Справа № 2а-5136/10/0870
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року о/об 12 год. 50 хв.Справа № 2а-5136/10/0870 СН/808/42/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі адміністративну справу

за позовом Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області

до Бердянської міської ради Запорізької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

про скасування підпунктів 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 пункту 5 Рішення сесії Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок»,

ВСТАНОВИВ:

Бердянська місцева прокуратура Запорізької області (далі - позивач або прокуратура) звернулася із адміністративним позовом до Бердянської міської ради Запорізької області (далі - відповідач), в якому просить скасувати підпункти 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 пункту 5 Рішення сесії Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

У позові (т.1, а.с.3-6) зазначено, що Бердянським міжрайонним прокурором 07.06.2010 за №15/700-10 принесено протест про скасування підпунктів 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 пункту 5 Рішення сесії Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010. Листом виконуючого обов'язки Бердянського міського голови ОСОБА_5 від 06.07.2010 за вих.№409 міжрайонну прокуратуру повідомлено, що протест прокурора за вих.№15/700-10 від 07.06.2010 розглядався на пленарному засіданні Бердянської міської ради 30.06.2010, однак, рішення не було прийнято. Не прийняття Бердянською міською радою Запорізької області рішення щодо вищевказаного протесту прокурор вважає ухиленням від розгляду протесту та прийняття рішення по суті. 31.03.2010 на 80 сесії V скликання Бердянської міської ради прийнято Рішення №17 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Зокрема, підпунктами 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 пункту 5 вказаного рішення затверджено проекти відведення земельних ділянок та передано ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у власність земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації з присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 відповідно. Рішення Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 в частині надання вищезазначеним громадянам у власність земельних ділянок є, на думку прокурора, незаконним з наступних підстав. Рішенням Бердянської міської ради №10 від 07.03.2008 поновлено Договір оренди земельної ділянки та передано в короткострокову оренду ТОВ «Парк Розваг-Бердянськ» земельну ділянку, площею 3,407га розташовану по АДРЕСА_5 (між б/в «Каштан», ДОЦ «Аіст» та «Іскра»), для будівництва парку відпочинку та розваг (з розміщенням атракціонів, міні-кафе, дитячого міні-поїзду та ін.), строком до 01.02.2013. На підставі вказаного рішення сесії Бердянської міськради укладено Договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Бердянському районному відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що 09.12.2008 у Державному реєстрі земель вчинено запис за НОМЕР_1. Перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою визначено ст.141 Земельного кодексу України. Встановлено, що рішення Бердянською міською радою щодо припинення правокористування вищевказаною земельною ділянкою або її частиною ТОВ «Парк розваг-Бердянськ» - не приймалось. В той же час, встановлено, що земельні ділянки надані у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на підставі Рішення №17 від 31.03.2010, відведені за рахунок території, раніше визначеної на кадастрових планах в землевпорядній документації по відведенню земельної ділянки ТОВ «Парк розваг-Бердянськ», тобто допущено накладання земельних ділянок одна на одну. Згідно листа управлінням Держкомзему у м.Бердянську від 23.04.2010 за вйх.№207 встановлено, що висновки про погодження проектів землеустрою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 видані управлінням Держкомзему у м.Бердянську за №421, №422, №423, №424 від 30.03.2010 визнано недійсними на підставі того, що до проектів не були залучені документи про обмеження (обтяження) на об'єкти нерухомого майна, яке розташоване за адресою АДРЕСА_5. Також, перевіркою встановлено, що на земельних ділянках наданих у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 знаходяться об'єкти нерухомості, а саме: 4-х поверхова будівля, будівля кафе, сторожка та навіс. Зазначений комплекс будівель та споруд відповідно до іпотечного договору №6445722 та іпотечного договору №130/МРL-ліміт/Іпот знаходяться у заставі у Публічного акціонерного товариство «Перший Український Міжнародний банк». Крім того, відведення земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва в межах рекреаційних зон Бердянської коси здійснено всупереч «Генеральному плану м.Бердянськ», яким не передбачено на вказаних землях розміщення дачних поселень та в порушення п.3.39 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень», за яким будівництво нових дачних районів в межах міських населених пунктів не допускається.

Прокурором, який приймає участь у справі, підтримано позовні вимоги.

Відповідач направив 14.05.2012 за вих.№01-2725/48 (т.1, а.с.222) до суду листа, в якому зазначив, що Бердянська міська рада визнає заявлені позовні вимоги, виходячи з наступного. На підставі проведеного містобудівного аналізу згідно з генеральним планом міста Бердянська, який затверджено рішенням Шістдесят восьмої сесії Бердянської міської ради V скликання від 25.06.2009 №8, визначені зони, в яких знаходяться земельні ділянки передані в оренду п.5 Рішення Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010, зокрема, земельні ділянки по АДРЕСА_1 розташовані в зоні туристичних готелів та кемпінгів. До зони входять території, на яких згідно містобудівної документації розміщуються туристичні готелі, притулки. Розміщення нової індивідуальної дачної забудови на зазначеній території діючою містобудівною документацією не передбачено. Враховуючи викладене та керуючись ст.51 КАС України Бердянська міська рада визнає заявлений позов в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не прибув. Про день, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не прибули. Про день, час і місце розгляду справи дані треті особи повідомлялися належним чином.

Представником Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» підтримано позовні вимоги.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено.

31.03.2010 на 80 сесії V скликання Бердянської міської ради Запорізької області прийнято Рішення №17 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» (т.1, а.с.10-16).

Зокрема, підпунктами 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 пункту 5 вказаного Рішення затверджено проекти відведення земельних ділянок та передано ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у власність земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації з присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_1, вул.АДРЕСА_2, вул.АДРЕСА_3, АДРЕСА_4.

Бердянським міжрайонним прокурором Запорізької області 07.06.2010 за №15/700-10 принесено Протест про скасування підпунктів 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 пункту 5 Рішення сесії Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» (т.1, а.с.8-9).

Листом виконуючого обов'язки Бердянського міського голови ОСОБА_5 від 06.07.2010 за вих.№409 міжрайонну прокуратуру повідомлено, що протест прокурора (за вих.№15/700-10 від 07.06.2010) розглядався на пленарному засіданні Бердянської міської ради 30.06.2010, однак рішення не було прийнято (т.1, а.с.29).

Вважаючи підпункти 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 пункту 5 Рішення сесії Бердянської міської ради від №17 від 31.03.2010 незаконним та такими що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду.

Пунктом 5 оскаржуваного Рішення Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 затверджено проект відведення земельної ділянки та передано громадянам України у власність земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації.

З оскаржуваних підпунктів 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 пункту 5 Рішення Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 вбачається, що земельні ділянки ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передані у власність на підставі їх заяв від 25.01.2010, рішень постійної комісії з питань регулювання земельних відносин Бердянської міської ради від 25.01.2010 та від 29.03.2010, Рішення Бердянської міської ради №38 від 28.01.2010.

Відповідачем не надано до суду Генеральний план м.Бердянськ, а також документи, зазначені у п.5 Рішення Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 як підстави для передачі землі у власність ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Судом з'ясовано, що Рішенням Бердянської міської ради №10 від 07.03.2008 поновлено договір оренди земельної ділянки та передано в короткострокову оренду ТОВ «Парк Розваг-Бердянськ» земельну ділянку, площею 3,407 га. розташовану за адресою: АДРЕСА_5 (між б/в «Каштан», ДОЦ «Аіст» та «Іскра»), для будівництва парку відпочинку та розваг (з розміщенням атракціонів, міні-кафе, дитячого міні-поїзду та ін.) строком до 01.02.2013. На підставі вказаного Рішення сесії Бердянської міськради, було укладено Договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Бердянському районному відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2008 за НОМЕР_1. Проте, Рішення Бердянською міською радою щодо припинення користування вищевказаною земельною ділянкою або її частиною ТОВ «Парк Розваг-Бердянськ» не приймалось.

Дослідженням Рішень Бердянського міськрайонного суду Запорізької області та Апеляційного суду Запорізької області у справах №801/1182/2012, №310/6979/13-ц, №2-1434/11, №310/6973/13-ц, №310/2746/15-ц (провадження №2/310/2350/15) (т.3, а.с.19-67), землевпорядних та картографічних документів (т.1, а.с.34-37, 42-45), з'ясовано, що межі земельних ділянок переданих в оренду ТОВ «Парк Розваг-Бердянськ» та наданих ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 накладаються (тобто планово-картографічно це є одні й ті самі земельні ділянки).

Як вбачається з листа управління Держкомзему у м.Бердянськ (за вих.№207 від 23.04.2010), висновки про погодження проектів землеустрою ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, видані за №421, №422, №423, №424 від 30.03.2010, визнано недійсними на підставі того, що до проектів не були залучені документи про обмеження (обтяження) на об'єкти нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_5 (т.1, а.с.39).

Також, судом з'ясовано, що на земельних ділянках наданих у власність ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться об'єкти нерухомості: 4-х поверхова будівля, будівля кафе, сторожка та навіс.

Зазначений комплекс будівель та споруд, відповідно до іпотечного договору №6445722 та іпотечного договору №130/МРL-ліміт/Іпот, передавалися ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» як застава (т.1, а.с.77-87, 88-92).

07.12.2010 Рішенням Господарського суду Запорізької області визнано право власності за ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_5. Постановою Вищого господарського суду України дане рішення залишено без змін (т.2, а.с.119-128).

Як з'ясовано судом, 29.01.2008 ТОВ «Парк Розваг-Бердянськ» за Договором купівлі-продажу нежитлової будівлі розташованої у АДРЕСА_5 продав нерухоме майно Приватному підприємству «Астерікс-2007».

У позові прокурор посилається на приписи ст.141 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якими передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до ч.5 ст.116 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На теперішній час ч.5 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

На підставі рішення Бердянської міської ради №10 від 07.03.2008 (яким поновлено договір оренди земельної ділянки та передано ТОВ «Парк Розваг-Бердянськ» в короткострокову оренду строком до 01.02.2013 земельну ділянку, площею 3,407га розташовану по АДРЕСА_5 (між базою відпочинку «Каштан», Дитячими оздоровчими центрами «Аіст» та «Іскра»), для будівництва парку відпочинку та розваг (з розміщенням атракціонів, міні-кафе, дитячого міні-поїзду та інш.)), Бердянською міською радою укладено 10.06.2008 Договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Бердянському районному відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2008 за НОМЕР_1 (т.1, а.с.30-33).

Проте, Бердянською міською радою не приймалось рішення щодо припинення користування (вилучення) вищевказаною земельною ділянкою або її частиною ТОВ «Парк Розваг-Бердянськ» (як орендарем). Протилежного не доведено.

Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону (ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі»).

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями (ч.2 ст.27 Закону України «Про оренду землі»).

Відтак, надання земельної ділянки, площею 3,407га, розташованої по АДРЕСА_5 (між б/в «Каштан», ДОЦ «Аіст» та «Іскра») ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у власність для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації з присвоєнням поштової адреси: АДРЕСА_1, вул.АДРЕСА_2, вул.АДРЕСА_3, вул.АДРЕСА_4 - суперечить вимогам ст.ст.116, 141 Земельного кодексу України, ст.27 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Як передбачено ч.2 ст.377 Цивільного кодексу України, розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Таким чином, оскільки 07.12.2010 Рішенням Господарського суду Запорізької області визнано право власності за ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» на комплекс будівель та споруд розташований у АДРЕСА_5, то до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» перейшло і право користування земельною ділянкою, на якій розташовані вказані вище споруди.

Відповідно до п.3.38* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92», затверджених 17.04.1992 наказом Держкоммістобудування №44, території дачних і садівницьких товариств і об'єднань в залежності від їх розміщення розділяються на дачні і садівницькі поселення та райони. Дачні і садівницькі поселення розміщуються за межами населених пунктів. Дачні і садівницькі райони - це переважно існуючі території дачних і садових товариств, що розташовані в межах існуючих населених пунктів або безпосередньо прилягають до них і можуть бути адміністративно приєднані до території існуючого населеного пункту.

Будівництво нових дачних та садівницьких районів в межах міських населених пунктів не допускається (п.3.39* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92»).

У той же час, п.5 Рішення Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 затверджено проект відведення земельної ділянки та передано громадянам України у власність земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації і цим рішенням зовсім не передбачено створення дачного чи садівницького району (поселення), що суперечить приписам п.3.38* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92».

У п.1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі №1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування зазначено наступне: «1. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ...».

Отже, згідно вказаного п.1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі №1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування орган місцевого самоврядування має право приймати рішення як нормативного, так і ненормативного характеру, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У мотивувальній частині вказаного рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі №1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування зазначено, що «… Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України). Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання ...».

Суд не погоджується з доводами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що спірне Рішення Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 було скасовано Рішенням Бердянської міської ради №60 від 30.12.2010 (тобто перестав існувати предмет спору) оскільки, рішенням Бердянського міськрайонного суду від 06.02.2012 у справі №2а-19493/11 за позовом саме третіх осіб по даній адміністративній справі: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Рішення Бердянської міської ради №60 від 30.12.2010 у частині скасування спірних пунктів Рішення Бердянської міськради №17 від 31.03.2010 - визнано нечинним.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.1 ст.72 КАС України).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.10.2012 у справі №801/1182/2012, залишеним без змін рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 (справа №22-ц/778/133/13), визнано недійсними та скасовані державні акти на право власності на земельні ділянки, видані раніше ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Зазначене щодо скасованості державних актів на право власності на земельні ділянки, видані раніше ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, підтверджується й листом Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області від 29.08.2016 за №10-28-99.2-2628/2-16 (т.3, а.с.118).

Тобто, підпункти 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 пункту 5 Рішення сесії Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» не виконано, правовідносини, пов'язані з оформленням права власності на земельні ділянки (видача державних актів на землю), не виникли.

Таким чином, у суду не має перешкод для розгляду справи по суті у межах адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд доходить до висновку, що 31.03.2010 Бердянською міською радою Запорізької області протиправно, в порушення приписів ст.ст.116, 141 Земельного кодексу України, ст.27 Закону України «Про оренду землі», ст.377 Цивільного кодексу України, п.3.39* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92», прийнято підпункти 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 пункту 5 Рішення №17 від «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.11, 17, 69, 71, 94, 160-163 КАС України; ст.19 Конституції України; ст.ст.116, 141 Земельного кодексу України; ст.27 Закону України «Про оренду землі»; ст.377 Цивільного кодексу України; п.3.38*, 3.39* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92», затверджених 17.04.1992 наказом Держкоммістобудування №44, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати підпункти 5.36, 5.39, 5.40, 5.41 пункту 5 Рішення сесії Бердянської міської ради №17 від 31.03.2010 «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення, та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 22.09.2016.

Суддя О.О. Прасов