Справа № 453/1273/13-а
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 453/1273/13-а
№ провадження 2-а/453/6/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2014 року Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 14.08.2013 року звернувся у суд із адміністративною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області, в якій просив визнати неправомірними дії відповідача щодо позбавлення його права на пільгове обчислення страхового стажу шляхом зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі за один рік та шість місяців за період з 07.11.1986 року по 07.11.1988 року та зобовязати відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області зарахувати йому до страхового стажу період роботи у районах Крайньої Півночі з 07.11.1986 року по 07.11.1988 року за один рік та шість місяців (у півторакратному розмірі). Також просив визнати неправомірними дії відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії по більшому заробітку неправомірними та зобовязати останнього здійснити перерахунок призначеної йому пенсії по більшому заробітку, а саме по заробітній платі за період з січня 1979 року по грудень 1985 року на підставі довідки про середньомісячну нараховану заробітну плату Комстату Російської Федерації від 04.12.2012 року (а. с. 2-3).

Ухвалою судді від 15.08.2013 року відкрито провадження у адміністративній справі і призначено до судового розгляду (а. с. 1).

В обґрунтування адміністративних позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він у період з 10.11.1980 року по 07.11.1988 року працював спершу у будівельному управлінні № 15 треста «Усінскбуд», а згодом у ПМК-1201 треста «Комісільбуд», що знаходяться на території районів Крайньої Півночі. Він з 05.07.2010 року отримує пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». Разом з тим, йому при призначенні пільгової пенсії до страхового стажу шляхом зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі за один рік та шість місяців відповідачем не зараховано період роботи з 07.11.1986 року по 07.11.1988 року включно, посилаючись на термін дії договору, який складав два роки, тобто менше, аніж встановлений трьохрічний термін для такого виду договорів і можливості зарахування відповідного стажу у півторакратному розмірі. З такими діями відповідача він погодитись не може, оскільки факт роботи на території районів Крайньої Півночі у період з 07.11.1986 року по 07.11.1988 року дійсно мав місце і це першочергово повинно було б братись відповідачем до уваги. Також вказує, що відповідач призначив йому пільгову пенсію у 2010 році по заробітній платі за період з травня 1979 року по червень 1984 року, хоча він про це не просив. Згодом, а саме у січні 2013 року він звернувся до відповідача та клопотав про перерахунок пенсії, зокрема призначення вказаної пенсії по заробітній платі за період з січня 1979 року по грудень 1985 року на підставі довідки про середньомісячну нараховану заробітну плату Комстату Російської Федерації від 04.12.2012 року, яку він не мав змоги подати при призначенні пенсії. Відповідач у перерахунку пенсії по вказаній заробітній платі також відмовив, порушуючи, на його думку, його права та інтереси. З огляду на вказане, він був змушений звертатися до суду із даним адміністративним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у адміністративній позовній заяві (а. с. 2-3), просив їх задовольнити. У судовому засіданні надав пояснення, аналогічні наведеним у адміністративному позові.

Належним чином уповноважені представники відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області заступник начальника управління ОСОБА_3 та головний спеціаліст-юрисконсульт ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення вимог адміністративного позову заперечили у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов від 02.12.2013 року (а. с. 25-27), просили у такому відмовити. Додатково надали пояснення, згідно з якими позивач ОСОБА_1 дійсно з 05.07.2010 року отримує пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», оскільки при призначенні пенсії був врахований стаж його роботи у районах Крайньої Півночі у півторакратному розмірі за період з 10.11.1980 року по 10.11.1983 року та з 11.11.1983 року по 11.11.1986 року. Що стосується стажу роботи позивача ОСОБА_1 у районах Крайньої Півночі у період з 07.11.1986 року по 07.11.1988 року, то такий стаж врахований у одинарному розмірі, оскільки трудовий договір був укладений терміном на два роки. Відповідно, зарахування такого періоду роботи до страхового стажу у півторакратному розмірі суперечило б п. 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року № 530/П-28, за яким такі пільги надаються працівникам, які заключили трудовий договір терміном на три роки. Що стосується перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 по більшому заробітку, то підстав для цього немає, так як позивач власноручно 16.07.2010 року написав заяву про призначення йому пенсії, до якої для обчислення пенсії і врахування середньомісячного заробітку додав відповідні довідки за період роботи у БУ комбінаті «Львівпромбуд» з 01.05.1979 року по 30.09.1980 року і в районі Крайньої Півночі з жовтня 1980 року по червень 1984 року. Обчислення пенсії відбулося у порядку, визначеному ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України № 919 від 05.07.2006 року, якою затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату. Перерахунок пенсії від середньомісячної номінальної заробітної плати, як про це клопотав позивач, чинним законодавством не передбачено. Відтак, ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області правомірно відмовлено позивачу ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по більшому заробітку, а підстав зобовязувати здійснити перерахунок такої пенсії по заробітній платі за період з січня 1979 року по грудень 1985 року немає.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Сторонами у судовому засіданні не заперечувалось, що позивач ОСОБА_1 у період з 10.11.1980 року по 09.08.1988 року працював спершу у будівельному управлінні № 15 треста «Усінскбуд», а згодом у ПМК-1201 треста «Комісільбуд», які знаходяться на території районів Крайньої Півночі. У період з 22.08.1988 року по 01.07.1994 року позивач ОСОБА_1 працював у Стрийському обєднанні «Райагробуд», яке, відповідно, на території районів Крайньої Півночі не знаходиться. Такий стаж підтверджувався записами у трудовій книжці, у звязку з чим він був врахований при призначенні позивачу ОСОБА_1 з 05.07.2010 року пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». Зазначені обставини учасниками процесу не оспорювались. Сам факт трудового стажу позивача ОСОБА_1 і наявності відповідних записів на його підтвердження у трудовій книжці останнього встановлений Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду, постановленою 07.02.2012 року у адміністративній справі № 32925/10/9104 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області про визнання протиправними дій та зобовязання до вчинення дій (а. с. 39-47), у звязку з чим зазначені обставини при вирішенні даного спору не досліджувались.

За правилами Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 10.02.1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі»», Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

У відповідності до вимог п. 3 ОСОБА_4 Міністрів СРСР № 148 від 10.02.1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі»», за кожен рік роботи з 01.03.1960 року зараховується один рік та шість місяців при нарахуванні страхового стажу.

Враховуючи те, що у період роботи з 10.11.1980 року по 09.08.1988 року позивач ОСОБА_1 дійсно працював у районах Крайньої Півночі, судом достовірно встановлено, що за вказаний період роботи останній має право на пільгове обчислення пенсії з розрахунку один рік за півтора, при цьому мотиви відмови відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області у здійсненні обрахунку одного із спірних періодів, а саме з 07.11.1986 року по 09.08.1988 року у пільговому обчисленні не можуть вважатись законними, є такими, що не відповідають нормам матеріального права та порушують права позивача ОСОБА_1 виходячи з таких підстав.

Відповідно до Прикінцевих положень згаданого вище Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

За період роботи до 01.01.1991 року на Крайній Півночі чи у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген, відповідно до п. п. «б» п. 7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали у районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до положень ст. 24 КЗпП Української РСР від 01.06.1972 року, що діяли на момент виникнення трудових відносин між позивачем ОСОБА_1 та роботодавцем, трудовий договір укладається як правило, у письмовій формі, укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу про зарахування працівників на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Враховуючи положення ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Аналогічні положення були закріплені і у згаданому вище КЗпП РСФСР від 01.06.1972 року, що діяли на момент перебування у трудових відносинах позивача ОСОБА_1 з роботодавцем.

Аналіз наведених вище норм Закону дає підстави для висновку, що наявність трудового договору, або ж укладення такого договору на певний строк (у даному випадку на строк, менший, аніж три роки) не є виключною підставою для пільгового обчислення страхового стажу, такий не є основним документом, який підтверджує стаж роботи у районі Крайньої Півночі, і за його відсутності (або ж наявності меншого строку дії договору, аніж три роки), належним документом може вважатись трудова книжка працівника.

З огляду на викладене, відповідач ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області помилково вважає, що представлення позивачем ОСОБА_1 письмового трудового договору із строком дії, меншим, аніж три роки, є підставою для пільгового обчислення стажу, підставою для такого обчислення є наявна трудова книжка позивача з відповідними записами, яка і повинна була братись до уваги відповідачем у першу чергу.

Відтак, дії відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області щодо позбавлення позивача ОСОБА_1 права на пільгове обчислення страхового стажу шляхом зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі за один рік та шість місяців за період з 07.11.1986 року по 09.08.1988 року слід визнати неправомірними із подальшим зобовязанням зарахувати останньому до страхового стажу період роботи у районах Крайньої Півночі з 07.11.1986 року по 09.08.1988 року за один рік та шість місяців (у півторакратному розмірі). Що стосується періоду роботи з 10.08.1988 року і надалі (у даному випадку до 07.11.1988 року), то такий не може бути врахований до страхового стажу у районах Крайньої Півночі, так як записами у трудовій книжці не підтверджений, а, навпаки, встановлено, що з 22.08.1988 року позивач уже працював у Стрийському обєднанні «Райагробуд», яке на території районів Крайньої Півночі не знаходилось. Таким чином, згадана позовна вимога підлягає до часткового задоволення.

Що стосується позовної вимоги про визнання дій ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії по більшому заробітку та зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії по заробітній платі за період з січня 1979 року по грудень 1985 року, то така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що для обчислення розміру пенсії позивачу ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області врахований середньомісячний заробіток за період роботи у БУ комбінаті «Львівпромбуд» з 01.05.1979 року по 30.09.1980 року та за період роботи у районах Крайньої Півночі з жовтня 1980 року по червень 1984 року згідно доданих ним до заяви про призначення пенсії (а. с. 57) довідки про заробітну плату (а. с. 58) та архівних довідок (а. с. 59, 60), та з 01.07.2000 року24.11.2000 року, з 03.01.2001 року по 29.10.2004 року, з 03.03.2005 року по 25.02.2006 року, з 01.03.2007 року по 31.12.2009 року за даними, які містяться у системі персоніфікованого обліку, що становить 2656 грн. 86 коп., що у цілому відповідає положенням ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Згадана норма не передбачає можливість перерахунку пенсії, виходячи із середньомісячної номінальної заробітної плати, як про це вказує позивач ОСОБА_1.

До того ж, позивачем ОСОБА_1 під час звернення 16.07.2010 року із згаданою вище заявою про призначення пенсії (а. с. 57) добровільно подано зазначені вище довідки про заробітну плату для обчислення пенсії та архівні довідки, що повністю спростовує твердження останнього про обчислення йому розміру пенсії відповідачем самостійно на власний розсуд, без його відома та згоди.

Відтак, підстав для перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 по більшому заробітку по заробітній платі за період з січня 1979 року по грудень 1985 року на підставі довідки про середньомісячну нараховану заробітну плату Комстату Російської Федерації від 04.12.2012 року суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 70-72, 86, 94, 158, 160-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області про визнання дій щодо позбавлення права на пільгове обчислення страхового стажу шляхом зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі за один рік та шість місяців за період з 07.11.1986 року по 07.11.1988 року і зобовязання зарахувати такий період роботи до страхового стажу у півторакратному розмірі задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області щодо позбавлення ОСОБА_1 права на пільгове обчислення страхового стажу шляхом зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі за один рік та шість місяців за період з 07.11.1986 року по 09.08.1988 року.

Зобовязати ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи у районах Крайньої Півночі з 07.11.1986 року по 09.08.1988 року за один рік та шість місяців.

У задоволенні адміністративних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області про визнання дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії по більшому заробітку та зобовязання здійснити перерахунок пенсії по заробітній платі за період з січня 1979 року по грудень 1985 року відмовити у звязку з їх безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Я. Микитин