Справа № 826/18749/15
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року м. Київ К/800/17862/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е., Степашка О.І., Борисенко І. В.

розглянула в порядку попереднього провадження касаційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта») звернулось до суду з позовом до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Новомосковська ОДПІ) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 січня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Укрнафта» задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року апеляційну скаргу Новомосковської ОДПІ залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 січня 2016 року без змін.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанцій Новомосковська ОДПІ подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року та відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ПАТ «Укрнафта» подало до суду письмові заперечення на касаційну скаргу Охтирської ОДПІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Новомосковською ОДПІ було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податкових розрахунках з плати за користування надрами за період серпень-грудень 2014 року, поданих ПАТ «Укрнафта». За результатами перевірки складено акти №1/15-02/00135390 від 09 червня 2015 року, №2/15-02/00135390 від 09 червня 2015 року, №3/15-02/00135390 від 09 червня 2015 року, №4/15-02/00135390 від 09 червня 2015 року, №5/15-02/00135390 від 09 червня 2015 року, №191/1502/00135390 від 10 червня 2015 року, №192/1502/00135390 від 10 червня 2015 року, №193/1502/00135390 від 10 червня 2015 року, №194/1502/00135390 від 10 червня 2015 року, №195/1502/00135390 від 10 червня 2015 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 1.1 пункту 1 підрозділу 91 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України від 31 липня 2014 року №1621-VII), що призвело до заниження суми податкових зобов'язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року.

На підставі актів перевірок Новомосковською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення: № від 30 червня 2015 року, № від 30 червня 2015 року, № від 30 червня 2015 року, № від 30 червня 2015 року, № від 30 червня 2015 року, № від 30 червня 2015 року, № від 30 червня 2015 року, № від 30 червня 2015 року, № від 30 червня 2015 року, № від 30 червня 2015 року, №000025420 від 25 червня 2015 року, №000026420 від 25 червня 2015 року, №000027420 від 25 червня 2015 року, №000028420 від 25 червня 2015 року, №000029420 від 25 червня 2015 року, №000030420 від 25 червня 2015 року, №000031420 від 25 червня 2015 року, №000032420 від 25 червня 2015 року, №000033420 від 25 червня 2015 року, №000034420 від 25 червня 2015 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «Укрнафта» подало до Новомосковської ОДПІ податкові розрахунки з плати за користування надрами за звітні періоди серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2014 року, в яких сума задекларованого податкового зобов'язання визначалась за ставками, визначеними згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 підрозділу 91 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України від 31 липня 2014 року №1621-VII») та становила 9112127,56 грн. 19 травня 2015 року позивач подав до Новомосковської ОДПІ уточнюючі податкові розрахунки з плати за користування надрами за звітні періоди серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2014 року, в яких задекларував податкове зобов'язання за ставками, які діяли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України від 31 липня 2014 року №1621-VII», а саме зменшив раніше задекларовану суму податкового зобов'язання, визначивши його у загальному розмірі 2473545,66 грн.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 31 липня 2014 року №1621-VII, який набрав чинності 04 серпня 2014 року, внесено зміни до законодавчих актів України та Податкового кодексу України, зокрема доповнено розділ ХХ «Перехідні положення» підрозділом 91 такого змісту:

«Підрозділ 91 Особливості справляння рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин

1. Тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлюються такі особливості застосування деяких норм розділу XI «Плата за користування надрами» цього Кодексу:

1.1. Ставки плати за користування надрами для видобування нафти, конденсату, газу природного, залізної руди, визначені підпунктом 263.9.1 пункту 263.9 статті 263 цього Кодексу, встановлюються на період, визначений абзацом першим цього пункту, у відсотках від вартості товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у таких розмірах:

залізна руда 8,00

вуглеводні:

нафта, конденсат:

з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів 45,00

з покладів, які повністю залягають на глибині понад 5000 метрів 21,00

газ природний (будь-якого походження):

природний газ, що відповідає умові, визначеній у підпункті 263.11.5 пункту 263.11 статті 263 цього Кодексу, видобутий з покладів до 5000 метрів 20,00

природний газ, що відповідає умові, визначеній у підпункті 263.11.5 пункту 263.11 статті 263 цього Кодексу, видобутий з покладів понад 5000 метрів 14,00

з покладів на ділянках надр (родовищах) в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України 11,00

з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів 55,00

з покладів, які повністю залягають на глибині понад 5000 метрів 28,00

1.2. Стаття 263 цього Кодексу застосовується з урахуванням того, що вартість залізної руди, видобутої з корінних родовищ, обчислюється з урахуванням ціни реалізації за податковий (звітний) період (у разі відсутності реалізації у цей період - за найближчі попередні податкові періоди) хімічно чистого металу без урахування податку на додану вартість, зменшеної на суму витрат платника на збагачення (афінаж) та доставку (перевезення, транспортування) споживачу. Вартість одиниці видобутих корисних копалин визначається з урахуванням частки (в натуральному вимірі) вмісту хімічно чистого металу в одиниці видобутих корисних копалин».

У той же час відповідно підпункту 263.9.1 пункту 263.9 статті 263 Податкового кодексу України ставки плати за користування надрами для видобування корисних копалин встановлюються у відсотках від вартості товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у таких розмірах:

Назва груп корисних копалин, що надана у користування надрами гірничому підприємству.

Ставка, відсоток від вартості товарної продукції гірничого підприємства.

рудні (металовмісні (металічні), у тому числі руди) корисні копалини:

чорних, кольорових та легувальних металів 5,00

урановмісні (в технологічному розчині) 5,00

інші, ніж урановмісні чорних, кольорових та легувальних металів 5,00

енергетичні корисні копалини:

вугілля:

коксівне 1,50

енергетичне 0,75

антрацит 1,00

буре 1,00

торф 1,00

вуглеводні 1), 2):

нафта:

з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів 39,00

з покладів, які повністю залягають на глибині понад 5000 метрів 18,00

з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів 42,00

з покладів, які повністю залягають на глибині понад 5000 метрів 18,00

газ природний (будь-якого походження):

природний газ, що відповідає умові, визначеній у підпункті 263.11.5, видобутий з покладів до 5000 метрів 20,00

природний газ, що відповідає умові, визначеній у підпункті 263.11.5, видобутий з покладів понад 5000 метрів 14,00

з покладів на ділянках надр (родовищах) в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України 11,00

з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів 28,00

з покладів, які повністю залягають на глибині понад 5000 метрів 15,00

неенергетичні, нерудні (неметаловмісні (неметалічні)) корисні копалини,води підземні3), води поверхневі, грязі лікувальні (пелоїди) 5,00

З огляду на викладене, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 31 липня 2014 року №1621-VII, який набрав чинності 04 серпня 2014 року, було збільшено ставки за користування надрами.

При цьому чинними були і положення ст. 263 Податкового кодексу України, якими було визначено менші ставки за користування надрами та які були застосовані позивачем при здійсненні уточнення своїх податкових зобов'язань.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Бюджетного кодексу України встановлено, що доходами бюджету є податкові надходження.

Частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України передбачено, що закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються:

- не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду;

- після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Отже, Бюджетним кодексом України встановлено, що між прийняттям закону (набрання чинності) і введенням його в дію триває певний проміжок часу.

Підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України визначено таку основну його засаду як стабільність, що означає, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Таким чином, зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду.

Відповідно до приписів пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий період дорівнює календарному року.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 31 липня 2014 року №1621-VII, яким встановлено нові ставки плати за користування надрами, набрав чинності 04 серпня 2014 року (пізніше ніж за шість місяців до початку нового бюджетного періоду), а отже нові правила оподаткування повинні застосовуватися, починаючи з нового бюджетного періоду.

Крім того судами попередніх інстанцій зазначено, що у Податковому кодексі одночасно встановлені різні ставки плати за користування надрами, визначені підпунктом 1.1 пункту 1 підрозділу 91 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України від 31 липня 2014 року №1621-VII) та підпунктом 263.9.1 пункту 263.9 статті 263 Податкового кодексу України.

Згідно із підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України встановлюється презумпція правомірності рішень платника податку в тому, що в разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини як джерела права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі «Щокін проти України», яке набрало статусу остаточного 14 січня 2011 року, тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд однак зобов'язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (N 1) [ВП], N36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V). Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки зміни ставок плати за користування надрами фактично відбулися 04 серпня 2014 року (пізніше ніж як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду), застосування таких нових ставок допускається, починаючи з наступного бюджетного року.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення рішення є протиправними та підлягають скасування.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ПАТ «Укрнафта».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 січня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
І.В. Борисенко