Справа № 816/718/16
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 р. Справа № 816/718/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2016р. по справі № 816/718/16

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області , Лубенського міськрайонного суду Полтавської області

про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, в якому просив суд

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги у зв'язку із відставкою судді згідно з п.9 ч.5 ст.12 Конституції України та ч.1 ст.136 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів" (в редакції до 27 березня 2015р.)

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Лубенського міськрайонного суду Полтавської області вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день реалізованого права на відставку судді (12 листопада 2015р.) в сумі 248040.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2016р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Лубенського міськрайонного суду Полтавської області про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області в ненарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги у зв'язку із відставкою судді.

Стягнено з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день реалізованого права на відставку судді в сумі 248040 (двісті сорок вісім тисяч сорок гривень).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Одночасно, апелянтом подано до суду апеляційної інстанції клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суд увід 28.07.20116р. по справі №816/718/16 до ухвалення апеляційним судом рішення по справі. Однак, 25.08.2016р. на адресу Харківського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від апелянта про долучення до матеріалів платіжного доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржувану постанову суду першої інстанції (а.с. 105).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач, Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, не скористався своїм правом на подання письмових пояснень стосовно поданої апеляційної скарги, подав до суду клопотання про розгляд поданої апеляційної скарги без участі уповноваженого представника.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 2002р. позивач обіймав посаду судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (а.с. 13)., а 25.03.2015р. подав до Вищої ради юстиції заяву про внесення подання про звільнення з посади судді відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126, ст. 131 Конституції України та ст. 109 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" (а.с. 64).

Судовим розглядом встановлено, що 12.11.2015р. постановою ВРУ, на підставі п. 2, 3, 6, 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України, у зв'язку із подачею заяви про відставку звільнено суддю Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2015р. відповідно до наказу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області №74/ос.с та постанови ВРУ "Про звільнення суддів" від 12.11.2015р. №788-VIII, (а.с. 65) позивача звільнено з посади.

16.12.2015р. позивач звернувшись до ТУ ДСА України в Полтавській області із заявою про виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних неоподатковуваних заробітних плат за останньою посадою відповідно до ст. 136 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" (а.с. 15), отримав відмову, а саме: листом від 21.12.2015р. №05-782/4044 відповідач зазначив, що на час прийняття ВРУ постанови про звільнення, вихідна допомога у розмірі 10 місячних неоподатковуваних заробітних плат суддям, які звільняються у відставку - не передбачалася (а.с. 16).

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що належне матеріальне та соціальне забезпечення суддів, в тому числі й виплата вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку, забезпечення гідного статусу життєвого рівня суддів є обов'язком держави, оскільки суддя, відповідно до ст. 127 Конституції України, перебуваючи на суддівській посаді був обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема: обіймати оплачувані посади по сумісництву, виконувати будь-яку іншу оплачувану роботу чи входити до правлінь комерційно-господарських чи фінансових товариств.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Згідно ст. 47 ЗУ від 07.07.2010р. №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон) при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України суддя звільняється з посади органом, який його обрав або призначив, у разі подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 136 Закону (в редакції від 02.12.2010р.), судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013р. №10-рп/2013 відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканості, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013р. №1-2/2013 суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання, і така незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням. Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано вказано на те, що Конституційний Суд України також акцентував свою увагу на тому, що законодавець, маючи дискреційні повноваження щодо визначення умов, порядку та розміру матеріального забезпечення, повинен враховувати, що не може запроваджуватися правове регулювання, за якого особа, реалізовуючи одне конституційне право, позбавляється можливості реалізовувати інше право (гарантію). Зокрема, суддя після виходу на пенсію або у відставку, використовуючи конституційне право на працю, визначене статтею 43 Основного Закону України, не може бути при цьому позбавлений гарантій незалежності суддів, включаючи заходи їх правового захисту, матеріального і соціального забезпечення.

Вказане вище кореспондується з позицією викладеною в рішенні Ради суддів України №6 від 05.02.2015р., що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді, як під час здійснення ним своїх повноважень, так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя. Разом з тим, в цьому рішенні, при розгляді питання гарантій незалежності суддів, їх правового статусу, матеріального та соціального забезпечення, посилаючись на рішення Конституційного Суду України, Рада суддів України вказала про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно матеріального та соціального забезпечення.

Підставою для отримання матеріального забезпечення судді після припинення його повноважень є виключно конституційно визначений статус професійного судді, при цьому законодавець не може виокремлювати певну категорію суддів у відставці, які не мають права на отримання вихідної допомоги у зв'язку з виходом у відставку з підстав, не пов'язаних із статусом судді, а у зв'язку прийняттям законів які погіршують раніше надане їм право та гарантії реалізації такого. Таке законодавче регулювання суперечить меті встановлення конституційної гарантії матеріального забезпечення суддів, як елемента їх незалежності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що незалежно від дати подачі позивачем заяви про вихід у відставку та прийняття ВРУ постанови про звільнення його у зв'язку з виходом у відставку, він має право на одержання вихідної допомоги.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 145 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції.

Відповідно до пп. 4.3 п. 4 Типового положення про територіальні управління Державної судової адміністрації України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі здійснюють функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих загальних судів територіальні управління Державної судової адміністрації України.

З наявної в матеріалах довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суддівська винагорода позивача складає 24804 грн. (а.с. 17).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги у зв'язку із відставкою судді.

Однак, позовна вимога про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Лубенського міськрайонного суду Полтавської області вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день реалізованого права на відставку судді (12 листопада 2015р.) в сумі 248040 не підлягає задоволенню, оскільки.

Виходячи з того, що стягненню підлягають лише нараховані суми, а дана вимога не була нарахована та підлягає бюджетному фінансуванню, суд не може підміняти орган, який повинен нарахувати та виплатити передбачену вихідну допомогу, а саме Державної судової адміністрації України у відповідній області.

Отже, вказана вихідна допомога підлягає нарахуванню та виплаті, а не стягненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Лубенського міськрайонного суду Полтавської області вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день реалізованого права на відставку судді (12 листопада 2015р.) в сумі 248040, з прийняттям в цій частині нової постанови про зобов'язаня Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день реалізованого права на відставку судді в сумі 248040 (двісті сорок вісім тисяч сорок гривень), в іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2016р. по справі №816/718/16 в частині зобов'язання стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день реалізованого права на відставку судді в сумі 248040 (двісті сорок вісім тисяч сорок гривень) скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову, якою зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день реалізованого права на відставку судді в сумі 248040 (двісті сорок вісім тисяч сорок гривень).

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2016р. по справі №816/718/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Рєзнікова С.С.
Судді Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст постанови виготовлений 10.10.2016 р.