Справа № 753/14014/16
Суддя: Набудович І. О.
Дата ухвалення: 2016-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/729/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Набудович І.О. за участі: секретаря Петрик А.В., представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_5 про примусове видворення іноземного громадянина з України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві звернувся до суду з позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_5 про негайне примусове видворення за межі України.

Позов обґрунтований тим, що громадянка Республіки Узбекистан ОСОБА_5 прибула на територію України 20.04.2015 р. в приватних цілях та на даний час проживає в Україні нелегально, чим порушує ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». 15.07.2016 р. ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КпАП України та прийнято рішення про її примусове повернення за межі України, проте це рішення вона не виконала.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав пославшись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_5 до початку судового засідання подала заяву про визнання позову та про те, що вона не заперечує проте видворення за межі України.

Заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини.

20.04.2015 р. на територію України прибула у приватних цілях громадянка Республіки Узбекистан ОСОБА_5.

15.07.2016 року по пр- ту м.Бажана було встановлено, що ОСОБА_5 ухиляється від виїзду з території України після закінчення строку перебування, не маючи при цьому відповідного дозволу на проживання в Україні.

15.07.2016 року відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КпАП України з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. ( а.с. 17-18).

Цього ж дня Дарницьким районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві прийнято рішення про примусове повернення ОСОБА_5 за межі України, зобов'язання покинути територію України до 18.07.2016. (а.с. 15). Копію цього рішення відповідачка отримав 15.07.2016 р. (а.с. 15).

Постанова про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності та рішення про її примусове повернення і зобов'язання покинути територію України у встановленому законом порядку не оскаржувалась і є чинними.

Судом встановлено, що громадянка Республіки Узбекистан ОСОБА_5 не виконала в установлений строк рішення про її примусове повернення за межі України.

В свої поясненнях від 15.07.2016 року вказала, що покинути територію України не може у зв'язку з браком коштів ( а.с. 19).

Вирішуючи вимоги про примусове видворення іноземного громадянина з України, суд керується положеннями Конституції України, чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, законами України«Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", «Про зайнятість населення», «Про протидію торгівлі людьми» та нормативно-правовими актами, виданими на їх виконання.

Так, відповідно до Угоди про безвізове пересування громадян держав СНД від 09.10.92, учасниками якої є зокрема Україна та Узбекистан, передбачено вільне, без необхідності одержання віз, пересування громадян по території сторін.

Водночас усі іноземні громадяни повинні дотримуватися правил перебування на території України, встановлених Законами України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон 3773-VI), «Про вільне пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», «Про зайнятість населення» та Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.12 № 150 (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку у разі в'їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в'їзду, вони можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до положень Конституції України, ст. 4 Закону 3773-VI та Закону України «Про зайнятість населення» право працювати на території України на підприємствах, в установах і організаціях або займатися іншою трудовою діяльністю на підставах і в порядку, встановлених для громадян України, без одержання дозволу на працевлаштування мають іноземці або особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, яким надано статус біженця в Україні, а також деякі інші категорії.

Інші категорії іноземців та осіб без громадянства мають право працювати на умовах трудового договору лише за наявності посвідки на тимчасове проживання та виданого роботодавцю державною службою зайнятості дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства.

Процедура видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства визначена Порядком видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2013 № 437.

Ч. 1 ст. 26 Закону 3773-VI передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їхні дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» і які підпадають під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 31 Закону 3773-VI.

Ч. 5 ст. 26 Закону 3773-VI визначено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлено, що громадянка Республіки Узбекистан ОСОБА_5 перебувала в Україні без передбаченого законом дозволу, чим порушила законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

До осіб, яким надано статус біженця, ОСОБА_5 не відноситься, вона не є особою, яка потребує додаткового захисту, і під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 31 Закону 3773-VI не підпадає.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у термін, встановлений рішенням Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, територію України не покинула, позов про її примусове видворення є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідачка ОСОБА_5 визнала позов і не заперечує проти видворення за межі України, постанова підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 160, 161, 162, 163, 167, 183-5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянинку Республіки Узбекистан ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у п'ятиденний строк з дня її проголошення, проте її оскарження не зупиняє виконання.

Суддя: