Справа № 802/526/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Вінниця

27 вересня 2016 р. Справа № 802/526/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Т.О.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

третьої особи: ОСОБА_3

представника третьої особи: ОСОБА_4

за відсутності відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 в якому просив:

- Визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав індексний номер 12877433 від 07.05.2014 року на житловий будинок розташований за адресою: Вінницька обл., Крижопільський р-н, смт. Крижопіль, вул. Спорту, буд. 14;

- Визнати протиправним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 21334908 від 07.05.2014 року, що видане на житловий будинок розташований за адресою: Вінницька обл., Крижопільський р-н, смт. Крижопіль, вул. Спорту, буд. 14.

Ухвалою суду від 27.04.2016 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

У ході розгляду адміністративної справи судом з'ясовано, що ОСОБА_1 про існування оскаржуваних ним рішення та свідоцтва про права власності на житловий будинок було відомо ще в грудні 2014 року, однак до суду із даним позовом звернувся лише 18.04.2016 року, чим порушено визначений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства країни строк звернення до суду.

Про дані обставини повідомив представник третьої особи та надав відповідні докази, що долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Клопотання мотивував тим, що на момент коли ОСОБА_1 дізнався про існування свідоцтва про право власності на житловий будинок розташований за адресою: Вінницька обл., Крижопільський р-н, смт. Крижопіль, вул. Спорту, буд. 14, йому не було відомо, що державним реєстратором в ході реєстрації порушено чинне законодавство та, відповідно, права позивача. Про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався в березні 2016 року під час розгляду його скарги на рішення державного реєстратора №28521338, а саме із наказу про розгляд скарги.

Враховуючи викладене, представник позивача вважає, що строк звернення до суду порушений з поважних причин.

Представник третьої особи заперечував щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду та наполягав позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Представник відповідача у судове засідання не прибув із невідомих для суду причин, хоча про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши заявлене клопотання та думку представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника позивача належить відмовити, а позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Статтею 99 КАС України визначено строки звернення до адміністративного суду. Так, відповідно до частини 2 зазначеної статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу частини 3 статті 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із позовної заяви та слідує із пояснень представника позивача, ОСОБА_3 - сестра позивача звернулася до реєстраційної служби Крижопільського РУЮ із заявою про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Спорта, 14, смт. Крижопіль. За результатами розгляду заяви державним реєстратором прийнято рішення від 07.05.2014 року про державну реєстрацію права власності на зазначений будинок та видано свідоцтво про право власності від 07.05.2014 року.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначив, що зазначені рішення про державну реєстрацію та свідоцтво про право власності були винесені державним реєстратором всупереч чинного законодавства.

Так, на думку позивача, оскаржувані рішення та свідоцтво від 07.05.2014 року позбавили його можливості реалізувати права спадкоємця майна, учасника будівництва, власника будівельних матеріалів, адже в реєстраційних документах відсутня згадка про успадкування майна, оскільки реєстраційна дія вчинена таким чином, що ОСОБА_3 не успадкувала будинок, а збудувала його.

У зв'язку із зазначеним ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

В ході судового розгляду справи судом з'ясовано, що в грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Крижопільського районного суду із позовом до Крижопільської селищної ради, треті особи: ФГ "ОСОБА_1П." та ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування.

У додатках до позовної заяви, копія якої долучена до матеріалів справи, видно, що у пункті 7 додатків позивач зазначив "Копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно - житловий будинок". Крім того, в ході розгляду питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, ні позивач, ні його представник не спростували того, що ОСОБА_1 було відомо ще в грудні 2014 про свідоцтво на право власності на житловий будинок, що видане ОСОБА_3 державним реєстратором 07.05.2014.

Таким чином, станом на 23.12.2014 року ОСОБА_1 був обізнаний про існування оскаржуваних свідоцтва про право власності та рішення державного реєстратора, хоча до суду із даним позовом звернувся лише 18.04.2016 року (більш ніж через 2 роки). Вказане не заперечувалося позивачем та його представником у ході розгляду справи.

Представник позивача підтвердив, що про існування оскаржуваних рішення та свідоцтва позивачу було відомо ще у 2014 році, однак ОСОБА_1 не було відомо до березня 2016 року, що державним реєстратором при прийнятті оскаржуваного рішення та видачі свідоцтва не дотримано вимог чинного законодавства, чим і порушено права позивача. Зокрема, згідно Наказу Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 30.03.2016 року №99/7 "Про розгляд скарги громадянина ОСОБА_1 на рішення державного реєстратора №28521338 по суті" слідує, що підставою виникнення права власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: вул. Спорта, 14, смт. Крижопіль є свідоцтво про право власності №21334908, яке видане 07.05.2014 року.

Натомість, матеріали адміністративної справи вказують на те, що ОСОБА_1 про оскаржуване свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 21334908 від 07.05.2014 року було відомо ще 23.12.2014 року.

Крім того, згідно матеріалів справи, рішенням Крижопільського районного суду у справі №134/2107/13-ц від 10.12.2013 року, що було чинним на час вчинення реєстраційних дій, за ОСОБА_3 визнано право забудовника на житловий будинок, збудований батьком позивача та третьої особи. Проте, як вбачається з відомостей про об'єкт нерухомого майна, що долучено позивачем до позовної заяви, у розділі "Актуальна інформація про державну реєстрацію права власності" відсутнє посилання на зазначене рішення Крижопільського районного суду як на підставу реєстрації права власності на житловий будинок по вул. Спорта, 14 у смт. Крижополі за ОСОБА_3

Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що строк строк звернення до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладене та те, що позивачу про існування оскаржуваного свідоцтва було відомо ще 23.12.2014 року, суд прийшов висновку, що мотиви представника позивача, наведені у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду, не знайшли свого підтвердження в ході його розгляду та не відповідають дійсності. Інших причин поважності пропуску строку звернення до суду наведено не було.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що заважали звернутись до суду у межах встановленого строку. Такі обставини мають бути підтвердженні належними доказами.

Відповідно до положень, передбачених ч. 1, 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки та зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Крім наявних прав особи, що беруть участь у справі, наділені також певними обов'язками, що кореспондують процесуальним правам інших осіб та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом. При цьому процесуальні права і обов'язки будь-якої особи, яка бере участь у справі, не можуть визнаватися більш або менш важливими ніж права і обов'язки другої особи, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 1, 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи, позивач не навів жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду, обставин, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права звернення до суду в межах строку, визначеного КАС України.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

В контексті даної спірної ситуації, суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, не зловживаючи своїми процесуальними правами.

При вирішенні даної адміністративної справи суд керується також принципом верховенства права, що передбачено ч.1 ст. 8 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.1975 року ).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду, враховуючи, що суд не знайшов, наведені представником позивача, підстави пропуску строку звернення до суду поважними, а відтак вважає їх необгрунтованими, тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 155, ст. ст. 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строків звернення до суду - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна