Справа № 824/290/16-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/290/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

05 жовтня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області, Чернівецької обласної державної адміністрації про визнання протиправними і скасування розпоряджень та визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась з адміністративним позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати розпорядження Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області №279 від 03.06.2008 р., №486 від 26.09.2008 р., №504 від 03.10.2008 р., №237 від 16.05.2008 р., №481 від 11.09.2007 р., №280 від 03.06.2008 р.;

- визнати протиправною бездіяльність Чернівецької обласної державної адміністрації щодо невжиття заходів із скасування розпоряджень голови Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду в зв'язку з пропущенням позивачем строків на звернення до суду з адміністративним позовом.

Не погодившись ухвалою суду, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Зважаючи на заяви сторін про розгляд апеляційної скарги без їх участі, справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 197 КАС України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, застосовуючи положення ст.195 КАС України, не виходячи за межі доводів апеляційної скарги, дійшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, підставою для залишення позовної заяви без розгляду став пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами цієї норми для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, оскаржувані розпорядження Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області датуються 2007 та 2008 роками, в той час, як позивач звернулась до суду з адміністративним позовом про їх оскарження 29.04.2016 року, що засвідчується штампом вхідної кореспонденції Чернівецького окружного адміністративного суду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, листом №14-28-0.3-880/2-15 від 20.04.2015 року Відділ Держземагенства у Глибоцькому районі Чернівецької області направив позивачу оскаржувані розпорядження Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області (а.с. 23), що свідчить про те, що ОСОБА_2 незважаючи на те, що починаючи з квітня 2015 року була проінформована про існування оскаржуваних розпоряджень, своїм правом на їх оскарження в судовому порядку скористалась тільки через рік у квітні 2016 року.

Окрім того, судова колегія бере до уваги той факт, що 24.06.2015 року Державна інспекція сільського господарства в Чернівецькій області направила гр. ОСОБА_2 результати розгляду її звернення до Прокуратури Чернівецької області стосовно правомірності розпоряджень Глибоцької райдержадміністрації, в якому було роз'яснено, що визнання протиправними та скасування вказаних розпоряджень можливо виключно в судовому порядку, чим позивач не скористався в передбачені законом строки.

В даному випадку, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що фактично відповідь Чернівецької обласної державної адміністрації від 15.04.2016 року, якою відмовлено позивачу у визнанні незаконними оскаржуваних розпоряджень, повторює та роз'яснює їй попередні відповідь Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області від 24 червня 2015 р. в частині того, що вказане питання необхідно вирішувати у судовому порядку.

Згідно частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

На виконання приписів зазначеної норми, судом першої інстанції в судовому засіданні ставилось на обговорення питання дотримання позивачем строків на звернення до суду з адміністративним позовом, однак ОСОБА_2, наполягаючи на дотриманні вказаних строків, жодних клопотань про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними не подала.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про неможливість розгляду позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо скасування вказаних розпоряджень через її похідний характер від вимоги про оскарження розпоряджень, а тому зазначені апелянтом доводи щодо триваючого характеру вказаної бездіяльності відповідача починаючи з 2008 року і по сьогоднішній день не спростовують висновку суду першої інстанції щодо пропуску шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом.

Крім того, колегія суддів зазначає про хибність доводів апелянта, що відлік строку має вираховуватись з 15.04.2016 року - з дня отримання відмови про вжиття заходів реагування, оскільки встановлений ч.2 ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів обчислюється саме з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, позивачем не зазначено обґрунтованих підстав та не надано належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено строк звернення з позовом до суду, поважні причини пропуску даного строку відсутні, а отже позов є таким, що підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Пунктом дев'ятим ч.1 ст.155 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову, ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, внаслідок чого залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.