Справа № 727/5057/16-а
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/5057/16-а
Провадження № 2-а/727/167/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді: Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань: Бурма А.С.

за участю сторін:

- позивача ОСОБА_2

- представника відповідача Управління патрульної поліції в м. Чернівці - Замерзляк О.В.

- відповідача - інспектора роти № 1 батальйону УПП м. Чернівці Якимика М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону УПП м. Чернівці Якимик Миколи Миколайовича, Управління патрульної поліції в м. Чернівці про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В суд з позовною заявою звернувся позивач ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону УПП м. Чернівці Якимика М.М., Управління патрульної поліції в м. Чернівці про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Мотивує заявлені вимоги тим, що 18.06.2016 року, інспектором 1-ї роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівцях, рядовим поліції Якимик М.М. було винесеною постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 435663, на підставі якої, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Зазначає, що згідно постанови він, керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Туарег», номерний знак: НОМЕР_1, 18.06.2016 року о 14.04 год., рухаючись по вул. Загули, 9 в м. Чернівці, користувався засобами зв'язку тримаючи їх у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 д Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КпАП України

Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2016 року є незаконною і, такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, суперечать одна одній та не підтверджуються належними, допустимими доказами, що на його думку призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності і застосування до нього адміністративного стягнення, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Заперечуючи проти необґрунтованих доводів інспектора поліції, щодо порушення ним правил дорожнього руху, він намагався спростувати безпідставне звинувачення поліції, внаслідок правомірності своїх дій при даних обставинах, пояснюючи інспектору, що він дійсно 18.06.2016 року о 17.04 год., рухався по вул. Загули, 9 в м. Чернівці і почув легкий удар по задній частині свого автомобіля, після чого він побачив в дзеркало заднього виду співробітника патрульної поліції, який жестами рук наказував йому зупинитись, що він і зробив. Після зупинки працівники поліції повідомили, що він розмовляв по мобільному телефону під час керування своїм транспортним засобом, що ним було порушено п.2.9 д Правил дорожнього руху України. Він намагався інспектору поліції, довести свою думку та спростувати безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки у нього немає такої необхідності, так як автомобіль обладнаний спеціальним технічним пристроєм, що дозволяє вест розмову по мобільному телефону без допомоги рук, а також таку функцію має його мобільний телефон. Крім того він пояснював інспектору що керуючи автомобілем він тримався за вухо, яке його боліло. Також він просив виключити відеофіксацію, але інспектор відмовився посилаючись на норму Закону України «Про поліцію», після чого мені зачитали постанову у справі про адміністративне правопорушення та роз'яснили його право на оскарження, надали йому копію постанови.

Вважає що прийнята постанова про визнання і притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, за відсутності достатніх даних про вчинення ним правопорушення, а тому просить постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 435663 від 18.06.2016 р. скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно зазначеним в позові.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м. Чернівці - Замерзляк О.В. надавши заперечення на адміністративний позов в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги позивача не визнає, в наданих суду поясненнях зазначив, що інспектор роти № 1 батальйону УПП м. Чернівці Якимик М.М. діяв у відповідності до чинного законодавства та посадових інструкцій, а саме було зафіксовано останнім, порушення п.2.9 д Правил дорожнього руху України позивачем, як водієм транспортного засобу марки «Фольксваген Туарег», номерний знак: НОМЕР_1, 18.06.2016 року о 14.04 год., який рухався по вул.Загули, 9 в м. Чернівці, користувався засобами зв'язку тримаючи їх у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, адміністративне правопорушення, за яке передбачене відповідно ст.122 ч.2 КУпАП. Вважає, що винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 435663 від 18.06.2016 р. відносно позивача є законною та її зміст не суперечить вимогам закону; просить, відмовити в задоволенні позову позивача в повному обсязі.

Відповідач - інспектор роти № 1 батальйону УПП м. Чернівці Якимик М.М. в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги заявлені ОСОБА_2 не визнає, так як він діяв у відповідності до чинного законодавства і вірно склав постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Вивчивши і розглянувши справу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, відповідно заперечення, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності і в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Судом належними доказами по справі встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини, зокрема, що 18.06.2016 р. відносно позивача ОСОБА_2 винесено інспектором роти № 1 батальйону УПП м. Чернівці Якимик М.М. постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП України із накладенням на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 425,00 грн. (а.с.7).

Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 435663 від 18.06.2016 р. вбачається, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Туарег», номерний знак: НОМЕР_1, 18.06.2016 року о 14.04 год., рухаючись по вул. Загули, 9 в м. Чернівці, користувався засобами зв'язку тримаючи їх у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 д Правил дорожнього руху України, допустивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КпАП України; при цьому, в наведеній постанові, підпис ОСОБА_2 про роз'яснення йому прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, відсутній в оскаржуємій постанові і відносно роз'яснення позивачу про порядок і строки оскарження постанови згідно ст.ст. 287-289 КУпАп (а.с.7). Крім цього, згідно постанови про адміністративне правопорушення (серії ПС 2 № 435663 від 18.06.2016 р.), позивач не відмовлявся від дачі пояснень, що підтверджується копією постанови, однак, дані пояснення в протоколі відсутні (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу марки «Фольксваген Туарег», номерний знак: НОМЕР_1, являється позивач ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та має право на керування транспортними засобами категорії «В» (а.с.8).

Відповідно до ст.9 ч. 1 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У відповідності до вимог ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Верховний Суд України в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення в транспорті», акцентував увагу на тому, що зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КпАП України, зокрема, в постанові необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідні висновки відповідача щодо законності винесення відповідачем інспектором 1-ї роти батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівцях, рядовим поліції Якимик М.М. оскаржуємої постанови і притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними, оскільки представником відповідача не було надано суду доказів того, що позивачем було порушено ст. 122 ч.2 КпАП України, як зазначено в постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 435663 від 18.06.2016 р.

При цьому судом звертається увага, що відповідно до ст. 122 ч.2 КпАП України, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб марки «Фольксваген Туарег», номерний знак: НОМЕР_1 обладнаний технічними пристроями, що дозволяють вести розмови без допомоги рук, за що відповідає клавіша №7 на рульовому колесі, а тому необхідності розмовляти по мобільному телефону тримаючи його в руках не було у позивача.

Крім цього, відвідачем в підтвердження наведеного не надано відео записи бодікамер перегляду записів фіксації правопорушення з нагрудного знаку поліцейського, відповідача Якимик М.М. для дослідження в судовому засіданні, з яких вбачалося б що позивачу роз'яснено процесуальні права визначені вимогами ст. 63 Конституції України та роз'яснено зміст постанови оскаржуємої порядок її оскарження, тому вчинення адміністративного правопорушення є безпідставним та таким що не відповідає дійсності.

У відповідності до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Крім наведеного, на думку суду, не знайшов свого підтвердження факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке передбаченого ст. 122 ч.2 КпАП України.

Згідно ст.287 ч.1 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Як передбачено ст.288 ч.1 п.3 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими КпАП України.

Вимогами ст.280 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КпАП України, факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються на підставі доказів, якими є будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність вказаних обставин. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України дано визначення поняття "водій", а саме: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених ст. 258 ч.1, ч.2 КпАП країни, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно пояснень наданих позивачем у судовому засіданні, вбачається що він не вчиняв порушення зазначеного в постанові, не порушував Правил дорожнього руху, передбачених вимогами п.2.9 д, відповідно до якого водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці ( за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання). Дані пояснення позивача також знайшли своє відображення під час судового засідання.

Крім наведеного в судовому засіданні встановлено, що представник Управління патрульної поліції в м. Чернівцях та відповідач Якимик М.М. не змогли надати суду відеореєстрацію правопорушення позивачем з бодікамери, що ставить під сумнів порушення позивачем Правил дорожнього руху та правочинності дій інспектора патрульної поліції Якимик М.М.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

Згідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені обставини та правові положення, суд, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, та доводів сторін, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що дії відповідача Якимик М.М. по складанню постанови про адміністративне правопорушення у відношенні позивача ОСОБА_2 за ст. 122 ч.2 КпАП України є неправомірними, постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є не обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, позовні вимоги є такими, що грунтуються на законі і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст. 1, 7, 9, ч. 1 ст. 126, 251, 256, 258, 268, 280, 287, 288 КпАП України, ст.ст.11, 18, 71 ч.2, 86, 99, 158-163, 167 КАС України, - ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону УПП м. Чернівці Якимик Миколи Миколайовича, Управління патрульної поліції в м. Чернівці про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 435663 від 18.06.2016 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону УПП м. Чернівці Якимик Миколою Миколайовичем про притягнення ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.2 КпАП України з застосуванням до останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн. та провадження по справі закрити.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.