Справа № 372/1988/16-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 372/1988/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Кравченко М.В.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю представника позивача - Шевеля С.М., відповідача - Трендяк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Української міської ради Обухівського району Київської області на постанову Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2016 року у справі за позовом Української міської ради Обухівського району Київської області до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області Трендяк Ганни Володимирівни про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Українська міська рада Обухівського району Київської області звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області Трендяк Ганни Володимирівни про скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (реєстраційний номер 29744034) від 25.05.2016; зобов'язання на підставі рішення Господарського суду Київської області від 25 квітня 2016 року у праві № 911/453/16, скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Київської області від 24 лютого 2016 року у справі № 911/453/16.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25 січня 2016 року постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 911/2685/13, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 21 березня 2016 року, було визнано право власності на нежитлову будівлю (Будинок побуту), що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Юності, буд. 6 за територіальною громадою міста Українка в особі Української міської ради Обухівського району Київської області та витребувано від ТОВ «Софттрейд» на користь територіальної громади міста Українка в особі Української міської ради Обухівського району Київської області нежитлову будівлю (Будинок побуту), що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Юності, буд. 6.

24 лютого 2016 року Господарським судом Київської області у межах розгляду справи № 911/453/16 за позовом ТОВ «Українка» до ТОВ «Софттрейд» про розірвання договору, зобов'язання вчинити певні дії, визнання права власності на нерухоме майно було вжито заходів забезпечення позову, а саме накладено арешт на об'єкт нерухомого майна - цілісний майновий комплекс будинок побуту, літера А, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Юності, буд. 6, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, що належить на праві власності ТОВ «Софттрейд».

Рішенням Господарського суду Київської області від 25 квітня 2016 року у справі № 911/453/16 було відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Українка», скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Київської області від 24 лютого 2016 року у справі № 911/453/16.

24 травня 2016 року Шевель С.М. на підставі довіреності, виданої Українською міською радою Обухівського району Київської області звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області Трендяк Г.В. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якій просив провести державну реєстрацію припинення обтяження об'єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Юності, буд. 6.

За результатами розгляду вказаної заяви та документів, що до неї додані, відповідачем прийнято рішення від 25 травня 2016 року № 29744034, яким на підставі ст.ст. 10, 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 у державній реєстрації прав та їх обтяжень відмовлено.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення, підставою для його прийняття стала та обставина, що із заявою звернулась неналежна особа, а також необхідність звернення до іншого державного реєстратора через перебування відповідача у трудових відносинах із заявником.

Вважаючи вказане рішення державного реєстратора протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення державного реєстратора прийняте в межах повноважень та у відповідності з вимогами Закону.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі - Закон).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 9 Закону визначено, що до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить забезпечення проведення державної реєстрації прав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 цього Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище, однією з підстав для прийняття оскаржуваного рішення відповідача стала необхідність звернення до іншого державного реєстратора через перебування державного реєстратора у трудових відносинах із заявником.

Так, 07 квітня 2016 року розпорядженням в.о. міського голови № 47-к Трендяк Г.В. було прийнято на посаду головного спеціаліста (державного реєстратора) виконкому Української міської ради Обухівського району Київської області, що підтверджується наказом, наявним в матеріалах справи. З огляду на це, на думку відповідача, в даному випадку вона не мала права приймати рішення про державну реєстрацію прав, оскільки перебуває у трудових відносинах з позивачем.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено певні обмеження щодо можливості державним реєстратором вчиняти реєстраційні дії, а саме державний реєстратор не має права приймати рішення про державну реєстрацію прав у разі, якщо речове право на нерухоме майно, обтяження такого права набувається, змінюється або припиняється за суб'єктом державної реєстрації прав, з яким державний реєстратор перебуває у трудових відносинах або засновником (учасником) якого він є. У такому разі державна реєстрація проводиться іншим державним реєстратором.

Разом з тим, згідно роз'яснення Міністерства юстиції України, в листі від 25.04.2016 № 3422/8/32-16 «Щодо обмежень під час проведення державної реєстрації прав на нерухомість та бізнесу» у разі проведення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень за територіальною громадою села, селища, міста, району у місті в особі певного органу місцевого самоврядування, на державного реєстратора, який перебуває у трудових відносинах з відповідним виконавчим органом місцевого самоврядування, не поширюються дії норм Закону щодо обмеження проведення реєстраційних дій.

Колегія суддів погоджується із даною позицією Міністерства юстиції України, виходячи з того, що відповідно до ч.ч.1,3 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування с рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Рішення про наділення міських рад правами щодо управління майном і фінансовими ресурсами, які є у власності територіальних громад районів у містах, приймається на місцевих референдумах відповідних районних у містах громад.

При цьому, ст. 1 вказаного Закону встановлено, що виконавчі органи рад - це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Таким чином, слід розмежовувати набуття речових прав та їх обтяжень територіальною громадою села, селища, міста, району у місті, щодо яких органи місцевого самоврядування здійснюють функцію управління, та набуття речових прав та їх обтяжень юридичною особою - суб'єктом державної реєстрації, з яким державний реєстратор перебуває у трудових відносинах, а тому, в даному випадку, на відповідача не поширюються дії норм Закону щодо обмеження проведення реєстраційних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що така підстава для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, як необхідність звернення до іншого державного реєстратора через перебування державного реєстратора у трудових відносинах із заявником, в даному випадку, є протиправною.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулась неналежна особа, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ані Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 не визначено конкретного суб'єкта звернення до державного реєстратора в аналогічній ситуації, а тому рішення про відмову у державній реєстрації, прийняте з наведених підстав, є протиправним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що при винесенні оскаржуваного рішення відповідач керувався Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868, який на момент виникнення спірних правовідносин втратив чинність.

Разом з тим, з 01.01.2016 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, якою затверджено новий Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Інших підстав для відмови суб'єктом владних повноважень в оскаржуваному рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень не зазначено.

З огляду на викладене, рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (реєстраційний номер 29744034) від 25.05.2016 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про зобов'язання державного реєстратора прав на нерухоме майно Трендяк Ганну Володимирівну на підставі рішення Господарського суду Київської області від 25 квітня 2016 року у праві № 911/453/16, скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Київської області від 24.02.2016 року у справі № 911/453/16, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже, державна реєстрація є дискреційним повноваженням державного реєстратора. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи адміністративного органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. Суди, в свою чергу, не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

Захист прав позивача у такій спосіб є втручанням в дискреційні функції суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача щодо зобов'язання державного реєстратора прав на нерухоме майно Трендяк Ганну Володимирівну на підставі рішення Господарського суду Київської області від 25 квітня 2016 року у праві № 911/453/16, скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Київської області від 24.02.2016 року у справі № 911/453/16 та про наявність підстав для зобов'язання державного реєстратора розглянути заяву позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки суд не може перебирати на себе повноваження державного органу, до компетенції якого законодавством віднесено вирішення визначених питань.

Враховуючи, що оскаржуване судове рішення постановлено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, суперечать обставинам справи та спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі, колегія суддів вбачає наявність підстав для його скасування та ухвалення нового рішення.

Згідно пп. 1. 3. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Української міської ради Обухівського району Київської області задовольнити частково.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов Української міської ради Обухівського району Київської області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області Трендяк Ганни Володимирівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 29744034 від 25 травня 2016 року.

Зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області Трендяк Ганну Володимирівну повторно розглянути заяву Української міської ради Обухівського району Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Постанову в повному тексті виготовлено 05 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.