Справа № 806/1958/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 жовтня 2016 року Житомир Справа № 806/1958/16

Категорія 2

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В. , розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новоград-Волинської міської ради про визнання протиправним та скасування висновку та рішення №166 від 22.06.2016, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Новоград-Волинської міської ради про визнання протиправним та скасування висновку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, важаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Визначаючи критерії належності спору до адміністративної юрисдикції, слід враховувати не тільки критерії розмежування юрисдикції за суб'єктним складом, а також з'ясовувати предмет спору, про яке право йдеться у спірних правовідносинах та чи немає спору про права

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати протиправним та скасувати висновок органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 22.06.2016 №166 та рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №166 від 22.06.2016 в частині затвердження висновку органу опіки та піклування про можливість громадянина ОСОБА_3 виконувати обов"язки другого опікуна щодо брата ОСОБА_2 та надання Управлінням праці та соціального захисту населення міської ради ОСОБА_3 висновку органу опіки та піклування.

Відповідно до п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» рішення державних адміністрацій районів, районних державних адміністрацій у місті Києві та Севастополі, виконавчих комітетів районних у містах, сільських, селищних рад про встановлення опіки та піклування над дітьми стосується відносин, що регулюються цивільним (глава 6 Цивільного кодексу) та сімейним (глава 19 СК) законодавством, і не належать до сфери публічно-правових відносин. Тому вимоги заінтересованих осіб про визнання таких рішень незаконними або визнання незаконними дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб (ст.18 СК) є спорами про захист прав і інтересів і відповідно до ст.15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Положенням ч.1 ст.15 ЦПК, передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється за правилами іншого судочинства.

Таким чином, спірні рішення відповідача в даному випадку не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а регулюють правовідносини в сфері цивільних відносин. Цими рішеннями органу місцевого самоврядування вирішується спір між учасниками цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов'язки, а тому не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватно-правовий характер, тобто повинні розглядатись у порядку ЦПК.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Отже, з урахуванням положень ст.15 ЦПК та ст.17 КАС, даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Роз"яснити позивачу, що він має право звернутися з цією позовною заявою до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новоград-Волинської міської ради про визнання протиправним та скасування висновку та рішення №166 від 22.06.2016.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя О.В. Капинос