Справа № 820/4879/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
06 жовтня 2016 р. № 820/4879/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Полях Н.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню ВП №51930712 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.08.2016 року;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області прийняти рішення відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", щодо виконавчого листа по адміністративній справі № 820/1255/16 виданого Харківським окружним адміністративним судом 02.08.2016 року про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірна постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Харківський обласний військовий комісаріат є територіальним підрозділом МОУ, а відтак виконання рішення суду про зобов`язання Харківського обласного військового комісаріату подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України висновок та всі передбачені до цього документи щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови КМУ №975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги», покладено саме на Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що прямо передбачено ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідач не скористався процесуальним правом надати заперечення на адміністративний позов.

У судове засідання позивач та представник відповідача не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд на підставі ч.4 ст.122, ч.6 ст. 128 КАС України вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ст. 41 КАС України.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа - Міністерство оборони України, в якому просив суд визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у направленні документів розпорядникові бюджетних коштів без складання висновку щодо виплати мені ( ОСОБА_1 ) одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги..." та зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат подати документи розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України та висновку щодо виплати мені ( ОСОБА_1 ) одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги...".

Постановою Харківського окружного адміністративного суду по справі від 30 травня 2016 по справі №820/1255/16 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Відповідно до відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" вказана постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась та 07.07.2016 набрала законної сили.

Судом встановлено, що 02.08.2016 Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 30.05.2016 року №820/1255/16 (а.с.8), який разом з відповідною заявою подано позивачем до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області з проханням прийняти на виконання та відкрити виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документа.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Мельник Т.О. 11.08.2016 в рамках ВП №51930712 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, що направлена на адресу позивача супровідним листом від 11.08.2016 №51930712/В-10 (а.с.7).

Не погодившись зі вказаною постановою, позивач звернувся за захистом своїх прав у судовому порядку.

При цьому, державний виконавець, відмовляючи у відкритті виконавчого провадження посилається на Положення про військові комісаріати, затвердженого Постановою КМУ №389 від 03.06.2013 року, відповідно до якого, військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. Також вказано, що пред`явлений виконавчий документ, боржником за яким є Харківський обласний військовий комісаріат, підвідомчий виконанню територіальним органом державної виконавчої служби, а саме: Ленінським відділом державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" (редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підвідомчість виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень визначається положеннями ст. 21 даного Закону.

Так ч.2 вказаної статті визначено, що на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: 1) боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; 2) сума зобов`язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

При цьому, у п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Як з`ясовано судом, відповідач відмовив у відкритті виконавчого провадження за пред`явленим виконавчим документом, вважаючи, що він не підвідомчий Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, оскільки Харківський обласний військовий комісаріат не відноситься до кола територіальних підрозділів центральних органів виконавчої влади.

Положенням про військові комісаріати (затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.1998 р. №389, далі за текстом - Положення №389), визначено, що військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території. Військові комісаріати утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи, крім районних, міських, районних у містах, можуть утворюватися: об`єднані районні військові комісаріати для обслуговування кількох районів чи районів у містах обласного значення або районів і міст районного значення чи кількох районів у містах обласного значення та району (районів); об`єднані міські військові комісаріати для обслуговування одночасно м. Севастополя та району або міста обласного значення та району (районів). Військові комісаріати утворюються, реорганізуються та ліквідуються Міноборони за поданням начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил (п.1 Положення №389).

Пунктом 7 Положення №389 передбачено, що обласні військові комісаріати є юридичними особами, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Інші військові комісаріати є відокремленими підрозділами відповідних обласних військових комісаріатів. Військові комісаріати мають печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Водночас, згідно з Положенням про Міністерство оборони України, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. №671, надалі - Положення №671), Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва. Міноборони є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили ( п.1 Положення №671).

При цьому, організація, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України унормовані Законом України "Про центральні органи виконавчої влади".

Так, статтею 1 названого Закону визначено, що систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади. Система центральних органів виконавчої влади є складовою системи органів виконавчої влади, вищим органом якої є Кабінет Міністрів України. Міністерства забезпечують формування та реалізують державну політику в одній чи декількох сферах, інші центральні органи виконавчої влади виконують окремі функції з реалізації державної політики. Повноваження міністерств, інших центральних органів виконавчої влади поширюються на всю територію держави.

Частиною 1 ст.13 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" унормовано, що територіальні органи міністерства утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників міністерства і коштів, передбачених на утримання міністерства, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра Кабінетом Міністрів України. Територіальні органи міністерства можуть утворюватися, ліквідовуватися, реорганізовуватися міністром як структурні підрозділи апарату міністерства, що не мають статусу юридичної особи, за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Територіальні органи міністерства утворюються у випадках, коли їх створення передбачено положенням про міністерство, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч.1 ст. 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України. Пропозиції щодо утворення, реорганізації та ліквідації територіальних органів центрального органу виконавчої влади на розгляд міністрові вносить керівник центрального органу виконавчої влади. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади можуть утворюватись, ліквідовуватись, реорганізовуватись керівником центрального органу виконавчої влади як структурні підрозділи апарату центрального органу виконавчої влади за погодженням з міністром, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, та Кабінетом Міністрів України. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади створюються у випадках, коли їх створення передбачено положенням про центральний орган виконавчої влади, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Територіальні органи центральних органів виконавчої влади можуть утворюватися в інших організаційно-правових формах у порядку, визначеному законодавством.

Частиною 2 ст. 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" визначено, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади можуть утворюватися в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх утворення).

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Системно аналізуючи зазначені норми, суд приходить до висновку, що на Харківський обласний військовий комісаріат як на місцевий орган військового управління розповсюджуються норми ч. 2 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" від від 21.04.1999 № 606-XIV, а тому примусове виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 №820/1255/16 станом на момент виникнення спірних правовідносин підвідомче відповідачу, а спірна постанова від 11.08.2016 в рамках ВП №51930712 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті виконавчого документа до виконання), підлягає скасуванню.

Щодо решти позовних вимог суд зазначає наступне.

За Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд зазначає, що 05.10.2016 року набув чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII, частиною 1 статті 5 якого визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

05 жовтня 2016 року набрав чинності наказ Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2832/5, яким, зокрема, викладено в новій редакції Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція). Інструкція враховує новели в регулюванні виконавчого провадження, запроваджені Законами України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 р. № 1403-VIII та «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII.

Відповідно до п.4 Інструкції Відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підвідомчі рішення, за якими: боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; сума зобов`язання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Зі змісту наведених норм вбачається, що повноваження з відкриття виконавчого провадження є саме дискреційними повноваженнями відповідача, оскільки останній, в силу приписів ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області прийняти рішення відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", щодо виконавчого листа по адміністративній справі № 820/1255/16 виданого Харківським окружним адміністративним судом 02.08.2016 року про зобов`язання Харківський обласний військовий комісаріат подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги", суд відмовляє, проте, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача та, враховуючи приписи ч.2 ст.11 КАС України, виходить за межі позовних вимог та зобов`язує відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 30.05.2016 року № 820/1255/16 виданого Харківським окружним адміністративним судом 02.08.2016 року, з урахуванням висновків суду.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 128, 160-163, 186, 254 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню ВП №51930712 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 11.08.2016 року.

Зобов`язати відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 30.05.2016 року № 820/1255/16 виданого Харківським окружним адміністративним судом 02.08.2016 року, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.А.Полях