Справа № 2-а-855/2010
Суддя: Мартинов Є. О.
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 а 855 2010 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10. 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Мартинова Є.О.,

при секретарі - Макаревич Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бориспільському районі Київської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИ В:

29.09.2010 року до Бориспільського міськрайонного суду від позивача надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить : 1) визнати відмову відповідача щодо виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком - протиправною; 2) зобов»язати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з 2006 року по серпень 2009 року в сумі 3 503, 20 гривень, а з вересня 2009 року щомісяця на весь період чинності ст. 6 Закону.

Обґрунтувавши наступним. Він відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни та згідно зі ст. 6 зазначеного закону з 1 січня 2006 року відповідач повинен був виплачувати щомісячно соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Разом з тим, в 2006-2007. роках позивач не отримував соціальної допомоги взагалі, а з 2008 року отримує лише 10 % затвердженого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а не 30 %, як передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». На його звернення відповідач відмовив в перерахунку соціальної допомоги. Позивач вважає, що його права на отримання соціальної допомоги у визначеному законом розмірі були обмежені внаслідок прийняття неконституційних нормативних актів.

У судове засідання позивач не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі позовні вимоги повністю підтримав.

Дослідивши матеріали даної адміністративної справи, письмове заперечення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером та отримує пенсію за віком, має статус дитини війни відповідно до ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18.07.2004 року, який набув чинності з 01.01.2006 року, що підтверджується даними його паспорта та посвідченням з відміткою «Дитина війни» (а.с.3-5).

Відповідач відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» зобов»язаний виплачувати позивачеві підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, що встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 28 ч. 1 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», тому його рішення та дії щодо виплати підвищення у нижчому розмірі 10 % є протиправними і він повинен здійснити відповідний перерахунок та виплати підвищення до пенсії у визначеному законом розмірі, тобто ЗО % зарахувавши виплати у розмірі 10 %.

Доводи відповідача про відсутність належного фінансування підвищення до пенсії, зупинення дії законів про виплату підвищення законами України «Про державний бюджет», регулювання цього питання постановою уряду України є безпідставними, оскільки вони не відповідають змісту ст. 22 Конституції України, за приписами якої прийнятті інших або нових законів, внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод, про що вказано і у рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6- рп.

В той час, згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з суті адміністративного позову, позовних вимог позивача просить здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з 2006 року по серпень 2009 року в сумі 3 503,20 грн. а за вересень 2009 року щомісяця на весь період чинності ст. 6 Закону. при цьому зазначає, що відповідачем згідно листа від 01.07.2009 року було відмовлено в задоовленні зазначених вимог.

Лист відмова Управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області від 01.07.2009 року № 513/2 (а.с. 7).

Клопотань про поновлення строків для звернення до адміністративного суду та про причину пропущення від позивача не надходило.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом, хоча йому було відомо про порушення його прав ще 01.07.2009 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69, 71, 86, 99, 100, 159-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бориспільському районі Київської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни відмовити в повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Мартинов Є.О.