Концерну можливі тільки після виключення державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» (код 01188477, 65003, м. Одеса, Фонтанська дорога, будинок 3) із Додатку № 1 до Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 07.07.1999 року № 847-ХІV.

Таким чином, суд приходить висновку, що приймання-передачі майна, майнових прав та обов'язків підприємств, що реорганізовуються проводиться з порушенням встановленого законодавством України порядку, оскільки, як державне підприємство «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр», так і Концерн є окремою юридичною особою зі своїм статутним капіталом.

Крім того, пунктом 5.4 оскаржуваного наказу № 418 від 04.07.2016 року передбачено вивільнення працівників державного підприємства «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» відповідно до вимог законодавства з наданням, не пізніше ніж за три місяці до намічуваних звільнень Професійній спілці працівників зв'язку України та профспілковим організаціям державного підприємства «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» інформації щодо реорганізації цих підприємств, у тому числі про причини наступних звільнень, кількість і категорій працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення та проведенням з ними консультацій про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Пунктом 6.1 наказу передбачено, переведення на вакантні посади в Концерні радіомовлення, радіозв'язку та телебачення працівників державних підприємств, що реорганізовуються, згідно із вимогами трудового законодавства України.

Відповідно до положень ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників

Приписами ч. 2 ст. 49-4 Кодексу законів про працю України встановлено, що ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Професійні спілки мають право вносити пропозиції відповідним органам про перенесення строків або тимчасове припинення чи відміну заходів, пов'язаних з вивільненням працівників.

Судом встановлено, що позивачем надано голові комісії з реорганізації державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» вимоги трудового колективу, які, згідно відповіді останнього, були перенаправлені голові Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України.

Однак, доказу надання відповіді, головою Державної служби спеціального зв'язку та захисту України, до суду, надано не було.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги Кодексу законів про працю України щодо проведення консультацій з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення власником або уповноваженим ним органом не дотримано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Наказ в частині вивільнення з подальшим звільненням працівників не відповідає вимогам Кодексу законів про працю України, оскільки представником відповідача не надано до суду доказів на підтвердження фактів завчасного надання професійним спілкам інформації з питань звільнення, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, та про строки проведення звільнення.

Згідно з ч.1 ст. 69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що адміністративний позов Первинної профспілкової організації Одеського обласного радіотелевізійного передавального центру підлягає задоволенню, оскільки наказ № 418 від 04.07.2016 року прийнято з порушенням встановленого законодавством України порядку щодо прийняття такого рішення. Положення вказаного наказу не відповідають нормам трудового законодавства України та законодавства, що регулює порядок передачі нерухомого майна об'єктів державної власності.

Згідно адміністративного позову в остаточній редакції, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ № 418 від 04.07.2016 року в частині, яка стосується державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр».

Проте, на думку суду, зміст наказу не дає можливості скасувати його в частині, оскільки зазначений наказ суперечить нормам вищезазначеного законодавства України в цілому.

Відповідно до положень ч.3 ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що наказ № 418 від 04.07.2016 року "Про реорганізацію державних підприємств "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр" і Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр" є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити адміністративний позов Первинної профспілкової організації Одеського обласного радіотелевізійного передавального центру до Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, державне підприємство "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр" та державне підприємство Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення.

Визнати протиправним та скасувати наказ Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 04.07.2016 №418 "Про реорганізацію державних підприємств "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр" і Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр".

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя Н.В.Бжассо

Суддя І.В.Завальнюк

Суддя С.О.Стефанов