Справа № 826/23024/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2016 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Генчмазлумо І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправної бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у місті Києві у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у місті Києві скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 статі 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 звернулась до начальника Головного управління Держгеокадастру у місті Києві із заявою від 30.07.2015 року, в якій з посиланням на положення підпункту 2 пункту 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, просила скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1.

Листом від 31.08.2015 року №В-3/0-3/24-15 Головне управління Держгеокадастру у місті Києві розглянуло звернення та надало відповідь, в якій чітко було роз'яснено порядок скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Разом з тим, повідомило позивача про те, що для з'ясування наявності вини заявника у тому, що не здійснена державна реєстрація речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, Головним управлінням Держгеокадастру у місті Києві підготовлено запити до Київської міської ради та органу державної реєстрації прав.

Вважаючи зазначену відмову відповідача у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення останніх, так як передбачені чинним законодавством передумови для скасування державної реєстрації земельної ділянки у спірних правовідносинах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

У свою чергу, державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина перша статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

У силу частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

На виконання положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (надалі - Порядок №1051), який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Згідно з пунктом 114 Порядку №1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об'єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об'єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі даних про те, що протягом одного року Державному кадастровому реєстраторові органом державної реєстрації прав не надано відповідної інформації в порядку інформаційного обміну.

Тобто, законодавством чітко встановлено, що для скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі необхідно встановити вину заявника щодо не реєстрації права на земельну ділянку.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що будь-яких інших підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки законодавством не передбачено, в тому числі і такої підстави як звернення фізичної чи юридичної особи.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, на підставі поданої ОСОБА_3 заяви до Київського міського голови-секретаря Київради (вхідний №255-032-7727 від 24.09 2007 року) про безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 та Доручення Київського міського голови-секретаря Київради №255-032-7727 від 24.09.2007 року на розробку проекту землеустрою було підготовлено та погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

В подальшому,04.10.2012 року Київською міською радою було прийнято та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1.

Також 17.11,2014 року було підготовлено, погоджено та передано на розгляд до Київської міської ради відповідний проект рішення про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду про витребування документів, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві надав суду копію заяви про державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: м. Київ, Деснянський район, вул.. Толстого, 2-б, з якої вбачається, що остання зареєстрована 09.12.2013 року.

Тобто, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що останнім не встановлено вини ОСОБА_3 в частині не реєстрації права на земельну ділянку.

Разом з тим, до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві надійшло звернення гр. ОСОБА_2 від 30.07.2015 року, в якій заявниця просила скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1.

Підставою для скасування такої реєстрації, заявниця вказує на порушення ОСОБА_3 положення підпункту 2 пункту 114 Порядку №1051, тобто не реєстрація речового права за ним на земельну ділянку протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації останньої з вини заявника (третьої особи).

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 від 30.07.2015 року Головне управління Держгеокадастру у м. Києві відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» надало відповідь, в якій чітко було роз'яснено порядок скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Крім того, Головне управління Держгеокадастру у місті Києві повідомило позивача про те, що для з'ясування наявності вини заявника у тому, що не здійснена державна реєстрація речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, Головним управлінням Держгеокадастру у місті Києві підготовлено запити до Київської міської ради та органу державної реєстрації прав.

Листом від 16.10.2015 року №1 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив Головне управління Держгеокадастру у місті Києві, що проект рішення Київської міської ради про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки на АДРЕСА_1 департаментом підготовлено, погоджено та 17.11.2014 року передано на розгляд до Київської міської ради. Проте, рішення Київської міської ради з порушеного питання, належним чином оформлене, наразі до Департаменту не надходило.

З огляду на надану відповідачу у порядку інформаційного обміну інформацію, викладену у листі від 16.10.2015 року №1, вбачається, що наразі питання щодо передачі ОСОБА_3 земельної ділянки на АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1) перебуває на розгляді у Київської міської ради, отже, підстави для не реєстрації третьою особою речового права на дану земельну ділянку є незалежними від останнього, як заявника у розумінні положень частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та підпункту 2 пункту 114 Порядку №1051.

Тобто, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що передбачені чинним законодавством передумови для скасування державної реєстрації земельної ділянки у спірних правовідносинах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Посилання представника позивача на ту обставину, що оскільки до відповідача від органу державної реєстрації прав не надходила інформація про здійснення державної реєстрації земельної ділянки ОСОБА_3 в порядку інформаційного обміну, то це є підставою для прийняття рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, колегія суддів не приймає до уваги, так як чинним законодавством України чітко передбачені передумови для скасування державної реєстрації земельної ділянки, зокрема, наявність вини у особи в частині не реєстрації земельної ділянки.

Разом з тим, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головне управління Держгеокадастру м. Києві вжило вичерпних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності підстав для прийняття рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки та здійснило належний розгляд звернення гр. ОСОБА_2 у відповідності до вимог чинного законодавства.

При цьому апеляційна скарга не містить інших посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційних скаргах процесуальні порушення не призвели до неправильного вирішення справи і не є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 06 жовтня 2016 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.