Справа № 2а-4768/11/1370
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2011-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2011 р. № 2а-4768/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Шинкар Т.І.,

за участю секретаря Васильків О.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Стрийському районі Львівської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 43570,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ в Стрийському районі Львівської області (далі-ДПІ) звернулася з адміністративним позовом у Львівський окружний адміністративний суд до ОСОБА_2, просить стягнути податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 43570,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що відповідачем при проведенні першої реєстрації транспортних засобів не сплачено до бюджету суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. На виклик у ДПІ з питань сплати вищезгаданого податку доказів оплати не подав.

Ухвалою суду від 26.04.2011р. залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Державтоінспекції ГУМВС України у Львівській області (далі-Управління).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач та Управління явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, повідомлені про розгляд справи.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами справи, відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 08 серпня 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Спір виник у звязку із не сплатою фізичною особою ОСОБА_2 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Як вбачається з реєстраційних справ та даних Управління на імя ОСОБА_2 зареєстровано автомобілі Фольксваген марки Т4 (державний номерний знак ВС 3200АН) 2000 року випуску та Фольксваген марки Т4 (державний номерний знак ВС 0167ВК) 2000 року випуску.

Згідно Розрахунку суми податку з власників транспортних засобів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні, сума податку, що підлягає сплаті відповідачем, становить 43570,00 грн.

У відповідь на запит ДПА у Львівській області, Львівський ВРЕР ДАІ надав інформацію станом на 31.08.2010р. про те, що ОСОБА_2 здійснив першу реєстрацію транспортних засобів автомобілів Фольксваген марки Т4 (державний номерний знак ВС 3200АН) 2000 року випуску та Фольксваген марки Т4 (державний номерний знак ВС 0167ВК) 2000 року випуску, квитанції про сплату податку з власників ТЗ відсутні.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України "Про систему оподаткування" визначає ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Відповідно до ст.2 цього ж Закону під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Стаття 14 Закон України "Про систему оподаткування" передбачає, що до загальнодержавних належать, зокрема, такі податки і збори (обов'язкові платежі), як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів встановлено Законом України ?Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів? з наступними змінами та доповненнями від 11 грудня 1991 року №1963-XII (далі-Закон №1963), який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 20 Закону України "Про систему оподаткування" передбачено, що контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами.

Аналогічними за змістом є завдання, функції та права органів державної податкової служби, встановлені Законом України ?Про державну податкову службу?.

Таким чином, ДПІ в Стрийському районі Львівської області в межах наданих законом повноважень звернулась до суду з вимогою про стягнення даного виду податку з фізичної особи.

Відповідно до ст. 1 Закону №1963 платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до ст. 2 Закону №1963 об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704.

Оскільки відповідач провів першу реєстрацію в Україні вищезгаданих транспортних засобів, а відтак Законом на нього покладено обовязок сплати податку.

Відповідно до ст. 3 Закону №1963 перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу. Перша реєстрація транспортних засобів відповідачем здійснена, 13.03.2010р. та 16.03.2010р.

Виходячи із ставок податку за транспортний засіб марки Фольксваген марки Т4 (державний номерний знак ВС 3200АН) 2000 року випуску, з розрахунку за рік належить до сплати 18960,00 грн. (обєм двигуна 1896 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. 1000,00 грн.), за транспортний засіб марки та Фольксваген марки Т4 (державний номерний знак ВС 0167ВК) 2000 року випуску, з розрахунку за рік належить до сплати 24610,00 грн. (обєм двигуна 2461 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. 1000,00 грн.).

Податок з визначених цим Законом власників наземних транспортних засобів сплачується юридичними та фізичними особами за місцем реєстрації таких транспортних засобів на спеціальні рахунки територіальних дорожніх фондів республіканського бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів та бюджетів міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1963 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Відповідно до ч. 6 цієї статті фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до ч. 5-8 ст. 6 Закону №1963 сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

З наведених вище положень Закону України ?Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів?, вбачається, що сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, розраховується саме фізичною особою за ставками встановленими цим Законом.

Відповідно до ст. 7 цього Закону у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Бюджетного кодексу України податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Оскільки сума податку з власників транспортних засобів, яка мала б бути сплачена відповідачем під час першої реєстрації до бюджету не зарахована на єдиний казначейський рахунок державного бюджету, cуд вважає, що відповідач не виконав обовязку із сплати податку.

Доказів оплати боргу відповідач суду не представив, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані матеріалами справи, не спростовані відповідачем і підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 7-14, 53, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адмінстративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь місцевого бюджету Миртюківської сільської ради 43570,00 грн. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13.06.2011р.

Суддя Шинкар Т.І.

З оригіналом згідно

Суддя Шинкар Т.І.