Справа № 819/1180/16
Суддя: Осташ А.В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1180/16

11 жовтня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, суддя Осташ А.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області

до приватного підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу в сумі 4908,51 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Бучацька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Тернопільській області (надалі по тексту - позивач, Бучацька ОДПІ) звернулася до суду з позовом про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 (надалі по тексту - відповідач, ПП ОСОБА_1) податкового боргу в сумі 4908,15 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що в порушення норм Податкового кодексу України відповідач несвоєчасно та не в повному об'ємі сплачував узгоджені суми податкових зобов'язань, що призвело до виникнення заборгованості по платі за землю фізичних осіб в сумі 4908,15 грн.

Відповідач у судове засідання не прибув, при цьому повістка, яка надіслана рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернулася на адресу суду 07.10.2016 року з відміткою відділення зв'язку "за зазначеною адресою не проживає", тобто не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини восьмої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) слід вважати, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, оскільки в судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, тому судовий розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що приватний підприємець ОСОБА_1 знаходилась на обліку в Теребовлянському відділенні Бучацької ОДПІ з 22.11.2004 року як платник податків. Відповідно до ст.67 Конституції України відповідач зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України).

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк (пп.14.1.156. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України).

Згідно п.57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом десяти календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку передбаченого для подання податкової декларації.

Податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 288.7 ст. 288, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача по платі за землю, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, яка виникла внаслідок несплати узгодженого зобов'язання самостійно визначеного платником податку у податковій звітності (податковій декларації з плати за землю за 2014 рік) (а.с.11-12).

Судом встановлено, що у відповідача наявний податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами по платі за землю з фізичних осіб в сумі 4908,51 грн., що підтверджується довідкою Теребовлянського відділення Бучацької ОДПІ.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (п. 59.1. ст. 59 ПК України).

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялась податкова вимога форми «Ф» від 05.08.2016 року №13-25 з моменту виставлення якої податковий борг відповідача не переривався.

Дані обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: довідкою Теребовлянського відділення Бучацької ОДПІ про перебування на податковому обліку відповідача; копією довідки про податковий борг; розрахунком заборгованості по платежах до бюджету; копією податкової вимоги від 05.08.2015 року.

Проте, станом на момент пред'явлення позову, відповідачем податковий борг у добровільному порядку не сплачений.

З врахуванням викладеного, норми статей 95-99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

За змістом пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. При цьому окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває у податковій заставі, не застосовується, а виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковим органом, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1.) податковий борг в сумі 4908 (чотири тисячі дев'ятсот вісім) грн. 51 коп. по платі за землю, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 18010700).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.