Справа № 813/2045/16
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року Справа № 876/6354/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді за апеляційною скаргою управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці про визнання незаконним та скасування наказу управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці № 66 о/с від 03.09.2015 року «По особовому складу» в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 з посади помічника начальника лінійного відділу по зв'язках з громадськістю лінійного відділу на ст. Стрий УМВС України на Львівській залізниці, поновлення з 03.09.2015 року її на посаді помічника начальника лінійного відділу по зв'язках з громадськістю лінійного відділу на ст. Стрий УМВС України на Львівській залізниці.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці № 66 о/с від 03.09.2015 р. «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ за ст. 64 «г» (через скорочення штатів) ОСОБА_1 на посаді помічника начальника лінійного відділу по зв'язках з громадськістю лінійного відділу на ст. Стрий УМВС України на Львівській залізниці. Поновлено ОСОБА_1 на посаді помічника начальника лінійного відділу по зв'язках з громадськістю лінійного відділу на ст. Стрий УМВС України на Львівській залізниці з 03 вересня 2015 року. Постанову суду в частині поновлення позивача на посаді помічника начальника лінійного відділу по зв'язках з громадськістю лінійного відділу на ст. Стрий УМВС України на Львівській залізниці допущено до негайного виконання.

Із таким судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи, просив скасувати постанову і постановити нове рішення - про відмову в задоволенні позову. Обґрунтовуючи незгоду із постановою, управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці вказало, що на виконання наказу МВС України в УМВС України на Львівській залізниці проведено скорочення посад усіх працівників у зв'язку з ліквідацією управління. З метою працевлаштування соціально захищених працівників, голова ліквідаційної комісії неодноразово звертався до МВС України, ГУ МВС України у Львівській області щодо вирішення питання їх подальшого працевлаштування. Оскільки відбулась повна ліквідація УМВС України на Львівській залізниці із скороченням усіх посад, позивачку наказом від 03.09.2015 року № 66о/с звільнено з органів внутрішніх справ. Вважає, що позивача неможливо поновити на посаді, оскільки усі штатні посади скорочені, а з 07.11.2015 року діяльність органів внутрішніх справ на території України повністю припинена. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2010 року проходила службу в управлінні Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці.

Відповідно до наказу управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці № 38 о/с їй з 26.10.2013 року по 30.08.2016 року, відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки», була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Наказом МВС України від 08 червня 2015 року № 660 «Про ліквідацію управління МВС України на Львівській залізниці» прийнято рішення про ліквідацію управління, створено комісію з ліквідації управління МВС України на Львівській залізниці. Даний наказ видано відповідно до Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», статтей 104, 105, 110, 111 Цивільного кодексу України, п. 11 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою КМУ від 13.08.2014 року № 401 та на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування органів внутрішніх справ».

Відповідно до наказу № 741 МВС України від 22.06.2015 року «Про організаційно-штатні зміни в підрозділах транспортної поліції» всі посади УМВСУ на Львівській залізниці скорочено.

Наказом Управління МВС України на Львівській залізниці від 03.09.2015 року № 66 о/с відповідно до пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 - помічника начальника лінійного відділу по зв'язках з громадськістю лінійного відділу на ст. Стрий УМВС, було звільнено з органів внутрішніх справ через скорочення штатів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність такого наказу з таких мотивів.

Порядок проходження служби осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, в тому числі звільнення, регулюється спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про міліцію» (чинний на час звільнення позивача, далі - Закон), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Відповідно до пп. «г» п. 64 Положення № 114-1991 встановлено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Судом встановлено, що позивач відносилася до старшого начальницького складу (п. 2 Положення № 114-1991).

Пунктом 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно пунктів 9, 10 «Прикінцеві та перехідні положення» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Відповідно до пункту 10 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Пунктом 17 Положення № 114-1991 передбачено, що вагітні жінки і матері з числа осіб рядового і начальницького складу користуються всіма правами і пільгами, встановленими законодавством.

Згідно з абзацом третім статті 184 Кодексу законів про працю України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Зазначена норма надає гарантію щодо обмежень на звільнення для жінок, які мають дітей віком до трьох років. Так, звільнення жінок, зазначених у частині 3 статті 184 Кодексу законів про працю України має певні особливості, зокрема, таке звільнення можливе, проте власник зобов'язаний працевлаштувати жінку на цьому самому або іншому підприємстві відповідно до її спеціальності.

Позивач має дітей ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20, 21).

Отже, управлінням Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці були порушені гарантовані права позивача і прямо порушено вимоги частини 3 статті 184 Кодексу законів про працю України, якою встановлена заборона звільнення такої категорії працівників.

Крім того, звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України може мати місце, згідно до роз'яснень пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9, якщо дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, додержання власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, за наявності доказів щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника без його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Суд зазначає, що важливим моментом спірних правовідносин є з'ясування обставин щодо ліквідації управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, як юридичної особи публічного права та додержання таким процедури звільнення позивача.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з ЄДРПОУ управління МВС України на Львівській залізниці, перебуває у стані припинення з 13.07.2015 року та на момент розгляду судом першої інтонації ліквідовано не було.

При цьому функції, які виконувало це управління перейшли до іншого державного органу (управління внутрішніх справ), адже це функції держави щодо забезпечення охорони правопорядку.

Отже, позивач могла бути працевлаштована в установі, до якої перейшли функції ліквідованого управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивача звільнено незаконно, з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому є достатні підстави скасування наказу та поновлення позивача на посаді.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка була неодноразово викладена в своїх рішеннях, зокрема, і постанові від 28.10.2014 року № 21-484а14, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Отже, суд правильно поновив ОСОБА_1 на посаді помічника начальника лінійного відділу по зв'язках з громадськістю лінійного відділу на ст. Стрий УМВС України на Львівській залізниці.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, що викладені в оскаржуваній постанові суду.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року по справі № 813/2045/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 07 жовтня 2016 року.