Справа № 812/356/16
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/356/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Борзаниці С.В.,

при секретарі судового засідання: Ждановій А.Г.,

за участю

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Сколобан В.Ю., Гаркуна В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій № 000005/12-19/ та № 000006/12-19/ від 15.04.2016,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Відповідач), в якому просив:

визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 15.04.2016 № 000005/12-19/ на суму 17000 грн. та № 000006/12-19/ на суму 10000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано таким.

29.03.2016 головними державними ревізорами ГУ ДФС у Луганській області ОСОБА_4. та Соколовим Р.В. була проведена фактична перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. За результатами вказаної перевірки був складений акт № 35/40-02/ (далі - Акт перевірки) та 15.04.2016 Відповідачем були прийняті рішення про застосування фінансових санкцій № 000005/12-19/ на суму 17000 грн. та № 000006/12-19/ на суму 10000 грн. (далі - оскаржувані рішення).

Позивач вважає, що у Відповідача були відсутні жодні підстави для проведення перевірки, встановлені ст.ст.80.2.1. - 80.2.7. ПК України.

Окрім того, Відповідачем був порушений порядок проведення перевірки, а саме: Позивачу не надавалося направлення на проведення такої перевірки, необхідність надання якого встановлено ст. 81.1. ПК України.

В Акті перевірки не встановлено, якому саме покупцеві були реалізовані цигарки. Також у Позивача був відсутній реєстратор розрахункових операцій, тому не можливо було видати розрахунковий документ.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що цигарки дійсно були в приміщенні, де він здійснює свою підприємницьку діяльність, однак він ними не торгував. Цигарки були придбані ним за власні кошти для працівників, які робили ремонт. Станом на момент перевірки в магазині перебувала його знайома ОСОБА_5, яка на його прохання допомагала торгувати товаром. Цигарки вона продала на свій власний розсуд та з власної ініціативи.

Також були відсутні систематичні дії з продажу цигарок без ліцензії. Позивач не мав на меті продаж цигарок з метою одержання прибутку, а, отже, відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за порушення умов продажу цигарок.

Представник Відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову (а.с.51-53). Зокрема, зазначив, що перевірка була проведена відповідно до норм податкового законодавства: на підставі наказу керівника контролюючого органу, копія якого була вручена Позивачу, останній був ознайомлений з направленням на проведення перевірки, що підтверджується його особистим підписом.

Також факт продажу тютюнових виробів підтверджується продавцем ОСОБА_5, а перевищення максимального розміру роздрібних цін на тютюнові вироби підтверджується документом, який виписала сама ОСОБА_5

На підставі викладеного, Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Підпунктом 19-1.1.16. пункту 19-1.1. статті19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п.20.1.8. п.20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право під час проведення перевірок у платників податків - фізичних осіб, а також у посадових осіб платників податків - юридичних осіб та платників єдиного внеску перевіряти документи, що посвідчують особу, а також документи, що підтверджують посаду посадових осіб та/або осіб, які фактично здійснюють розрахункові операції.

Відповідно до п.п.20.1.10. п.20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до п.п.20.1.11. п.20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Відповідно до п.п.20.1.13. п.20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об'єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов'язані з іншими об'єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу.

П.п.75.1.3. п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктами 80.1 та 80.2 ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи); фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Частиною 12 статті Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95) передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Абзацом п'ятим частини другої статті 17 Закону № 481/95 встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Абзацом чотирнадцятим частини другої статті 17 Закону № 481/95 встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Наказом в.о. начальника ГУ ДФС у Луганській області від 28.03.2016 за № 85 призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з 28.03.2016 по 06.04.2016. Проведення перевірки доручено співробітникам ГУ ДФС у Луганській області Гаркуну В.Ф. та Соколову Р.В. (а.с.64-65), яким були видані відповідні направлення від 28.03.2016 за №№ 83, 84 відповідно (а.с.54, 55). Згідно записів на направленнях Позивач ознайомлений з направленнями на фактичну перевірку, про що зроблений ним особисто відповідний запис.

Відповідно до акту від 29.03.2016 за № 35/40-02/ про результати фактичної перевірки Позивача виявлені наступні порушення: здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії; роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами вище від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлені виробником або імпортером таких тютюнових виробів. Із вказаним актом Позивач ознайомлений та отримав його копію (а.с.61-63).

Відповідно до відомостей рукописного документу в ньому зазначено наступне: лимон - 7-80, моющ. 17-00, сигар 12-00 «Голивуд» 29.03.16 (а.с.57).

Відповідно до відомостей офіційного порталу ДФС України встановлені максимально роздрібні ціни на тютюнові вироби (Bond Street Silver №4) становили 11 грн. (а.с.58-60).

Відповідно до пояснень ОСОБА_5 від 29.032016 вбачається наступне. Вона на посаді продавця-стажера працює з 21.03.2016. В її обов'язки входить приймання товару та реалізація продуктів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Трудового договору немає. Виконує усі вказівки керівника ОСОБА_1. На вимоги покупців видає власноруч написані чеки. 29.03.2016 продала сигарети Бонд стрит сильвер №4, ціна на пачці 11.00 від 22.11.15 за ціною 12.00 за пачку та продукти харчування та виписала розрахунковий документ від руки (а.с.56).

Рішеннями Відповідача від 15.04.2016 за № 000005/12-19/ та № 000006/12-19/ до Позивача застосовані фінансові санкції на суму 17000 грн. та на суму 10000 грн. відповідно (а.с.42, 43).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що періодично на прохання Позивача виконує функції продавця в магазині, де Позивач здійснює підприємницьку діяльність. 29.03.2016 вона також продавала товар в магазині ОСОБА_1 З власної ініціативи вона продала сигарети за ціною 12 грн. за пачку, які знаходилися серед іншого товару. Від ОСОБА_1 таких вказівок вона не отримувала. На вимогу покупця виписала власноруч чек, де зазначила товар, який продала. Після цього працівники податкової почали перевірку. Вона викликала ОСОБА_1, який спілкувався з перевіряючими. Вона під диктовку працівників податкової написала пояснення. Гроші, які були отримані за тютюнові вироби - 12 грн., вона віддала ОСОБА_6 та не знає, як ними розпорядилися. Зі скаргами до відповідних органів на працівників податкової стосовно морального тиску при складанні пояснення вона не зверталася.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що він працює головним державним ревізором-інспектором відділу акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Луганській області. На підставі наказу та направлень він 29.03.2016 разом з колегою ОСОБА_4. проводили фактичну перевірку Позивача. Особисто він зайшов в магазин «Голивуд», де була черга. Підійшовши до продавця, він замовив лимон, миючий засіб та сигарети Bond Street Silver №4, які коштували 12 грн. За все він розплатився та на його вимогу продавець власноруч виписала чек. Після цього вони представилися та попросили викликати підприємця. Через деякий час приїхав ОСОБА_6, йому було пред'явлене направлення, вручена копія наказу про перевірку та проведена фактична перевірка, за результатами якої був складений акт, в якому були відображені виявлені порушення.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 з відома Позивача проводила реалізацію товару за місцем здійснення підприємницької діяльності. При цьому була здійснена реалізація тютюнових виробів без наявної ліцензії та за ціною, вищою встановленої максимально роздрібної ціни на тютюнові вироби.

В ході судового розгляду було встановлено, що Відповідач при призначенні та проведенні фактичної перевірки не допустив порушення норм законодавства, які регламентують призначення та проведення такої перевірки, діяв в межах наданих діючим законодавством повноважень. Посилання Позивача та свідка ОСОБА_5 на незаконні дії працівників податкової є незмістовними, оскільки не знайшли жодного підтвердження при судовому розгляді справи. Позивач та вказаний свідок своїми підписами засвідчили факти, які зазначені в акті перевірки. При цьому після проведення перевірки вказані особи не зверталися із скаргами на осіб, які безпосередньо проводили перевірку.

Посилання Позивача як на підставу для задоволення позову на відсутність систематичності дій з продажу цигарок без ліцензії є незмістовними, оскільки законодавча норма, яка встановлює відповідальність, до якої був притягнутий Позивач, не передбачає систематичності як обов'язкової ознаки.

Таким чином, судом встановлено, що Відповідач правильно відповідно до норм чинного законодавства призначив та провів фактичну перевірку відносно Позивача, встановив та зафіксував порушення норм Закону № 481/95, відповідно до норм чинного законодавства визначив розмір фінансових санкцій, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи вище викладене, судом не встановлено порушень прав Позивача з боку Відповідача при винесенні останнім оскаржуваних рішень, що є підставами для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій № 000005/12-19/ та № 000006/12-19/ від 15.04.2016, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 07 жовтня 2016 року.

Суддя С.В. Борзаниця