Справа № 804/2376/16
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2016 рокусправа № 804/2376/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року у справі № 804/2376/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МК Стейнлес» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив: (а.с. 125-129)

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неподання до органів Державної казначейської служби висновку про суми відшкодування податку на додану вартість;

- зобов'язати відповідача подати до Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Дніпропетровська, Управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області висновок про суму бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 29616 грн., відображеного у декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні подання.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ТОВ "МК Стейнлес" () зареєстроване Головним управлінням регіональної статистики 11.01.2012 року, та перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська як платник єдиного внеску та як платник податків, зборів та інших платежів до бюджету.

17.01.2015 року ТОВ «МК Стейнлес» подано до відповідача податкову декларацію № за грудень 2014 року з податку на додану вартість з визначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 167989 грн., яка заявлена на рахунок платника у банку, відображена у рядку 23.1, яку сформовано з урахуванням залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за листопад 2014 року та складає 167989 грн.

Посадовими особами відповідача в період з 26.02.2015 року по 11.03.2015 року відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1. статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 20.02.2015 року № 119 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "МК Стейнлес" з питань правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2014 року, за результатами якої складно акт від 19.03.2015 року № 270/15-1/3798674.

Перевіркою встановлено, що в порушення пункту 200.1 та пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ "МК Стейнлес" неправомірно завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ, заявлену в декларації з ПДВ за грудень 2014 року в розмірі 167989 грн та у заяві про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4) на рахунок підприємства (т. № 1 а.с. 29, 33).

Не погодившись з висновками акту перевірки від 19.03.2015 року № 270/15-1/3798674 позивачем подано до контролюючого органу заперечення від 07.04.2015 року № 110 (а.с. 59-65), за результатами розгляду яких на підставі наказу ДПІ у відповідності до підпункту 75.1.2 пункту 75.1. статті 75, підпунктів 78.1.5, 78.1.8 пункту 78.1. статті 78, пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України в період з 27.04.2015 року по 13.05.2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "МК Стейнлес" з питань правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 167989 грн. відображеного по декларації з податку на додану вартість, поданій за грудень 2014 року, у зв'язку з отриманням заперечення від ТОВ "МК Стейнлес" на акт перевірки від 19.03.2015 року № 270/15-1/37986740, за результатами якої складено акт від 20.05.2015 року № 530/15-1/3798674.(а.с.66-82)

Перевіркою встановлено порушення пункту 200.1 та пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, а саме неправомірно завищено суму бюджетного відшкодування, заявлену по декларації з ПДВ за грудень 2014 року в сумі 167989 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки від 20.05.2015 року № 530/15-1/3798674, позивачем подано до ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська заперечення від 22.05.2015 року № 114, за результатами розгляду яких висновок акту від 20.05.2015 року № 530/15-1/3798674 викладено в наступній редакції: "в порушення пункту 200.1 та пункту 200.4 статті 200 ТОВ "МК Стейнлес" неправомірно завищено суму бюджетного відшкодування, заявлену по декларації з ПДВ за грудень 2014 року в сумі 154646 грн. та сума, яка підлягає бюджетному відшкодуванню складає 13343 грн."(а.с.83-86)

Таким чином, з заявлених до відшкодування 167989 грн. контролюючий орган підтвердив відшкодування лише 13343 грн. (а.с. 87-94)

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.06.2015 року № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 154646 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 77323 грн. за період грудень 2014 року.(а.с. 95)

Вказане податкове повідомлення-рішення позивачем оскаржено в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2015 року у справі № 804/7672/15, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2015 року залишена без змін, адміністративний позов задоволено частково, зокрема, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.06.2015 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 154646 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 77323 грн. за період грудень 2014 року. (а.с. 97-106)

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.02.2016 року у справі № К800/54704/15 касаційна скарга ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС Дніпропетровської області повернута скаржнику у зв'язку з несплатою судового збору. (а.с. 111-113)

Відповідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, станом на час розгляду справи є така, що набрала законної сили постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2015 року у справі № 804/7672/15, якою визнано правомірним декларування позивачем сум бюджетного відшкодування, заявлених в декларації з ПДВ за грудень 2014 року у розмірі 154646 грн.

02.12.2015 року ТОВ "МК Стейнлес" подано до ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС Дніпропетровської області лист за вх. №17431/10 з проханням направити до Управління Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Дніпропетровська висновок про суми відшкодування податку на додану вартість ТОВ "МК Стейнлес".

26.04.2016 року відповідачем подано до Управління ДКСУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська висновок № 212-07 на відшкодування податку на додану вартість по ТОВ "МК Стейнлес" по декларації за грудень 2014 року на суму 125030 грн., яка була відшкодована УДКСУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська на користь ТОВ "МК Стейнлес" 28.04.2016 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією висновку, виписки по рахунку та поясненнями позивача. (а.с. 132).

Підставою для подання висновку про бюджетне відшкодування податку на додану вартість не в повному обсязі стало подання позивачем до 14 березня 2016 року податкової декларації з ПДВ, в якій вказаний податок самостійно визначений платником в розмірі 29616 гривень

Отже, невідшкодованою залишається сума в розмірі 29616 грн. (сума бюджетного відшкодування, заявленого в декларації з ПДВ за грудень 2014 року, та підтверджена судом у розмірі - 154646 грн., відшкодована сума податку на додану вартість у розмірі - 125030 грн.), що є предметом розгляду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до підпунктів 200.7 та 200.10 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з пункту 200.11 статті 200 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

За приписами п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган, зокрема, у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно із п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Як зазначалось вище, 2 грудня 2015 року позивачем подано відповідачу відповідну заяву щодо негайного подання до Державної казначейської служби висновку про бюджетне відшкодування зазначеної вище суми ПДВ у зв'язку із набранням законної сили постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2015 року. Додатками до вказаної заяви позивачем надано відповідачу копії постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2015 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2015 року. (а.с. 114-116). Таким чином, обидва вказані судові рішення податковим органом отримані 2 грудня 2015 року, проте всупереч вимогам п. 200.15 ПК України відповідного висновку до Державної казначейської служби відповідачем у п'ятиденний строк подано не було, у зв'язку з чим судом першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність протиправної бездіяльності податкового органу щодо неподання такого висновку у встановлений діючим податковим законодавством строк.

Доводи апелянта, що сума бюджетного відшкодування з ПДВ була зменшена у зв'язку з самостійним декларуванням позивачем вказаного податку за березень 2016 року та необхідністю погашення такого зобов'язання є безпідставними з огляду на наступне.

Так, податковим органом заявляється, що після отримання податкової декларації від позивача за березень 2016 року сума бюджетного відшкодування була зменшена в хронологічному порядку на суму задекларованого податкового зобов'язання, а після сплати позивачем останнього ця сума в розмірі 29616 гривень обліковується в інтегрованій картці платника як надміру сплачені грошові кошти.

Проте відповідачем не наведено жодного нормативного обґрунтування таких своїх дій щодо зменшення суми бюджетного відшкодування.

Колегія суддів зазначає, що після подання 14 березня 2016 року вказаної податкової декларації позивачем у визначений законодавством строк 24 березня 2016 року задекларовані податкові зобов'язання самостійно сплачені до бюджету. (а.с. 134). Таким чином, станом на день надання висновку 26 квітня 2016 року у позивача не було ні податкових зобов'язань, ні податкового боргу з податку на додану вартість, у зв'язку з чим відповідач навіть з урахуванням несвоєчасного подання висновку був зобов'язаний подати такий висновок із зазначенням повної суми бюджетного відшкодування, тобто з урахуванням 29616 гривень в розмірі 154646 гривень.

Посилання податкового органу на положення статті 43 ПК України є безпідставними, оскільки вказаною нормою регулюється повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених коштів, а не процедура бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість. Відображення ж відповідачем в інтегрованій картці платника податків 29616 гривень як надміру сплачених коштів є штучним створенням підстав для ненадання висновку про бюджетне відшкодування в повному обсязі і не відповідає фактичному стану, який існує у позивача зі сплатою податку на додану вартість.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, апеляційна скарга відповідача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року у справі № 804/2376/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко