Справа № 816/4332/15
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 р. Справа № 816/4332/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Залізничні шляхи" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2015р. по справі № 816/4332/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Залізничні шляхи"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України в Полтавській області

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Залізничні шляхи», звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про зобов'язання вчинити дії з коригування даних в інтегрованій картці платника податку на прибуток ПрАТ «СК «Залізничні шляхи», а саме - виключити з інтегрованої картки платника податку на прибуток ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» суму недоїмки у розмірі 1386932,00 грн., що не є податковим боргом. (а.с.4-7)

За наслідками розгляду справи, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2015р. по справі № 816/4332/15 у задоволенні адміністративного позову відмовлено . (а.с.94-98)

Позивач, ПрАТ «СК «Залізничні шляхи», не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2015р. по справі № 816/4332/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. (а.с.101-106)

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2015 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.07.2016 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «страхова компанія «залізничні шляхи» задоволено частково, ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 04.10.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що внесення змін до інтегрованої картки платника податків та виключення з неї відомостей про суми податків у разі їх сплати, але не перерахування таких податків з вини банку призведе до ситуації, коли фактично кошти за податковим боргом до бюджету не надійдуть, однак, сума податкового боргу буде виключена з картки платника податків, що призведе до втрати дохідної частини бюджету. Оскільки сторонами не заперечувалось, що сума коштів у розмірі 1386932,00 грн не надійшла до Державного бюджету України, а тому у відповідача були відсутні підстави для виключення з інтегрованої картки позивача відомостей про несплату останнім узгодженого грошового зобов'язання з податку на прибуток страхових організацій у вищезазначеному розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заявленого позову, проте, вважає, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах.

У пункті 74.1 статті 74 вказаного Кодексу зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Слід зауважити, що механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, визначений в Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України 05.12.2013 року № 765, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за № 217/24994).

Відповідно до п. 3 р. 1 зазначеного Порядку, інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Зі змісту п. 1 р. 2 цього ж Порядку вбачається, що інтегровані картки платників відкриваються за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів.

Отже, будь-які нарахування, збільшення або зменшення сум податкових зобов'язань платника податків, розрахунки з бюджетом контролюючий орган відображає в інтегрованій картці платника податків.

З правового аналізу наведених положень вбачається, що облік платежів у картках особового рахунку за своєю юридичною природою не є тими діями суб'єкта владних повноважень, які породжують для підприємства будь-які правові наслідки.

Отже, саме по собі відображення у картці особового рахунку відповідних даних не породжує для платника податків та зборів настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права і обов'язки.

Таким чином, дії податкового органу по обліку платежів у картці особового рахунку неможливо вважати його рішенням, дією чи бездіяльністю, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин.

Судовим розглядом встановлено, що ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" 06 лютого 2015 року подано до ДПІ у м. Полтаві податкову декларацію з податку на доходи (прибуток) страховика за 2014 рік, в якій розраховано суму податку до сплати у розмірі 1386932,00 грн /а.с. 67-70/.

У зв'язку з ненадходженням до бюджету вказаної суми податкового зобов'язання, у інтегрованій картці платника податків - ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" відображено відомості про податковий борг зі сплати податку на прибуток страхових компаній /а.с. 54-63/.

24 лютого 2015 року ДПІ у м. Полтаві сформовано податкову вимогу №915-25 про сплату узгодженої суми грошового зобов'язання у розмірі 1381404,57 грн /а.с. 8/.

Не погодившись з даною податковою вимогою позивач оскаржив її до суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року у справі №816/1101/15-а позов ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" задоволено, визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ДПІ у м. Полтаві від 24 лютого 2015 року №915-25 /а.с. 11-12/.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року у справі №816/1101/15-а залишено без змін та вона набула законної сили /а.с. 14-15/.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що ПАТ «СК «Залізничні шляхи» 06.02.2015 року подано до ДПІ у м. Полтаві податкову декларацію з податку на доходи (прибуток) страховика за 2014 рік, в якій розраховано суму податку до сплати у розмірі 1386932,00 грн. Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. 7.02.2015 р. ПАТ «СК «Залізничні шляхи» подано до Полтавського РУ ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" платіжне доручення від 17.02.2015 № 120 на суму 1386932,00 грн з визначеним призначенням платежу "податок на прибуток страхових організацій за 4 квартал 2014 року". Листом від 17.02.2015 №21 ПАТ «СК «Залізничні шляхи» повідомило контролюючий орган про перерахування податку на прибуток страхових організацій згідно платіжного доручення від 17.02.2015 № 120 на суму 1386932,00 грн.

27 серпня 2015 року позивач звернувся до ДПІ у м. Полтаві із заявою про внесення змін до інтегрованої картки ПрАТ "СК "Залізничні шляхи" шляхом виключення з неї відомостей про наявний податковий борг зі сплати податку на прибуток страхових організацій у розмірі 1386932,00 грн /а.с. 10/.

Листом від 18 вересня 2015 року вих. №5803/10/16-01-20-02-44 контролюючий орган відмовив платнику податків у внесенні відповідних коригувань до інтегрованої картки /а.с. 9/. Відмову мотивовано тим, що у податкової інспекції відсутні відомості про зарахування податку на прибуток страхових організацій у розмірі 1386932,00 грн до бюджету, а відтак податковий борг фактично не сплачено. У свою чергу, скасування податкової вимоги не є підставою для виключення відомостей про податковий борг з інтегрованої картки платника.

02.10.2015 р. ДПІ у м. Полтаві винесена друга податкова вимога № 2279-23 за узгодженими грошовими зобов'язаннями з податку на прибуток страхових організацій на суму 1 403 076,57 грн. та зі сплати авансових внесків з податку на прибуток страхових організацій на суму 10 836,00 грн. Також 02.10.2015 р. ДПІ у м. Полтаві прийнято рішення № 6293/10/16-01-23-01-18 про опис майна позивача, що перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управлінні), у податкову заставу (а.с. 13).

Вважаючи протиправними податкову вимогу від 02.10.2015 № 2279-23 та рішення про опис майна у податкову заставу від 02.10.2015 № 6293/10/16-01-23-01-18, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 року, у справі №816/4388/15-а позов ПАТ «СК «Залізничні шляхи» задоволено частково, визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ДПІ у м. Полтаві від 02.10.2015 року №2279-23 та рішення про опис майна позивача, що перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управлінні), у податкову заставу № 6293/10/16-01-23-01-18 від 02.10.2015 року.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що контролюючим органом при формуванні спірної вимоги неправомірно врахована сума податкового боргу по скасованій вимозі, яка відображена в інтегрованій картці ПрАТ "Страхована компанія "Залізничні шляхи", в розмірі 1 381 404,57 грн.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Верховного Суду України. Так, в постанові ВСУ від 07.05.2012р. у справі № 21-296а11 зазначено, що облік платежів у картці особового рахунку за своєю юридичною природою не є тими діями суб'єкта владних повноважень, які породжують для підприємства будь-які правові наслідки та не впливає на його права та обов'язки.

В постанові ВСУ від 15.12.2015р. по справі № 814/1645/14 зазначено, що відповідно до ст. 74 ПК податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2).

Верховний Суд України уже висловлював свою позицію щодо застосування статей 71, 72, 74 ПК. Зокрема, у справі № 21-511а14, постанова в якій ухвалена 09.12.2014р., він дійшов висновку, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, і така інформація не може бути виключена з баз даних, якщо ці дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення у даній справі, необґрунтовано вдався до дослідження питання щодо надходження коштів за податковим боргом до бюджету, оскільки дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкових зобов'язань не породжують правових наслідків для платників податків за умови відсутності рішень, прийнятих податковим органом.

Отже, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з помилкових мотивів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, якою передбачено підставою для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

На підставі вище викладеного, та з урахуванням положень ст. 201 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині підстав та мотивів відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Залізничні шляхи" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2015р. по справі № 816/4332/15 змінити в частині підстав та мотивів відмови у задоволенні позову.

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 р. по справі № 816/4332/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Бершов Г.Є.
Повний текст постанови виготовлений 10.10.2016 р.