Справа № 163/2129/16-а
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2129/16-а
Провадження № 2-а/163/49/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.

при секретарі Носку А.В.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Клекоцюка Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС Негріча Леоніда Миколайовича про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці Негріча Л.М. від 10.08.2016 року в справі про порушення митних правил №1589/20514/2016 про накладення на позивача за ч.2 ст.470 МК України стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень і закрити провадження в цій справі.

Оскаржуваною постановою позивача визнано винним у перевищенні встановленого ст.95 МК України строку транзиту автомобіля «Фольксваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1, ввезеного в режимі «транзит» 03.07.2016 року через пункт пропуску «Угринів» Львівської митниці, більше ніж на 1 добу, але не більше ніж на 10 діб, що було виявлено в пункті пропуску «Пулемець» митного поста «Піща» Волинської митниці 22.07.2016 року.

Свої вимоги обґрунтував тим, що після ввезення автомобіля він зазнав поломки, перебував на ремонті з 09 по 22 липня 2016 року і документи щодо цих обставин він подавав під час розгляду протоколу. Крім цього, з 04.07.2016 року було призупинено малий прикордонний рух між Україною і Республікою Польща, тому в цей період не мав об'єктивної можливості виїхати в Польщу і вивезти автомобіль. Таке призупинення Львівською торгово-промисловою палатою визнано форс-мажорною обставиною, що не було враховане при винесенні оскаржуваного рішення. Крім цього, при накладенні стягнення в порушення ст.33 КУпАП не взято до уваги особу позивача, ступінь його вини, матеріальне становище, пом'якшуючі обставини.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і додатково пояснив, що до збігу строку вивезення автомобіля прибув на пункт пропуску «Угринів», однак через кордон не був пропущений через дії польської влади. Прикордонники і митники усно запевнили, що через такі обставини до відповідальності його не притягуватимуть. Тому без сумнівів поїхав ремонтувати автомобіль, а після завершення ремонту поїхав в Республіку Білорусь в особистих справах, не припускаючи про можливість притягнення до відповідальності.

Представник відповідача позов не визнав, підтримав подані письмові заперечення. Їх зміст полягає в тому, що поломка транспортного засобу не може бути віднесена до аварії чи дії непереборної сили відповідно до законодавчо визначених понять, що звільняло би позивача від відповідальності. Крім цього, про поломку автомобіля позивач не повідомив відповідну митницю, а вивезти автомобіль він міг іншим доступним способом. Перебування ж на ремонті не підтверджено документами, які вимагаються законодавством.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Провадження в справі про порушення митних правил розпочато складанням протоколу №1589/20514/2016 від 22.07.2016 року інспектором митниці Яковініч Т.С. Згідно з цим протоколом того ж 22.07.2016 року ОСОБА_1 слідував з України в Республіку Білорусь через пункт пропуску «Пулемець» митного поста «Піща» Волинської митниці автомобілем «Фольксваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1. Під час проведення митних формальностей було встановлено, що автомобіль ОСОБА_1 ввезено в Україну через пункт пропуску «Угринів» Львівської митниці в режимі транзиту 03.07.2016 року. Перевищення встановленого ст.95 МК України строку транзиту на час складання протоколу становило 9 днів, відтак дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.470 МК України.

Протокол складався в присутності ОСОБА_1; копія протоколу вручена йому під розписку; розгляд протоколу призначено в приміщенні митниці на 11 годину 10.08.2016 року.

При складанні протоколу ОСОБА_1 дав письмові пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві міркуванням і наданим в судовому засіданні поясненням.

До протоколу приєднано копію паспорта ОСОБА_1, копія техпаспорта на автомобіль, службову записку інспектора митниці, витяг з бази даних митниці «Диспетчер зони митного контролю» та «Пасажирський пункт пропуску».

10.08.2016 року заступник начальника митниці виніс оскаржувану постанову, розглянувши протокол в присутності ОСОБА_1; копія постанови в той же день вручена позивачу.

На обгрунтування своїх вимог позивач до позовної заяви додав довідку ПП «Транс-Спорт» від 22.07.2016 року №92 про те, що автомобіль «Фольксваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1, перебував на ремонті з 09 по 22 липня 2016 року у зв'язку із заміною радіатора охолодження, відповідний акт здачі-прийняття робіт від 22.07.2016 року, наряд-замовлення від 22.07.2016 року №, свідоцтво про державну реєстрацію ПП «Транс-Спорт» серії А00 №473054, свідоцтво платника єдиного податку щодо цього ж підприємства.

Також позивачем додано інтернет-роздруківку частини висновку Львівської торгово-промислової палати щодо віднесення факту призупинення дії Угоди між КМ України та Урядом Республіки Польща про правила місцевого прикордонного руху до надзвичайних і невідворотних обставин(форс-мажор).

Згідно із ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 3 ч.1 ст.93 МК України встановлено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Для автомобільного транспорту пунктом 1 ч.1 ст.95 МК України визначено строк транзиту у 10 діб(у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із п.1 ч.2 ст.95, ч.8 ст.102 МК України до строку транзитного перевезення не включається повна втрата товарів, транспортних засобів внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Частиною 1 ст.460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених … статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено в п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657(далі - Порядок №657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні:

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п.3 Розділу 8 Порядку №657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку №657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Таким чином, по справі встановлено, що позивач дійсно ввіз автомобіль «Фольксваген Пассат», номерний знак НОМЕР_1, в режимі транзиту і мав вивезти цей транспортний засіб до 14.07.2016 року. Станом на час складання протоколу про порушення митних правил позивач перевищив строк транзиту на 9 діб.

Як вбачається із обгрунтування позову і пояснень в суді, недотримання строку транзиту позивач мотивує, по-перше, поломкою автомобіля, по-друге, неможливістю виїзду за кордон як учасника місцевого прикордонного руху у зв'язку із зупиненням польською стороною дії відповідної Угоди, що в загальному можна розцінювати як твердження про відсутність вини як ознаки складу порушення митних правил в діях позивача.

Суд вважає такі твердження безпідставними.

Під час судового розгляду позову, як і під час винесення оскаржуваної постанови, позивач не надав доказів виконання ним умов, за яких він міг би звільнятись від відповідальності: під час строку транзиту він не повідомив митницю, в зоні діяльності якої знаходився, про поломку, яка унеможливлювала дотримання строку транзиту.

Крім цього, суд вважає, що з огляду на характер поломки і наступний відновлювальний ремонт транспортного засобу позивач не може бути звільнений від відповідальності за положеннями ст.460 МК України, яка має застосовуватись в контексті положень ч.8 ст.102 МК України. Остання передбачає, що митний режим транзиту припиняється в разі повної втрати товарів, транспортних засобів внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, а сама поломка не підпадає під визначення як аварії, так і дії обставин непереборної сили.

У зв'язку з такими міркуваннями суд вважає, що перша частина обгрунтувань позивача своїх вимог є безпідставною.

Щодо зупинення прикордонного руху суд прийшов до такого висновку.

Чинне митне законодавство в частині ввезення для особистих потреб транспортних засобів в режимі транзиту не встановлює конкретного чи вичерпного переліку органів доходів і зборів(митниць), через які фізична особа зобов'язана у встановлений строк вивезти автомобіль.

Як свідчить аналіз вищенаведеного визначеного Порядком №657 поняття «обставини непереборної сили», зупинення дії Угоди про місцевий прикордонний рух такому поняттю не відповідає.

Загальновідомим є факт, що Україна межує з Республіки Білорусь, яка є найбільш наближеною до місця проживання позивача і з якою немає візового режиму.

Відтак жодних об'єктивних перешкод для виконання у встановленому порядку своїх обов'язків щодо транзиту транспортного засобу він не мав, що підтверджено і фактом складання протоколу в пункті пропуску «Пулемець» на українсько-білоруському кордоні.

Подана позивачем інтернет-роздруківка частини висновку Львівської ТПП не може застосовуватись до досліджуваних обставин.

Закон України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах», на який посилається позивач в позовній заяві, втратив свою чинність, а згідно з ч.3 ст.14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

До відповідної торгово-промислової палати позивач не звертався, тому передбаченого ст.141 вказаного Закону сертифікату не одержав.

Таким чином, обгрунтування позову відсутністю вини позивача у вчиненні порушення митних правил є безпідставним.

Щодо викладених в позовній заяві тверджень про порушення ст.33 КУпАП суд також вважає їх безпідставними.

Ні під час винесення оскаржуваної постанови, ні під час розгляду позову ОСОБА_1 не подав жодних доказів щодо своєї особи, майнового стану, складу сім'ї, що мало би враховуватись під час накладення стягнення.

Крім цього, санкція ч.2 ст.470 МК України є безальтернативною, а стягнення на позивача накладене у визначеному розмірі.

Тим самим встановлено, що під час розгляду протоколу, винесення постанови і накладення на позивача адміністративного стягнення суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, відтак заявлені позивачем вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року №3-рп/2015 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 1712 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законодавчі зміни до ч.2 ст.1712 КАС України не внесені, відтак постанова підлягає апеляційному оскарженню в загальному порядку, передбаченому главою 1 розділу IV КАС України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 86, 159, 160, 163, 1712 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС Негріча Леоніда Миколайовича про скасування постанови від 10.08.2016 року в справі про порушення митних правил №1589/20514/2016 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді 3400 гривень штрафу за вчинення передбаченого ч.2 ст.470 МК України правопорушення та закриття провадження в справі відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі через Любомльський районний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий : суддя Чишій С.С.

Повний текст постанови виготовлений 10.10.2016 року.