Справа № 805/2525/15-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олішевська В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року справа №805/2525/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохін А.А.

ОСОБА_2

при секретарі судового засідання Святодух О.Б.

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_3 (за довіреністю)

відповідач: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2015р. по справі №805/2525/15-а (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) за позовом Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення за рахунок готівки та з розрахункових рахунків грошові кошти у розмірі 132 861,37 грн. з податку на прибуток, грошові кошти у розмірі 174 987,33 грн. з авансованого внеску з податку на прибуток, грошові кошти у розмірі 56 779,49 грн., грошові кошти у розмірі 1 053 695,08 грн. з податку на додану вартість, грошові кошти у розмірі 1 061 032, 27 грн. з земельного податку -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Дочірного підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення коштів у розмірі 2 479 625,34 грн/, а саме: - грошові кошти у розмірі 132 861,37 грн. з податку на прибуток, грошові кошти у розмірі 174 987,33 грн. з авансованого внеску з податку на прибуток, грошові кошти у розмірі 56 779,49 грн., грошові кошти у розмірі 1 053 695,08 грн. з податку на додану вартість, грошові кошти у розмірі 1 061 032, 27 грн. з земельного податку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року позов задоволено частково, внаслідок чого стягнуто з Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» заборгованість з податку на прибуток підприємств у розмірі 132 861,37 грн., збір за спеціальне використання води у розмірі 56779,49 грн., податку на додану вартість у розмірі 1053965,08 грн., авансованих внесків з податку на прибуток у розмірі 174987,33 грн., з земельного податку у розмірі 121581,51 грн., загальна сума боргу 1540174,78 грн.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до спірних правовідносин положення Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII«Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України N 1079-р 05.11.2014 р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. N1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція". Крім того, судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що пунктом 3 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо законодавчими актами передбачені інші правила справляння податків, зборів, що регулюються зазначеним Кодексом, застосовуються правила цього Кодексу. Позивач також зазначає, що Законом №1669 до Податкового кодексу України відповідні зміни щодо звільнення від сплати земельного податку платників податків, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції внесені не були.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи встановлено, що предметом позову по цій справі є стягнення з рахунків відповідача податкового боргу, зокрема, з земельного податку у розмірі 1000054,71 грн., якій був нарахованій на підставі: - рішення Словянської ОДПІ про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання №33 від 30.03.2014 року на загальну суму 52476,62 грн.; - податкового розрахунку земельного податку №900793348 від 18.02.2014 року термін сплати 30.04.2014, 30.05.2014,30.06.2014, 30.07.2014, 30.08.2014, 30.09.2014, 30.10.2014, 30.11.2014, 30.12.2014 на загальну суму 362691,12 грн., та пені - 60977,36 грн.

Судом першої інстанції позовні вимоги в частині стягнення податкового боргу з земельного податку задоволені частково у розмірі 110965,32 грн., з якої 110965,32 грн. основна сума, яка не сплачена відповідно до податкової декларації з плати земельного податку та рішення №33/25-014 про розстрочення грошових зобовязань від 30.03.2014 року та 10616,19 грн. пеня, яка була нарахована на суму 110965,32 грн.

У задоволенні іншої частини вимог було відмовлено з огляду на положення Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормою пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (надалі Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року.

На виконання Закону №1669 розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно з додатком до якого, до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м.Словянськ.

05.11.2014 р. Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження N 1079-р яким було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. N 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого також включено, м.Словянськ.

Пунктом 3 наведеного розпорядження визнані такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. N 1053 та від 05.11.2014 р. N 1079-р.

З викладеного вбачається, що відповідач належить до населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Статтею 6 Закону №1669 встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд апеляційної інстанції вважає, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, сертифікатом (висновком) Торгово-промислової палати України №2370 від 29.12.2014р. підтверджено настання у відповідача обставин непереборної сили, що мали місце на території проведення антитерористичної операції, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів, з 14 квітня 2014р. .

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що оскільки відповідач здійснює свою господарську діяльність та земельні ділянки також розташовані у населених пунктах, на території яких здійснюється антитерористична операція, то відповідач в силу положень ст..6 Закону №1669 звільнений від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності за спірний період , а тому правомірно відмовлено у задоволені позову в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Посилання відповідача на ті обставини, що розпорядженням Кабінету Міністрів України N 1079-р 05.11.2014 р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. N 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція", колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також визнані такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. N 1053 та від 05.11.2014 р. N 1079-р.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому колегія суддів вважає, що його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2015р. по справі №805/2525/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2015р. по справі №805/2525/15-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 04 жовтня 2016 року.

Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 5 жовтня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А.Блохін

ОСОБА_2