Справа № 813/1920/16
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/1920/16

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

07 жовтня 2016 р.

Справа № 876/7394/16

Суддя Львівського апеляційного адміністративного суду Шинкар Т.І., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року у справі №813/1920/16 за позовом Приватного підприємства «Лоза» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання дій протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.09.2016р. задоволено позов Приватного підприємства «Лоза».

Не погоджуючись з вказаною постановою, Головне управління ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу.

Вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження, суддя виходив з наступного.

Згідно з ч.6 ст.187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. № 3674-VI (в редакції від 26.09.2015р.).

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 вказаного Закону визначено ставки судового збору, відповідно до якої за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв’язку з обмеженим фінансуванням та відсутністю кошторисних призначень на сплату судового збору.

Вирішуючи подане клопотання, суддя виходить з наступного.

Звільнення відповідних органів від сплати судового збору не узгоджується з пунктом 2 частини третьої статті 129 Конституції України, яким передбачено, що однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ця норма Конституції України знайшла своє закріплення також і у процесуальних кодексах України.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом передбачає єдиний правовий режим судочинства, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав, тобто є конкретизацією загального принципу рівності громадян перед законом і судом стосовно сфери здійснення судової влади і судочинства.

Тому, звільнення від сплати судового збору відповідних органів як сторін в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема юридичними та фізичними особами, які, безперечно, зобов’язані сплачувати відповідний збір.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Окрім того, у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016р. №2 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» вказано, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України в ухвалах від 28.09.2015р. у справі 21-5496а15, від 27.10.2015р. у справі 2а-3361/10, від 01.03.2016р. у справі 810/1674/15.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, а апеляційну скаргу залишити без руху та надати десятиденний строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 254 КАС України, суддя –

ухвалив:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Львівській області про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року у справі №813/1920/16 за позовом Приватного підприємства «Лоза» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання дій протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року у справі №813/1920/16 за позовом Приватного підприємства «Лоза» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання дій протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення – залишити без руху.

Зазначені в ухвалі недоліки апелянту слід усунути в 10-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз’яснити особі яка подала апеляційну скаргу, що у разі не усунення зазначених недоліків, відповідно до ч. 3 ст. 108 КАС України апеляційна скарга буде повернута.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення. На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Шинкар Т.І.