Справа № 333/3551/16-а
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/3551/16-а
Пр. № 2-а/333/149/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Наумової І.Й., при секретарі Кунець В.В, за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 червня 2016 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти 1-го батальйону сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову ДР№ 146843 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, здійснив виїзд за межі проїзної частини перетнувши лінію горизонтальної розмітки 1.1., чим порушив п.1.1. розділу 34 ПДР та здійснив зупинку, стоянку на острівці разголудження або з'єднання транспортних потоків. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 не було ознайомлено його з матеріалами справи, не надано можливості скористуватися правовою допомогою, також інспектором в порушення вимог ст.ст. 258, 276 КУпАП не склав протокол про адміністративне правопорушення та розглянув справу за місцем зупинки автотранспорту. Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення Серії ДР№ 146843 по справі про адміністративне правопорушення від 04.06..2016 року, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі та наполягав на його задоволенні, на підставах викладених в позові, зазначив, що здійснив зупинку у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, про що повідомив інспектора поліції, але останнім дану обставину було проігноровано та не надано медичної допомоги. Також додав, що після складення постановипро притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, інспектором було викликано інший наряд поліції, який в подальшому склав відносно нього постанову про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в автомобілі аптечки. Пояснив, що намагався написати заперечення в постанові, але інспектор поліції не надав такої можливості, повідомивши його, що постановою про адміністративне правопорушення не передбачено робити зауваження та заперечення.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяв, клопотань до суду від нього не надходило. Відповідно до ухвали суду від 13.07.2016 року заперечень на позов та доказів, які у нього є, суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Взявши до уваги пояснення позивача , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 04 липня 2016 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти 1-го батальйону сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову ДР№ 146843 про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, здійснив виїзд за межі проїзної частини перетнувши лінію горизонтальної розмітки 1.1., чим порушив п.1.1. розділу 34 ПДР та здійснив зупинку, стоянку на острівці разголудження або з'єднання транспортних потоків.

Диспозицією ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення розмітки проїзної частини доріг.

Згідно п.1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України, горизонтальна розмітка має таке значення:(вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Статтею 35 КУпАП зазначені обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп'яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом, відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Як це передбачено ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статую 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З пояснень позивача в судовому засіданні суд вбачає, що позивачем оспорювалася дана постанова. Судом встановлено, що правопорушення не було зафіксовано в автоматичному режимі, оскільки в оскаржуваній постанові не зроблено інспектором патрульної поліції відмітки щодо застосування засобів відео фіксації.

За таких підстав можливо дійти висновку, що позивач заперечував щодо допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на нього накладається в момент складення постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому відповідачу у справі як уповноваженій посадовій особі слід було скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статей 258 та 256 цього Кодексу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Суд звертає увагу, що відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 258 ч.3 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою де розташоване Управління патрульної поліції м. Запоріжжя. Проте, відповідач положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський ОСОБА_2 не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, поліцейський проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Також посадовою особою, при накладені адміністративного стягнення не було враховано обставини адміністративного правопорушення, а саме раптове погіршення стану здоров'я позивача у зв'язку з високою температурою повітря.

Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Таким чином, на підставі проаналізованих норм, суд приходить до висновку, що своїми діями, інспектор поліції ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст.254,258, 278 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, постанови суду, оскільки відповідачем останні не спростовані, відповідач не довів належними в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 102, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 04 липня 2016 року серія ДР №146843 , яка винесена інспектором патрульної поліції 2-ї роти батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова