Справа № 820/483/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

20 вересня 2016 р. №820/483/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - Гордейчука В.В.,

представника відповідача - СДПІ ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС - Немченко К.І.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - торгівельної фірми "Авіас" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо - торгівельна фірма "Авіас", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- скасувати податкові повідомлення - рішення від 14.12.2015 №, від 14.12.2015 №, від 03.11.2015 №;

- зобов'язати відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ ВТФ "Авіас" в електронній базі даних "Автоматична система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно - перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах перевірки від 26.11.2015 №149/28-01-47-01/32560942, від 09.10.2015 №116/28-01-47/32560942.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки актів перевірки від 26.11.2015 №149/28-01-47-01/32560942 та від 09.10.2015 №116/28-01-47/32560942, на підставі яких винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки судження податкового органу про порушення вимог податкового законодавства ТОВ ВТФ "Авіас" виходить виключно з мотивів наявності у відношенні його контрагентів певних висновків, викладених у актах перевірки інших податкових інспекцій. Позиція відповідача спростовується наявністю первинної документації щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Оскільки податковим органом внесено зміни до електронних базі даних "Автоматична система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної бази результатів контрольно - перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також до інтегрованої картки, на підставі висновків вказаних актів перевірки, позивач просить зобов'язати відновити вказані показники щодо нього у вказаних базах даних та інтегрованої картці.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Гармаш О.О. через канцелярію суду у надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин відповідач діяв у відповідності до чинного законодавства, у спосіб та у межах наданих законодавством.

Представник позивача - Гордейчук В.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача - СДПІ ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС - Немченко К.І. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини.

Представник відповідача - ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області в судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи положення ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо - торгівельна фірма "Авіас" (далі - ТОВ ВТФ "Авіас") зареєстровано як юридична особа, на час спірних правовідносин перебувало на обліку в СДПІ ОВП у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, є платником податку на додану вартість, що не заперечується сторонами у справі.

В ході судового розгляду судом встановлено, що видами діяльності ТОВ ВТФ "Авіас" є діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; роздрібна торгівля пальним (основний); вантажний автомобільний транспорт; складське господарство; будівництво житлових і нежитлових будівель.

Судом встановлено, що СДПІ ОВП у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС проведено декілька перевірок, а саме:

- документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ ВТФ "Авіас" з питань правомірності декларування від'ємного значення з податку на додану вартість за лютий, березень, квітень 2015 року.

За результатами вказаної документальної позапланової виїзної перевірки складений акт від 09.10.2015 №166/28-01-47-32560942 (т.1 а.с.188-235), яким встановлено порушення вимог, зокрема, п.200.1 ст. 200, з урахуванням ст. 185, п. 187.1 ст. 187, 198.1, п. 198.3 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податкові зобов'язання зі сплати до бюджету податку на додану вартість за червень 2015 року на загальну суму 75681966 грн.

За результатами зазначених висновків, викладених в акті перевірки, контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 03.11.2015 №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 16621606 грн. (т.1 а. с.224-225).

- документальна планова перевірка ТОВ ВТФ "Авіас" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2014.

За результатами вказаної документальної планової перевірки складений акт від 26.11.2015 №149/28-01-47-01-32560942 (т.1 а.с.10-187), яким встановлено порушення вимог, зокрема, п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.57.1 ст.57, п.135.1, п.135.2, п.п.135.4.1 п.135.4, п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.1 ст.137, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.п.138.10.3, п.п.138.10.5, п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на 40439092 грн., у т.ч. за 2012р. - на 439082 грн., за 2013р. - на 8177588 грн., за 2014р. - на 31822422 грн.; п. 198.1, п.198.2, п. 198.3 ст. 198, з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 25972898,03 грн.

За результатами зазначених висновків, викладених в акті перевірки, контролюючим органом винесені податкові повідомлення - рішення:

- від 14.12.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 548865 грн., в т.ч. за основним платежем - 40439092 грн., та штрафними (фінансовими) санкціями) в розмірі 10109773 грн. (т.1 а. с.236-237);

- від 14.12.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 38959347 грн., в т.ч. за основним платежем - 25972898 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 12986449 грн. (т.1 а.с.238-239).

Перевіряючи обґрунтованість висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки від 09.10.2015 №166/28-01-47-32560942, суд встановив наступне.

Як вбачається з вказаного акту перевірки, контролюючим органом визначено, що під час взаємовідносин з ТОВ "Норма Вест", ТОВ "Деметра 7", ТОВ "Міранж", ТОВ "Компас Х", ТОВ "Прометей Х", ТОВ "Ефрон", ТОВ "Магнат Груп", ТОВ "Геріган" - ТОВ ВТФ "Авіас" порушило податкове законодавство при здійсненні з ними господарських операцій у зв'язку з відсутністю факту (законного джерела) реального походження товару (активу) при взаємовідносинах з вищевказаними контрагентами.

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Норма Вест" (постачальник), укладено договір поставки від 25.12.2014 №П-14685, разом з додатками (т.3 а.с.69-77). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "Норма Вест" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, видаткові накладні, картку рахунку 631 за лютий - квітень 2015р. (т.3 а.с.78-128).

Згідно матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "Деметра 7" (постачальник), укладено договір поставки від 16.01.2015 №П15-166, разом з додатками (т.3 а.с.129-139). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "Деметра 7" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за лютий 2015р., картку рахунку 631 за лютий - квітень 2015р. (т.3 а.с.138-157).

Як встановлено з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "Міранж" (постачальник), укладено договір поставки від 08.01.2015 №П-15-129, разом з додатками (т.3 а.с.158-166). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "Міранж" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за лютий 2015р., картку рахунку 631 за лютий - квітень 2015р. (т.3 а.с.167-172).

Також судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Компас Х" (постачальник), укладено договір поставки від 19.12.2014 №П14641, разом з додатками (т.3 а.с.173-181). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "Компас Х" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за березень - квітень 2015р., картку рахунку 631 за березень - квітень 2015р. (т.3 а.с.182-200).

Згідно матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "Прометей Х" (постачальник), укладено договір поставки від 22.12.2014 №П-14699, разом з додатками (т.3 а.с.201-205). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "Прометей Х" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за березень - квітень 2015р., картку рахунку 631 за березень - квітень 2015р. (т.3 а.с.206-224).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "Ефрон" (постачальник), укладено договір поставки від 05.01.2015 №П15-125, разом з додатками (т.3 а.с.225-232). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "Ефрон" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за березень2015р., картку рахунку 631 за березень 2015р. (т.3 а.с.233-242).

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Магнат Груп" (постачальник), укладено договір поставки від 07.01.2015 №П15-20, разом з додатками (т.3 а.с.243-250). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "Магнат Груп" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за лютий - березень2015р., картку рахунку 631 за лютий - березень 2015р. (т.4 а.с.1-15).

Також судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Геріган" (постачальник), укладено договір поставки від 20.03.2015 №П15-20, разом з додатками (т.4 а.с.16-24). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "Геріган" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за березень - квітень 2015р., картку рахунку 631 за березень - квітень 2015р. (т.4 а.с.25-37).

Позивач розрахувався з ТОВ "Норма Вест", ТОВ "Компас Х" за поставлений товар у безготівковій формі, що підтверджується банківською випискою (т4. а. с. 37-47).

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ "Норма Вест", ТОВ "Деметра 7", ТОВ "Міранж", ТОВ "Компас Х", ТОВ "Прометей Х", ТОВ "Ефрон", ТОВ "Магнат Груп", ТОВ "Геріган", відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Сума податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Норма Вест", ТОВ "Деметра 7", ТОВ "Міранж", ТОВ "Компас Х", ТОВ "Прометей Х", ТОВ "Ефрон", ТОВ "Магнат Груп", ТОВ "Геріган" включена до складу податкового кредиту та відображена в декларації з податку на додану вартість за перевіряємий період, поданої до податкового органу.

Таким чином, ТОВ "Норма Вест", ТОВ "Деметра 7", ТОВ "Міранж", ТОВ "Компас Х", ТОВ "Прометей Х", ТОВ "Ефрон", ТОВ "Магнат Груп", ТОВ "Геріган" - виконали свої зобов'язання за вказаними договорами, а ТОВ ВТФ "Авіас" прийняло паливо - мастильні матеріали за цими договорами, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач в подальшій реалізації придбаних паливо - мастильні матеріали у вказаних контрагентів керувався Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 №281/171/578/155.

Відповідно до положень п. 10.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України передбачено порядок відпуску нафтопродуктів на АЗС, зокрема, відпуск нафтопродуктів за готівку (п.п. 10.3.1), відпуск нафтопродуктів за відомостями (п.п.10.3.2), відпуск нафтопродуктів за талонами (п.п. 10.3.3), відпуск нафтопродуктів за платіжними картками (п.п. 10.3.4).

Розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно Положенню про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 № 1315 (п.п. 10.3.1.1).

Готівка, отримана від реалізації нафтопродуктів на АЗС, здається до каси підприємства або перераховується на поточний рахунок через відділення зв'язку або інкасується до банківської установи (п.п.10.3.1.5).

Відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Кількість відпущеного нафтопродукту фіксується у відомості, яка ведеться безпосередньо на АЗС, що підтверджується підписами оператора АЗС та водія (п.п. 10.3.2.1)

Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками здійснюється на підставі вимог Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.04.2005 № 137, та інших нормативно-правових актів (п.п. 10.3.4.1).

При відпуску нафтопродуктів за талонами форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери (п.п. 10.3.3.1).

Відповідно до п. 3 "Терміни та визначення" Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Відпускання пального здійснюється за фактом пред'явлення талону. Талони не с засобом платежу, вони підтверджують право його власника на отримання фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які зазначено на ньому, оскільки оплату за дані нафтопродукти вже було здійснено (передоплата).

Постачальники здійснюють відпуск пального споживачам на АЗС Підприємства за готівковий та безготівковий розрахунок (банківські картки) та шляхом отоварювання паливних та скретч карток інших суб'єктів господарювання.

При цьому, постачальники не є емітентами отоварюваних ними скретч-карт та паливних карт, та не є продавцями нафтопродуктів за вказаними картами.

Відповідно до пп. 4.4 п. 4 ДСТУ 4303: 2004 роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності у сфері товарообігу, що охоплює купівлю - продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг.

Згідно з п. 1 ст. 698 Цивільного кодексу за договором роздрібної купівлі-пролажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, зазвичай призначений для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним (п. 2 цієї статті Кодексу).

Предметом договорів купівлі-продажу в розумінні статті 656 Цивільного кодексу України може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договорів купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства України, талони (бланки-дозволи на відпуск нафтопродуктів, паливні та скретч - картки) можуть бути предметом договору купівлі-продажу.

Згідно вказаними договорами купівлі-продажу, споживачі придбавають нафтопродукти у емітента паливних та скретч - карток за готівку чи за безготівковий розрахунок та отримують право на отримання на АЗС контрагентів-партнерів емітента вже придбаного та оплаченого пального.

Таким чином, у емітента вказаних карток, як продавця виникає безумовний обов'язок забезпечити можливість отримання товару своїм покупцям - пред'явникам даних талонів та скретч - карток.

Для реалізації вказаного обов'язку емітентом паливних та скретч - карток укладено відповідні договори поставки, що передбачають отоварювання вказаних карток з підприємствами, які здійснюють реалізацію нафтопродуктів через АЗС, зокрема, і з постачальниками укладено Договори поставки, який мається у матеріалах справи.

З огляду те, що умовами зазначених договорів поставки, укладених між ТОВ "Норма Вест", ТОВ "Деметра 7", ТОВ "Міранж", ТОВ "Компас Х", ТОВ "Прометей Х", ТОВ "Ефрон", ТОВ "Магнат Груп", ТОВ "Геріган", передбачено, що вказані контрагенти постачальники зобов'язані отоварювати паливні та скретч - картки емітента (ТОВ «ВТФ «Авіас») та видавати (жодним чином не продавати) нафтопродукти пред'явникам вказаних карток емітента у кількості та асортименті, що зазначені на самих картках.

В свою чергу, видану за картками кількість нафтопродуктів у контрагентів - постачальників придбає та оплачує емітент паливних карток оптом за договором поставки.

Отже, контрагенти - постачальники видають на своїх АЗС за паливними та скретч - картками споживачам нафтопродукти, які вже були придбані вказаними споживачами у емітента (ТОВ ВТФ "Авіас") паливних та скретч-карток за цінами, що були встановлені на нафтопродукти емітентом карток на момент придбання карток, а самим емітентом вказані нафтопродукти були чи будуть придбані у вказаних контрагентів - постачальників оптом за безготівковий розрахунок, за цінами, встановленими постачальниками та на момент придбання певної кількості нафтопродуктів емітентом у постачальників на підставі договору поставки.

Таким чином, контрагенти - постачальники позивача при отоварюванні паливних та скретч - карток ТОВ ВТФ "АВІАС" на своїх АЗС здійснювали не роздрібну реалізацію нафтопродуктів кінцевим споживачам, а оптовий продаж нафтопродуктів емітентам паливних та скретч - карток, для їх комерційного використання, тобто для подальшого продажу вказаних нафтопродуктів кінцевим споживачам за паливними та скретч - картками (талонами).

Відповідно до ст. 213.1.1 п. 213 ст. 213 ПК України, об'єктами оподаткування є операції з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції).

Пунктом 215.1 ст. 215 ПК України передбачено, що нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне - належать до підакцизних товарів.

Згідно п. 216.9 ст. 216 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

З огляду на викладене, суд зазначає, що відпуск пального за паливними та скретч - картками на АЗС вказаних контрагентів - ТОВ "Норма Вест", ТОВ "Деметра 7", ТОВ "Міранж", ТОВ "Компас Х", ТОВ "Прометей Х", ТОВ "Ефрон", ТОВ "Магнат Груп", ТОВ "Геріган" здійснюється за фактом пред'явлення талону, а самі картки (талони) не є засобом платежу, (вони підтверджують право його власника на отримання фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які зазначено на ньому, оплату за дані нафтопродукти вже було здійснено покупцем емітенту талона), у зв'язку з чим дата отоварювання паливної чи скретч-картки (талона) не є датою здійснення розрахункової операції за видані (отримані) нафтопродукти, через що складені акт приймання-передачі нафтопродуктів окремо по паливним карткам (топ ливним талонам) та скретч карткам наприкінці місяця між позивачем та контрагентом є належним первинним документом на підтвердження виконання умов договорів поставки з вказаними контрагентами.

Враховуючи викладене, переміщення придбаних ПММ у контрагентів - ТОВ "Норма Вест", ТОВ "Деметра 7", ТОВ "Міранж", ТОВ "Компас Х", ТОВ "Прометей Х", ТОВ "Ефрон", ТОВ "Магнат Груп", ТОВ "Геріган" не відбувалося, оскільки вказані контрагенти відпускають нафтопродукти, які вже знаходяться на їхніх АЗС.

На підставі зазначених вище обставин, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесені позивачем - ТОВ ВТФ "Авіас" витрати у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату вартості придбаних паливо - мастильних матеріалів) свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Наявні у справі докази не містять жодних доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Крім того, факт наявності у позивача - ТОВ ВТФ "Авіас" матеріально - технічних ресурсів, що підтверджується наявними в матеріалах справи договорами суборенди, актами приймання - передачі, тощо, персоналу, свідчить про наявність умов необхідних для здійснення основаного виду діяльності - оптова та роздрібна торгівля та здійснення позивачем зазначеного виду діяльності. Порядок формування податкового кредиту здійснювався у перевіряємому періоді відповідно Податкового кодексу України.

Підпунктом "а" п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з вимог п.198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

У відповідності до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно до п. 200.3 ст. 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до абз. "а" п 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

Суд зазначає, що угоди, укладені між позивачем та його контрагентами: ТОВ "Норма Вест", ТОВ "Деметра 7", ТОВ "Міранж", ТОВ "Компас Х", ТОВ "Прометей Х", ТОВ "Ефрон", ТОВ "Магнат Груп", ТОВ "Геріган" є чинними та не визнані в установленому порядку недійсними.

Таким чином, позивачем було повністю дотримано всіх вимог Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит та відображення валових витрат по операціях з ТОВ "Норма Вест", ТОВ "Деметра 7", ТОВ "Міранж", ТОВ "Компас Х", ТОВ "Прометей Х", ТОВ "Ефрон", ТОВ "Магнат Груп", ТОВ "Геріган", позивачем подано декларації з ПДВ, розрахунки податку на додану вартість та сум бюджетного відшкодування. Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 03.11.2015 № є необґрунтованим, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також перевіряючи обґрунтованість висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки від 26.11.2015 №149/28-01-47-01-32560942, суд встановив наступне.

Як вбачається з вказаного акту перевірки, контролюючим органом визначено, що для зменшення податкових зобов'язань з ПДВ та відповідно отримання податкової економії ТОВ ВТФ "Авіас" здійснювало нереальні господарські операції у зв'язку з відсутністю факту реального походження товару при взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками та відповідність фактичних взаємовідносин показникам задекларованим в податковій звітності учасників цих операцій.

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Донмас" (постачальник), укладено договір поставки від 22.07.2010 №П-14006, разом з додатками, а також додатковими угодами (т.11 а.с.32-48). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ " Донмас " та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за грудень 2014р. (т.11 а.с.49-54).

Згідно матеріалами справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "ГРІФФ-Н" (постачальник), укладено договір поставки від 26.06.2014 №П-14286, разом з додатками, а також додатковими угодами (т.11 а.с.55-63). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "ГРІФФ-Н" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за грудень 2014р. (т.11 а.с.64-69).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "Фортуна Х" (постачальник), укладено договір поставки від 16.06.2014 №П-14306, разом з додатками, а також додатковими угодами (т.11 а.с.70-78). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ Фортуна Х" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за грудень 2014р. (т.11 а.с.79-82,99).

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Т.О.Н." (постачальник), укладено договір поставки від 01.07.2014 №П-14420, разом з додатками, а також додатковими угодами (т.11 а.с.100-106). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ " Т.О.Н." та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за грудень 2014р., банківські виписка по особовому рахунку (т.11 а.с.107-111,117-124).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "АЛЬФАР ПЛЮС" (постачальник), укладено договір поставки від 10.07.2014 №П-14433, разом з додатками, а також додатковими угодами (т.11 а.с.125-133). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "АЛЬФАР ПЛЮС" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за грудень 2014р. (т.11 а.с.134-139).

Згідно матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "НАФТАКОМПАНІ" (постачальник), укладено договір поставки від 30.06.2014 №П-14419, разом з додатками, а також додатковими угодами (т.11 а.с.172-180). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "НАФТАКОМПАНІ" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за грудень 2014р. (т.11 а.с.181-186).

Як встановлено з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "Смарагда" (постачальник), укладено договір поставки від 01.07.2014 №П-14294, разом з додатками, а також додатковими угодами (т.11 а.с.201-209). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити паливо - мастильні матеріали (бензин, дизельне паливо і газ), в кількості і за ціною, передбаченими у додатках до договору, які є невід'ємною частиною даного договору. Також відповідно до п.п. 3.1.1 зазначеного договору - постачальник зобов'язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця в кількості: для паливних карток - зазначених у квитанціях терміналу; для скретч - карток - зазначених у квитанціях терміналу (за умови збігу номіналу на квитанції терміналу з номіналом, вказаним на скретч - картці).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "Смарагда" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за грудень 2014р. (т.11 а.с.210-215).

Також судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Т.О.Н." (продавець), укладено договір купівлі - продажу від 01.07.2014 №74-148, (т.11 а.с.112-113). Згідно п.п. 1.1 вказаного договору купівлі продажу - продавець зобов'язується передати певну кількість товару в асортименті, кількості, за цінами і в строки, встановлені згідно із заявками (усними чи письмовими), у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "Т.О.Н." та позивачем, до матеріалів справи надано - видаткову накладну, податкову накладну, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за грудень 2014р., банківську виписку по особовому рахунку (т.11 а.с.114-124).

Згідно матеріалам справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "Авангард 10" (постачальник), укладено договір поставки нафтопродуктів від 30.05.2014 №23, разом з додатковою угодою (т.12 а.с.57-58). Згідно п.п. 1.1 зазначеного договору поставки нафтопродуктів - постачальник зобов'язується передати у власність покупця нафтопродукти, згідно умов договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити за товар узгоджену договором грошову суму. Відповідно до п.2 додаткової угоди вказаного договору поставки - постачальник передає товар на умовах EXW - резервуари нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт» та інші нафтобази, що належать ПАТ «Дніпронафтопродукт» на правах власності або ті, що використовуються ним на підставі цивільно - правових договорів, згідно з Інкотермс - 2000.

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ " Авангард 10" та позивачем, до матеріалів справи надано - акт приймання - передачі товару, податкову накладну, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за травень 2014р. (т.12 а.с.59-62).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "ТД «НАФТОПРОДУКТИ" (продавець), укладено договір купівлі - продажу від 30.05.2014 №30-06-14, разом з додатковою угодою (т.12 а.с.63-65). Згідно п.п. 1.1 зазначеного договору поставки нафотпродуктів - продавець зобов'язується передати у власність покупцю нафтопродукти, згідно умов договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити вказаний товару визначеною даним договором грошовою сумою. Відповідно до п.2.3 зазначеного договору купівлі - продажу - товар передається на умовах EXW - склад продавця (АЗС) (Інкотермс - 2000).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "ТД «НАФТОПРОДУКТИ" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі товару, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за червень 2014р. (т.12 а.с.66-79).

Згідно матеріалам справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "Престиж 10" (постачальник), укладено договір поставки нафтопродуктів від 01.02.2011 №3, разом з додатковими угодами (т.12 а.с.80-82). Згідно п.п. 1.1 зазначеного договору поставки нафотпродуктів - постачальник зобов'язується передати у власність покупця нафтопродукти, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, у відповідності з умовами договору. Відповідно до п. 4.2 вказаного договору поставки - товар поставляється покупцю партіями, в кількості та за ціною, визначеною додатковими угодами на умовах EXW - склад ПАТ «Дніпронафтопродукт».

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ " Престиж 10" та позивачем, до матеріалів справи надано - лист - повідомлення, акт приймання - передачі товару, податкову накладну, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за травень 2014р. (т.12 а.с.83-93).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "ОСКАЛІТ" (продавець), укладено договір купівлі - продажу від 10.06.2014 №КП -14256, разом з додатками (т.12 а.с.94-96). Згідно п.п. 1.1 зазначеного договору - продавець зобов'язується передати у власність покупцю нафтопродукти, а покупець зобов'язується їх прийняти товар та оплатити в асортименті і кількості згідно з додатком до договору купівлі - продажу, який є невід'ємною частиною цього договору та видатковими накладними. Відповідно до п.3.2 зазначеного договору купівлі - продажу - товар умови поставки - склад продавця (АЗС), адреса АЗС вказана у додатку №1 до договору.

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ " ОСКАЛІТ " та позивачем, до матеріалів справи надано - видаткові накладні, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за червень 2014р. (т.12 а.с.113).

Згідно матеріалам справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "МДФ - УНІВЕРСАЛ" (продавець), укладено договір купівлі - продажу від 30.06.2014 №МДФ/Б-300614, разом з додатками, а також додатковими угодами (т.12 а.с.114-122). Згідно п.п. 1.1 зазначеного договору - продавець зобов'язується передати у власність покупцю нафтопродукти, а покупець зобов'язується їх прийняти товар та оплатити вказаний товар визначеною даним договором грошовою сумою. Відповідно до п.2.3 зазначеного договору купівлі - продажу - товар передається на умовах - склад EXW - склад продавця (АЗС) (Інкотермс-2010) (додаток №1 до договору).

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ " МДФ - УНІВЕРСАЛ" та позивачем, до матеріалів справи надано - видаткову накладну, податкову накладну, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за червень 2014р. (т.12 а.с.123-124,131).

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "УНІСТРОЙ" (постачальник), укладено договір поставки нафтопродуктів від 22.11.2012 №КП-12070, разом з додатками, а також додатковими угодами (т.12 а.с.132-133). Згідно п.п. 1.1 зазначеного договору поставки нафтопродуктів - постачальник зобов'язується передати у власність покупця нафтопродукти, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, у відповідності з умовами договору. Відповідно до п. 4.2 вказаного договору поставки - товар поставляється покупцю партіями, в кількості та за ціною, визначеною додатковими угодами на умовах EXW - склад ПАТ «Дніпронафтопродукт».

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ " УНІСТРОЙ " та позивачем, до матеріалів справи надано - лист - повідомлення, акт приймання - передачі товару, видаткову накладну, податкову накладну, банківську виписку по рахунку (т.12 а.с.134-139).

Також судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "ТРЕЙД СЕРВИС" (постачальник), укладено договір поставки нафтопродуктів від 07.07.2014 №71, разом з додатками (т.12 а.с.140-141). Згідно п.п. 1.1 зазначеного договору поставки нафтопродуктів - постачальник зобов'язується передати у власність покупця нафтопродукти, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити нафтопродукти, у відповідності з умовами договору. Відповідно до п. 4.2 вказаного договору поставки - товар поставляться покупцю партіями, в кількості та за ціною, визначеною додатковими угодами на умовах EXW - склад ПАТ «Дніпронафтопродукт».

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ " ТРЕЙД СЕРВИС" та позивачем, до матеріалів справи надано - специфікації, акти приймання - передачі товару, видаткові накладні, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за липень 2014р. (т.12 а.с.42-181).

Згідно з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "Лоранто" (постачальник), укладено договір купівлі - продажу нафтопродуктів від 01.06.2014 №0303, разом з додатком (т.12 а.с.182-187). Згідно п.п. 1.1 зазначеного договору поставки нафтопродуктів - постачальник зобов'язується поставити покупцю нафтопродукти, а покупець зобов'язується їх прийняти та оплатити в асортименті і кількості згідно з додатками до договору купівлі - продажу нафтопродуктів, які є його невід'ємною частиною, та видатковими накладними до нього. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору - умови поставки - склад продавця (АЗС), EXW - резервуари ПАТ «Дніпронафтопродукт», які є власністю резервуари ПАТ «Дніпронафтопродукт» на прав власності, або тих які використовуються ним на підставі цивільно - правових договорів, згідно Інкотермс - 2000.

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ " Лоранто" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за липень 2014р. (т.12 а.с.188-210).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "ЕЛІТ НАФТА" (постачальник), укладено договір купівлі - продажу нафтопродуктів від 27.06.2014 №3, разом з додатком (т.12 а.с.211-218). Згідно п.п. 1.1 зазначеного договору поставки нафтопродуктів - постачальник зобов'язується поставити покупцю нафтопродукти, а покупець зобов'язується їх прийняти та оплатити в асортименті і кількості згідно з додатками до договору купівлі - продажу нафтопродуктів, які є його невід'ємною частиною, та видатковими накладними до нього. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору - умови поставки - склад продавця (АЗС), EXW - резервуари ПАТ «Дніпронафтопродукт», які є власністю резервуари ПАТ «Дніпронафтопродукт» на прав власності, або тих які використовуються ним на підставі цивільно - правових договорів, згідно Інкотермс - 2000.

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ "ЕЛІТ НАФТА" та позивачем, до матеріалів справи надано - акти приймання - передачі, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за липень 2014р. (т.12 а.с.219-246).

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "ЕКФІЛА" (постачальник), укладено договір купівлі - продажу нафтопродуктів від 01.06.2014 №НП-062014, разом з додатком (т.12 а.с.247-250). Згідно п.п. 1.1 зазначеного договору поставки нафтопродуктів - постачальник зобов'язується поставити покупцю нафтопродукти, а покупець зобов'язується їх прийняти та оплатити в асортименті і кількості згідно з додатками до договору купівлі - продажу нафтопродуктів, які є його невід'ємною частиною, та видатковими накладними до нього. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору - умови поставки - склад продавця (АЗС), EXW - резервуари ПАТ «Дніпронафтопродукт», які є власністю резервуари ПАТ «Дніпронафтопродукт» на прав власності, або тих які використовуються ним на підставі цивільно - правових договорів, згідно Інкотермс - 2000.

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ " ЕКФІЛА " та позивачем, до матеріалів справи надано - видаткові накладні, податкові накладні, оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 за червень 2014р. (т.13 а.с.1-23).

При цьому суд зазначає, виходячи з зазначених договорів поставки, укладених між позивачем та контрагентами - постачальниками , що переміщення нафтопродуктів в просторі не здійснювалося, оскільки, в одному випадку, право власності на придбаний товар передавалося на самій АЗС контрагента - постачальника, який реалізовував контрагентам - покупцям позивача за фактом пред'явлення талону, а самі картки (талони) не є засобом платежу, (вони підтверджують право його власника на отримання фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які зазначено на ньому, оплату за дані нафтопродукти вже було здійснено покупцем емітенту талона), у зв'язку з чим дата отоварювання паливної чи скретч-картки (талона) не є датою здійснення розрахункової операції за видані (отримані) нафтопродукти, через що складені акт приймання-передачі нафтопродуктів окремо по паливним карткам (топливним талонам) та скретч карткам наприкінці місяця між позивачем та контрагентом є належним первинним документом на підтвердження виконання умов договорів поставки з вказаними контрагентами. В іншому випадку, для забезпечення виконання умов зазначених договору поставки нафтопродуктів між позивачем (поклажодавець) та ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач) укладено договір зберігання від 21.12.2009 №2112/09-4, разом з додатковою угодою та відповідними додатками (т.25 а.с.79-83). Відповідно до п.1.1 вказаного договору визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором зберігач зобов'язується прийняти та зберігати нафтопродукти та інші ТМЦ, які передаються поклажодавцем, і повернути їх поклажодавцеві у схоронності за першою його вимогою. На підтвердження здійснення господарської операції між позивачем ПАТ "Дніпронафтопродукт" стосовно зберігання придбаного товару у контрагентів - постачальників (за відповідними договорами поставки) позивачем надано до матеріалів справи оборотно - сальдові відомості, акти приймання - передачі, банківські виписки по особовому рахунку, податкові накладні (т. 14 а.с. 97-102, т.25 а.с.78,84-117).

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані контрагентами - постачальниками у спірних правовідносинах, відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

В ході судового розгляду судом встановлено, що придані паливо - мастильні матеріали були придбані для здійснення позивачем господарської діяльності шляхом подальшої реалізації контрагентам - покупцям, а саме: ТОВ "ДІКТОН", ТОВ "Влада Ойл", ТОВ "Запоріжнафтопродуктгруп", ТОВ "Магнум- Трейд", ТОВ "ОКСАРТ -СУМИ", ТОВ "Прометей Х", ТОВ "ТАНАІС - СУМИ", ТОВ "ФРІМОНТ", ТОВ "РЕКОРД ОІЛ", ТОВ "ПРАЙМ РЕСУРС", ТОВ "ФАВОР ОІЛ", ТОВ "САНСАРА ПЛЮС", ТОВ "МІРАНЖ", ТОВ "ЕФРОН", що підтверджується відповідними договорами поставки, згідно п.п.1.1 визначено, що постачальник - ТОВ ВТФ «Авіас» зобов'язується передати у власність покупцям нафтопродукти, згідно умов договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити за товар узгоджену договором грошову суму. Також на підтвердження подальшої реалізації придбаного товару у контрагентів - постачальників позивачем до матеріалів справи надано податкові, видаткові накладні, акти приймання - передачі, банківські виписки по особовому рахунку, оборотно - сальдові відомості по рахунку (т.13 а.с.47-250, т.14 а.с. 1-67, 121-200, т. 27 а.с.101- 249, т. 28 а.с.1-51).

Сума податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками у спірних правовідносинах включена до складу податкового кредиту та відображена в декларації з податку на додану вартість за перевіряємий період, поданої до податкового органу.

Таким чином, контрагенти - постачальники ТОВ ВТФ "Авіас" - виконали свої зобов'язання за вказаними договорами, а ТОВ ВТФ "Авіас" прийняло паливо - мастильні матеріали за цими договорами, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

На підтвердження якості придбаного товару у вказаних контрагентів позивачем до матеріалів справи надано сертифікати відповідності (т.26 а.с.1-82, т.27 а.с.87-90).

На підставі зазначених обставин, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесені позивачем - ТОВ ВТФ "Авіас" витрати у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату вартості придбаних паливо - мастильних матеріалів), що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку, свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Наявні у справі докази не містять жодних доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Крім того, факт наявності у позивача - ТОВ ВТФ "Авіас" матеріально - технічних ресурсів, що підтверджується наявними в матеріалах справи договорами суборенди, актами приймання - передачі, тощо, персоналу, свідчить про наявність умов необхідних для здійснення основаного виду діяльності - оптова та роздрібна торгівля та здійснення позивачем зазначеного виду діяльності. Порядок формування податкового кредиту здійснювався у перевіряємому періоді відповідно Податкового кодексу України.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до абз. «а» п.198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України, визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Склад валових витрат та порядок їх визначення ст.ст.138, 139 ПК України.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.138.1 ст. 138 ПК України - витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п.138.2 ПК України - витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Пунктом 138.8 статті 138 ПК України встановлено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загально - виробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України - не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Суд зазначає, що угоди, укладені між позивачем та його контрагентами - постачальниками у спірних правовідносинах є чинними та не визнані в установленому порядку недійсними.

Суд, аналізуючи вищезазначені положення нормативно-правових актів, приходить до висновку, що необхідною умовою для включення понесених витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат є наявність зв'язку товарів (робіт, послуг) з господарською діяльністю підприємства. Придбання таких товарів (робіт, послуг) повинно бути складовою частиною діяльності особи, що направлена на отримання доходу.

Суд зазначає, що видами діяльності ТОВ ВТФ "Авіас" є діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; роздрібна торгівля пальним (основний); вантажний автомобільний транспорт; складське господарство; будівництво житлових і нежитлових будівель.

Таким чином судом встановлено, що придбання позивачем паливо - мастильні матеріали у контрагентів - постачальників у спірних правовідносинах було необхідно для здійснення господарської діяльності, а саме: подальшої реалізації контрагентам - покупцям шляхом оптової та роздрібної торгівлі паливо - мастильних матеріалів, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами - приймання передач, податковими та видатковими накладними, банківськими виписками по особовому рахунку тощо.

Зазначена закупівля паливо - мастильних матеріалів у контрагентів безпосередньо пов'язана з господарською діяльністю підприємства, оскільки придбані товари забезпечують здійснення позивачем основного виду діяльності шляхом реалізації продукції, , яка направлена на отримання доходу.

Позивачем надані всі належні первинні документи, що підтверджують реальність та факт придбання послуг та робіт, які призначені для використання у господарській діяльності ТОВ ВТФ "Авіас".

Таким чином, позивачем було дотримано вимог Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит та відображення валових витрат по операціях з контрагентами - постачальниками у спірних правовідносинах, позивачем подано декларації з ПДВ, розрахунки податку на додану вартість та сум бюджетного відшкодування та декларації з податку на прибуток (т. 16 а.с.175-229, т.17- 24, т. 25 а.с.1-77). Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій позивачем з його контрагентами - постачальниками та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат та сум валових витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 14.12.2015 №, від 14.12.2015 № є необґрунтованими, через що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ ВТФ "Авіас" в електронній базі даних "Автоматична система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно - перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах перевірки від 26.11.2015 №149/28-01-47-01/32560942, від 09.10.2015 №116/28-01-47/32560942, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд зазначає, що спосіб дій органів державної податкової служби України при реалізації владної управлінської функції - контролю за правильністю та повнотою справляння податкових зобов'язань платників податків визначений нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.14.1.171. п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковою інформацією є інформація у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

Згідно ст. 16 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 р., № 2657-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2657-ХІІ) податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

В ході судового розгляду судом не встановлено, що податковим органом були внесені зміни до інформаційної системи "Податковий блок", на підставі висновків акту перевірки, а також до картки особового рахунку позивача.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ ВТФ "Авіас" в електронній базі даних "Автоматична система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно - перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах перевірки від 26.11.2015 №149/28-01-47-01/32560942, від 09.10.2015 №116/28-01-47/32560942 - не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Позовні вимоги в частині скасування податкових повідомлень - рішень від 14.12.2015 №, від 14.12.2015 №, від 03.11.2015 № - належить задовольнити.

У задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ ВТФ "Авіас" в електронній базі даних "Автоматична система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно - перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах перевірки від 26.11.2015 №149/28-01-47-01/32560942, від 09.10.2015 №116/28-01-47/32560942 - належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378 грн., що підтверджується квитанцією від 09.02.2016 (т.2 а.с.15).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 128, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - торгівельної фірми "Авіас" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС від 14.12.2015 №, від 14.12.2015 №, від 03.11.2015 №.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - торгівельної фірми "Авіас" (, поштовий індекс 61038, м. Харків, Салтівське шосе, буд. 43) у розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 27 вересня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.