Справа № 2а-11662/12/2670
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року м. Київ К/800/30607/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Маслія В.І..

Донця О.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Київської міської митниці на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними рішень та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю " Аскоп-Україна " звернулось до суду з позовом до Київської регіональної митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною та скасування картки відмови Київської регіональної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.02.2012 №100190000/2/00579, визнання протиправним та скасування рішення Київської регіональної митниці від 29.02.2012 №100000003/2012/011175/2 про визначення митної вартості товару «Риба охолоджена лосось (сьомга) атлантичний (Salmar Salar) ціла, патрана, з головою» виробництва Норвегії за резервним методом (метод № 6), стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 73 777,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Київською регіональною митницею протиправно, на підставі хибного висновку щодо заниження позивачем митної вартості товарів, що ввозилися на територію України, прийнято рішення про визначення іншої, відмінної від заявленої декларантом, митної вартості товарів, у зв'язку з чим позивачеві завдано збитків у вигляді надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 73 777,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано Рішення Київської регіональної митниці №100000003/2012/011175/2 від 29.02.2012 року про визначення митної вартості товару "Риба охолоджена лосось (сьомга) атлантичний (Salmo Salar) ціла, патрана з головою" виробництва Норвегії за резервним методом (метод №6).

У поданій касаційній скарзі Київська міська митниця ДФС як правонаступник Київської регіональної митниці із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.02.2012 товариством з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» згідно з вантажної митною декларацією від 28.02.2012 №100190000/2012/310815 Київській регіональній митниці пред'явлено до митного оформлення товар «Риба охолоджена лосось (сьомга) атлантичний (Salmo Salar) ціла, патрана з головою» виробництва Норвегії в кількості 16 538 кг. за кодом УКТЗЕД .

Згідно з декларацією митної вартості від 28.02.2012 №100190000/2012/310815 митну вартість товару визначено за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, на рівні 5,68 доларів США за 1кг.

На підтвердження митної вартості товару позивачем митному органу надано: зовнішньоекономічний контракт від 01.09.2011 №01/09-2011 NOR, укладений безпосередньо з виробником товару компанією Hallvard Leroy AS (Норвегія); інвойс від 22.02.2012 №4209535; вантажну митну декларацію країни відправлення (Норвегія); договір перевезення, міжнародну товаротранспортну накладну (CMR) з відбитками штампів органів державного ветеринарного, санітарно-епідеміологічного та інших видів контролю, транспортну довідку перевізника про вартість перевезення, заявку на перевезення; ветеринарне свідоцтво (Форма №2), сертифікат відповідності, сертифікат походження, попередня декларація та інші документи, що надаються митному органу в оригіналах та залишаються в нього після проведення митного оформлення товару.

29.02.2012 Київською регіональною митницею прийнято рішення про визначення митної вартості товару №100000003/2012/011175/2, відповідно до якого митну вартість імпортованого товару визначено за резервним методом на рівні 8,47 доларів США за 1 кг.

Також 29.02.2012 митним органом видану картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.02.2012 №100190000/2/00579, згідно з якою в якості вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, вказано на необхідність надання нової ВМД, заповненої з урахуванням рішення про визначення митної вартості товарів від 29.02.2012 №100000003/2012/011175/2.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" до Київської регіональної митниці подано нову вантажну митну декларацію від 29.02.2012 №100190000/2012/311045, заповнену з урахуванням митної вартості товару, визначеної митним органом, що призвело до переплати митних платежів на суму 73 777,00 грн.

Вказуючи на протиправність рішення митного органу про визначення митної вартості товару та картки відмови, товариство з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" звернулось до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності рішення про визначення митної вартості товару від 29.02.2012 №100000003/2012/011175/2 як такого, що прийнято без обґрунтування неможливості послідового застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Колегія суддів, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності рішення про визначення митної вартості товару, з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 266 Митного кодексу України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідно до статті 267 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) стосовно продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті; 4) покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з положеннями частини першої статті 264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За змістом статті 265 Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Виходячи з положень 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 №339, такий контроль здійснюється, у тому числі, шляхом проведення перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, а також порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Судами попередніх інстанцій із посиланням на докази, досліджені під час судового розгляду справи вказано на доведеність з боку митного органу наявності підставі для витребування додаткових документів з огляду на непідтверження декларантом заявленої ним митної вартості.

У той же час, вказуючи на протиправність рішення про визначення митної вартості товару, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом виходив з неможливості послідовного застосування попередніх методів визначення митної вартості, в тому числі другого та третього методів, в зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари.

Так, судами попередніх інстанцій в обґрунтування судових рішень зазначено, що однією з підстав для відмови у застосуванні першого методу визначення митної вартості товару була саме наявність цінової інформації ЄАІС ДМСУ за останні 90 днів, що передували митному оформленню, про митне оформлення товару за кодом згідно УКТЗЕД та .

Проте, як зазначено судами попередніх інстанцій, у матеріалах справи міститься інформація з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби відносно імпортованого товару в Україну - атлантичного лосося, виробництва Норвегії, код за УКТ ЗЕД , у листопаді-грудні 2011 року, з якої вбачається, що протягом 14 листопада - 14 грудня 2011 року на митну територію України ввезено іншими, ніж позивач особами за 13 деклараціями співставні (5-17 тон) партії товару, який є ідентичним.

Митним органом в обґрунтування правомірності рішення про визначення митної вартості за шостим методом ані в судах попередніх інстанцій, ані в касаційній скарзі, не обґрунтовано неможливості визначення митної вартості товару за другим чи третім методом на підставі зазначеної інформації.

Згідно зі статтею 268 Митного кодексу України, у разі, якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, за митну вартість береться вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною третьою статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Київської міської митниці відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: