Справа № 139/780/16-а
Суддя: Коломійцева В. І.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 139/780/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Коломійцевої В.І.

секретаря Мельник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПС2 №763911 від 18.08.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПС2 №763911 від 18.08.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.08.2016 року поліцейський роти ДПС ГУНП у Вінницькій області старший сержант поліції ОСОБА_2 зупинив його автомобіль, посилаючись на те, що він пересік суцільну лінію дорожньої розмітки. Він не погодився з цим, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Надав йому для перевірки усі наявні у нього документи. Тоді поліцейський ОСОБА_2 повідомив його, що виносить усне попередження за відсутність у нього страхового полісу і сказав, що він може їхати. При ньому, жодних постанов не виносилось, їх копії йому не надавалися. 22.08.2016 року йому по пошті надійшла постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності. Таким чином, під час винесення постанови, що виносилась поліцейським без його участі, його позбавлено права на надання йому правової допомоги. Відповідач не надав йому жодної можливості надати пояснення. Свідки чи інші будь-які докази порушення ним ПДР відсутні. Копія постанови йому не була вручена. В звязку з цим постанову поліцейського ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності вважає незаконною та просить скасувати.

В судове засідання позивач не зявився, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить задоволити (а.с.12)

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи (а.с.17), в судове засідання не зявився, направив на адресу суду письмові заперечення (а.с.18-20), в яких зазначив, що 18.08.2016 року він спільно з поліцейським роти ДПС ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 та працівниками Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ніс службу за дорожнім рухом з 07.00 год. до 19.00 год. на автодорозі М-21 «Житомир-Могилів-Поділський». О 13 год 20 хв. вони здійснювали нагляд за дорожнім рухом на 154 автодороги М-21 «Житомир-Могилів-Подільський». У цей час позивач керуючи автомобілем НОМЕР_1, перетнув суцільну лінію розмітки (1.1) при обгоні автомобіля, додаток 2 п.1.1, чим порушив ПДР. При собі він не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тому позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП України з накладенням штрафу. Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України суд вважає можливим розглянути та вирішити справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень.

Згідно зі ст. ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, в тому числі й віднесених до компетенції національної поліції, здійснюється на основі додержання принципу законності.

У відповідності з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 18.08.2016 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 18.08.2016 року о 13 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_2, на а/д Житомир-Могилів-Подільський 154 км, пересік суцільну лінію дорожньої розмітки (1.1) та не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 та ч.1 ст.122 КУпАП, за що на останнього, згідно ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач ОСОБА_1 заперечив свою вину в порушенні ним Правил дорожнього руху, а саме, що він вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, зазначив, що при ньому жодних постанов не виносилось, їх копії йому не надавались.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Інспектор Романенко І.Ю., стверджуючи у своїй постанові про перетинання позивачем суцільної лінії розмітки (1.1) при обгоні автомобіля не довів зазначений факт належними доказами, не переконав суд у законності та правомірності таких тверджень.

Ухвалою суду від 29 серпня 2016 року, відповідачеві було запропоновано надати суду усі матеріали, що були ним взяті до уваги при прийняття оскаржуваного рішення, проте крім письмових заперечень відповідачем будь-яких інших доказів суду не надано.

Крім того, суд погоджується з позивачем у тому, що ПДР передбачають перелік обставин за наявності яких водієві дозволяється перетинати суцільну лінію 1.1.

Відповідачем жодним чином не доведено відсутність умов за яких перетин позивачем розмітки 1.1. містило б у собі склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відтак в даному випадку, окрім висновків інспектора, який виніс постанову про адміністративне правопорушення та є заінтересованою особою, в справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 дорожньої розмітки (1.1), а в силу вимог ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на це, суд оцінює критично постанову про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 763911 від 18.08.2016, вчиненого позивачем і вважає доводи позивача щодо не вчинення в даному випадку правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, правдивими.

Згідно п. 21.2. ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

З аналізу даної норми Закону вбачається, що лише пряме порушення ПДР з відповідним складанням протоколів та оформлення ДТП дає працівникам поліції право вимагати та перевіряти наявність полісу страхування обов'язкової відповідальності, а відповідно і притягувати до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено вини позивача у перетені суцільної лінії розмітки (1.1), а тому в даному випадку, відповідач не мав права вимагати для перевірки поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_1 наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №АЕ/ 6437996, який діє з 16.08.2016 року по 15.08.2017 року.

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП також є не доведеною, та спростованою в судовому засіданні.

Окрім цього, слід констатувати, що вказана справа була розглянута у відсутності особи, яка притягується до відповідальності, про що свідчить відсутність підпису в постанові в графі про роз'яснення їй положень КУпАП, а також відсутні застереження про те, що особа відмовилась від підпису. Таким чином, посадовою особою суб'єкта владних повноважень було позбавлено особу, яка притягується до відповідальності можливості скористатись наданими їй ст.268 КУпАП правами, а також повно, об'єктивно з'ясувати усі обставини справи щодо всебічного, об'єктивного з'ясування істини у справі (ст.245 КУпАП).

Наведене свідчить про спрощений порядок розгляду справи та ігнорування прав особи на захист, яка притягується до відповідальності, що є грубим порушенням норм процесуального права.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова поліцейського роти ДПС ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 серії ПС2 № 763911 від 18.08.2016 року є незаконною, та має бути скасована.

На підставі ст. ст. 288, 292, 293 КУпАП, керуючись ст. ст. 18, 122, 158 163, 171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Постанову серії ПС2 №763911 від 18.08.2016 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час її проголошення - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Мурованокуриловецький районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: