Справа № 464/5038/16-а,2-а/464/224/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року № 876/6396/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.,

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 04 серпня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Тіцький Іван Богданович, про скасування постанови, закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

У червні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції, в якому просив: 1) скасувати постанову серії ПС2 № 907796 у справі про адміністративне правопорушення від 07.06.2016 р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпаП та застосування до нього адміністративного стягнення у розмірі 255 грн. штрафу; 2) закрити справу про адміністративне правопорушення від 07.06.2016 р. щодо позивача, за відсутністю в його діях такого правопорушення.

Представник відповідача в суді першої інстанції проти позову заперечив.

Позивачем в суді першої інстанції заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 3031,60 грн. за надання правової допомоги адвоката.

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 04.08.2016 року позов задоволено частково. Скасовано постанову інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП Тіцького Івана Богдановича від 07 червня 2016 року серії ПС2 № 907796 у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. В решті позову відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 04.08.2016 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт Управління патрульної поліції у місті Львові ДПП зазначає, що позивач по справі 07.06.2016 року керуючи автомобілем «Volkswagen Tovareg» н.з. НОМЕР_1 у м. Львові здійснивши маневр поворот ліворуч з вул. Сихівської на вул. Зубрівську перетнув подвійну суцільну горизонтальну дорожню розмітку, чим порушив правила дорожнього руху. Твердження суду першої інстанції про відсутність вищевказаної дорожньої розмітки станом на 07.06.2016 р. (день вчинення правопорушення) не відповідає дійсності, що підтверджується відповіддю Сихівської районної адміністрації від 11.02.2016 р. № 3406-32 на запит відповідача від 26.01.2016 р. № 1528. Вказує апелянт, що згідно плану схеми розташування дорожніх знаків, горизонтальна розмітка з двох паралельних суцільних ліній існувала на перехресті вул. Сихівська - вул. Зубрівська ще 11.02.2016 р..

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 04.08.2016 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

З постановою суду першої інстанції від 04.08.2016 року також не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду є незаконною та необгрунтованою, судом не повністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи, винесена з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт ОСОБА_2 зазначає, що відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу. Таким чином, всупереч даній нормі Закону суд першої інстанції Постанову скасував, однак справу не закрив. Крім того, апелянт вказує, що відповідно до ст.87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Апелянтом сплачено адвокату Якіляшину Р.Б. гонорар за надану правову допомогу, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3031, 60 грн..

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 04.08.2016 року в частині відмови у закритті справи, стягненні судових витрат та прийняти нову постанову, якою справу закрити та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційних скарг, вважає, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу відповідача слід задоволити частково.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07.06.2016 р. інспектором роти №4 батальйону №2 УПП у м. Львові ДПП Тіцьким І.Б. винесено постанову серії ПС2 №907796, якою на позивача ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (а.с. 4).

З вищевказаної постанови видно, що позивач 07.06.2016 року о 12 год. 30 хв. у м. Львові на перехресті вулиць Сихівська - Зубрівська, керуючи автомобілем «Volkswagen Tovareg» номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу подвійної суцільної горизонтальної дорожньої розмітки 1.3, здійснив поворот ліворуч з вул. Сихівська на вул. Зубрівська та перетнувши подвійну суцільну горизонтальну дорожню розмітку, чим порушив п.8.5.1 ПДР України, дод. 2, дор. розм. 1.3.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування постанови від 07 червня 2016 року серії ПС2 № 907796 у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції виходив із того, що є обгрунтованими доводи позивача про те, що подвійна суцільна горизонтальна дорожня розмітка при повороті ліворуч з вулиці Сихівської на вулицю Зубрівську у м. Львові була відсутня 07.06.2016 року, а появилась лише 09.06.2016 року. У суду відсутні належні докази, які б містили дані, що заперечували б згадане твердження.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 121 - 126 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд апеляційної інстанції враховує, що позивач не заперечує факту керування ним 07.06.2016 року о 12 год. 30 хв. автомобілем «Volkswagen Tovareg» н.з. НОМЕР_1 у м. Львові та здійснення поворот ліворуч з вул. Сихівська на вул. Зубрівська на перехресті вулиць Сихівська - Зубрівська, що зафіксованого в оскарженій постанові від 07.06.2016 р..

Натомість апелянт стверджує про відсутність подвійної суцільної горизонтальної дорожньої розмітки станом на час вчинення правопорушення, тобто 07.06.2016 р., та про погану видимість такої дорожньої розмітки.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно з плану-схеми організації дорожнього руху на перехресті вул. Сихівська - Зубрівська, станом на 11.02.2016 р. подвійна суцільна горизонтальна дорожня розмітка уже була присутня (а.с. 18-20, 58-59).

Крім цього, в матеріалах адміністративної справи наявні фотографії дорожнього полотна на перехресті вул. Сихівська - Зубрівська станом на 07.06.2016 р., що надані позивачем. З вказаних фотографій чітко видно подвійну суцільну горизонтальну дорожню розмітку на вул. Сихівська (а.с. 5, 5а).

Тому, являються необґрунтованими доводи апелянта про те, що подвійна суцільна горизонтальна дорожня розмітка на вул. Сихівська станом на 07.06.2016 року не існувала і таку дорожню розмітку було погано видно.

З врахуванням наведеного, є помилковими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскарженої постанови відповідача серії ПС2 № 907796 у справі про адміністративне правопорушення від 07.06.2016 р..

У зв'язку із безпідставністю позовної вимоги щодо скасування постанови відповідача серії ПС2 № 907796 від 07.06.2016 р., також не підлягають до задоволення позовна вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення, та вимога про стягнення в користь позивача судових витрат у виді витрат на правову допомогу адвоката.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 293 КУпАП передбачено повноваження органу (посадової особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення. За результатами такого розгляду приймається одне з таких рішень: 1) залишення постанови без зміни, а скарги або протест без задоволення; 2) скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд; 3) скасування постанови і закриття справи; 4) зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено до суду, в порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.3 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори про накладення адміністративних стягнень.

Таким чином, до повноважень адміністративного суду не належить закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції від 04.08.2016 р. в частині щодо скасування постанови інспектора від 07.06.2016 року серії ПС2 № 907796 та прийняття нової постанови в цій частині про відмову в задоволенні відповідної позовної вимоги.

В решта частині постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції - задоволити частково.

Постанову Сихівського районного суду міста Львова від 04 серпня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, закриття справи про адміністративне правопорушення - скасувати частково, а саме, в частині щодо задоволення позовної вимоги про скасування постанови інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Тіцького Івана Богдановича від 07 червня 2016 року серії ПС2 № 907796 у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, - і в цій частині прийняти нову постанову.

Відмовити в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПС2 № 907796 в справі про адміністративне правопорушення від 07 червня 2016 року.

В решта частині постанову Сихівського районного суду міста Львова від 04 серпня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено 10.10.2016 року.