Справа № 2а-1476/2010
Суддя: Демінська О. І.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа 2-А-1476/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2010 року Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Демінської О.І.,

при секретарі Міріченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Внутрішніх Справ України в Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 01.11.2010 р. звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Внутрішніх Справ України в Миколаївській області про скасування постанови ВЕ № 284996 від 25.10.2010 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за правопорушення, передбачене за ч.1 ст. 122 КУпАП.

З постанови в справі про адміністративне правопорушення від 25.10.2010 року вбачається що 25.10.2010 року ОСОБА_1 керував т/з МАЗДА д.р.н. ВЕ 1828 АХ по а/д Р-06 на 193 км в м. Нова Одеса та перевищив швидкість в населеному пункті. Який позначений державним знаком 5.45. додатку до ПДР. Рухався 89 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у вказаній постанові обставини не відповідають дійсності, так як автомобіль яким він керував, рухався зі швидкістю руху 70 км/год. Така швидкість руху не порушує вимоги ПДР України. Також вказав, що попереду нього рухалось ще два автомобіля і він не зміг би перевищити швидкість так як рухався за ними. Працівники ДПС повідомили його про швидкість зафіксовану приладом «Іскра-1» № 7946 і відмовились показати йому який саме т/з було зафіксовано, дату та час фіксації, а також документи на прилад фіксації. Вважає, що за таких обставин працівником міліції зафіксовано не його автомобіль. Також, ОСОБА_1 вказує на те, що працівником міліції було проігноровано його прохання записати пояснення свідків при складанні протоколу, чим грубо порушили чинне законодавство України та його права, передбачені Конституцією України та іншими нормами чинного законодавства України.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, до суду ні заперечень щодо заявленого позову, ні свого представника не направив.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, зважаючи на наявність достатніх доказів для вирішення справи по суті.

Вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача посадовою особою відповідача інспектором ІДПС Коблевської роти ДАІ УМВС ОСОБА_2 складений 25.10.2010 року протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП, яке полягало в перевищенні швидкості руху керованого ним автомобіля більш як на 20 км/год в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту», що було зафіксовано за допомогою приладу «Іскра» № 7946.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в ході провадження по справі про це адміністративне правопорушення надав посадовій особі відповідача письмове пояснення, в якому вказував на незгоду зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення.

Субєкт владних повноважень перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач ОСОБА_1 заперечував проти порушення Правил дорожнього руху, мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували заперечення позивача, але таких доказів ні протокол, ні постанова не містить. Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд вважає, що під час притягнення 25.10.2010 р. позивача до адміністративної відповідальності, було допущено суттєві порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, судом встановлено, що 25.10.2010 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, одразу після його складання була прийнята оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. Вищенаведений протокол містить заперечення позивача по суті складеного відносно нього протоколу.

За наявності заперечень позивача, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення по суті правопорушення, уповноваженою особою всупереч вимогам ст.ст. 283,284 КУпАП не наведено будь-яких доказів, які б свідчили про скоєння правопорушення позивачем.

Не надані суду і будь-які інші достеменні докази на підтвердження вчинення позивачем зазначеного адміністративного правопорушення.

В ході судового засідання посилання позивача на те, що працівником міліції було проігноровано його прохання записати пояснення свідків при складанні протоколу не знайшло свого підтвердження, оскільки доказів на підтвердження того, що клопотання таке було заявлено позивачем до суду не надано.

За таких обставин, коли відсутні докази самого факту правопорушення ПДР України та винних дій або бездіяльності позивача суд вважає відсутніми і правові підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. А тому необхідно позов задовольнити та скасувати спірну постанову.

У відповідності до ст. 94 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову ВЕ № 284996 від 25.10.2010 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за правопорушення, передбачене за ч.1 ст. 122 КУпАП визнати неправомірною та скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя :