Справа № 826/11415/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 жовтня 2016 року письмове провадження № 826/11415/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О. , суддів Огурцова О.П. Кузьменка В.А. , вирішив адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Сервіс»

до Національного банку України

треті особи Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА»

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною та скасування постанови

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Сервіс» (далі також - ТОВ «Інвест-Сервіс», позивач) з позовом до Національного банку України (далі також - відповідач), в якому позивач просив:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення стосовно поданих клопотань публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» щодо продовження строку користування кредитами та не внесення змін до:

- кредитного договору від 12 листопада 2014 року № 248/11-14/кт;

- кредитного договору від 06 листопада 2014 року № 247/11 -14/кт;

- кредитного договору від 08 жовтня 2014 року № 221/10-14/кт;

- кредитного договору від 19 вересня 2014 року № 213/09-14/кт;

- кредитного договору від 20 червня 2014 року № 171/06-14/кт;

- кредитного договору від 27 травня 2014 року № 154/06-14/кт;

- кредитного договору від 21 березня 2014 року № 18;

- кредитного договору від 06 травня 2014 року № 38;

- кредитного договору від 29 грудня 2009 року № 61/09;

- кредитного договору від 14 серпня 2008 року № 38/08-08/СТ;

- кредитного договору від 21 травня 2008 року № 16/05-08/СТ;

- кредитного договору від 23 жовтня 2008 року № 52;

- кредитного договору від 04 червня 2014 року № 12/09/6;

- кредитного договору від 13 травня 2014 року № 12/09/5;

- кредитного договору від 23 лютого 2009 року № 12/09/3;

- кредитного договору від 20 лютого 2009 року № 12/09/2;

2) визнати протиправною та скасувати постанову Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних» (далі також - оскаржуване рішення).

Під час розгляду справи до участі в ній в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, було залучено публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» (далі також - ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА», Банк, третя особа-1) та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - третя особа-2).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність бездіяльності відповідача щодо розгляду поданих до нього клопотань ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» про продовження дії укладених між ними кредитних договорів в частині продовження строків виконання визначених ними зобов'язань третьою особою-1, шо спричинило безпідставне прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Крім того, позивач вказав про необґрунтованість й інших визначених оскаржуваним рішенням підстав віднесення ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачем були надані суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких він просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на обставини, наведені в поданих ним документах.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 28 вересня 2016 року суд, на підставі вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), перейшов до її розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, - ВСТАНОВИВ:

Між Банком та Національним банком України було ряд кредитних договорів та, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, договорів застави державних облігацій України, нерухомості та майнових прав:

27 травня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 154/05-14/КТ. Відповідно до п. 1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 500 000 000, 00 грн. на строк з 27 травня 2014 року по 21 листопада 2014 року, з оплатою 10,0 % річних».

20 червня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 171/06-14/КТ. Відповідно до п. 1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 622 000 000, 00 грн. на строк з 20 червня 2014 року по 26 січня 2015 року, з оплатою 14,25 % річних», кінцевий строк погашення - 26 січня 2015 року.

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та Відповідачем було укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 171/06-14/КТ, відповідно до якого було змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

19 вересня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 213/09-14/КТ. Відповідно до п. 1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 285 000 000,00 грн. на строк з 19 вересня 2014 року по 17 грудня 2014 року, з оплатою 18,75 % річних».

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 213/09-14/КТ, відповідно до якого було змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 17 грудня 2014 року.

08 жовтня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 221/10-14/КТ. Відповідно до п. 1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 605 000 000,00 грн. на строк з 08 жовтня 2014 року по 05 січня 2015 року, з оплатою 19,05 % річних».

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено Договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 221/10-14/КТ, відповідно до якого було змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

06 листопада 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 247/11-14/КТ. Відповідно до п. 1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 22 500 000,00 грн. на строк з 06 листопада 2014 року по 26 грудня 2014 року, з оплатою 19,85 % річних».

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 247/11-14/КТ, відповідно до якого було змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

12 листопада 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 248/11-14/КТ. Відповідно до п. 1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 202 500 000.00 грн. на строк з 12 листопада 2014 року по 26 грудня 2014 року з оплатою 20,05 % річних».

01 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено договір про внесення змін № 1 до Кредитного договору № 248/11-14/КТ, відповідно до якого було змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

Також, 21 березня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 18. Відповідно до п. 1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит для збереження ліквідності у сумі 550 000 000,00 грн. на строк з 21 березня 2014 року по 13 березня 2015 року включно з оплатою 19,5 % річних».

01 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено додатковий договір № 5 до кредитного договору № 18 від 21 березня 2014 року, відповідно до якого змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

26 лютого 2015 року між Банком та Національним банком України укладено Додатковий договір № 7 до кредитного договору № 18, відповідно до якого змінено строк повернення кредиту до 10 червня 2015 року включно.

06 травня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 38. Відповідно до п. 1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит для збереження ліквідності у сумі 950 000 000,00 грн. на строк з 06 травня 2014 року до 30 квітня 2015 року включно з оплатою 28,5 % ».

01 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено додатковий договір № 5 до кредитного договору № 38, відповідно до якого змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудень 2014 року.

26 лютого 2015 року між Банком та Національним банком України укладено додатковий договір № 8 до кредитного договору № 38, відповідно до якого змінено строк повернення кредиту до 10 червня 2015 року включно.

14 серпня 2008 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 38/08-08/ СТ.

28 листопада 2012 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до Кредитного договору № 38/08-08/СТ, яким текст договору викладено в новій редакції. Так, відповідно до п. 1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 150 000 000,00 грн з оплатою 9,5 %».

01 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до № 38/08-08/СТ, відповідно до якого змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 10 грудня 2014 року.

26 лютого 2015 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 38/08-08/СТ, відповідно до якого змінено строк погашення кредиту до 10 червня 2015 року.

13 травня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 12/09/5. Відповідно до п. 1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 2 000 000 000,00 грн. на строк з 13 травня 2014 року до 30 грудня 2016 року, з процентною ставкою 19,0 % річних.

28 травня 2014 року укладено додатковий договір № 1 про зміну процентної ставки у вказаному договорі на 14,25 % річних.

04 червня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № 12/09/5, яким встановлено дату повернення кредиту - 30 грудня 2016 року.

01 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № 12/09/5, відповідно до якого змінено дату сплати процентів за користування кредитом за листопад 2014 року на 26 грудня 2014 року.

26 лютого 2015 року між Банком та Національним банком України укладено додатковий договір до кредитного договору № 12/09/5, відповідно до якого сторони домовились перенести з лютого - травня 2015 року до 10 червня 2015 терміни сплати нарахованих процентів за користування кредитом за січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015 року.

20 лютого 2009 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 12/09/2.

28 листопада 2013 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/2, яким текст договору викладено в новій редакції. Відповідно до п.1.1 кредитного договору № 12/09/2 «Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 200 000 000, 00 грн. з оплатою 9,5% на строк з 20 лютого 2009 року по 26 червня 2014 року».

01 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/2, відповідно до якого змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

26 лютого 2015 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/2, відповідно до якого змінено строк погашення кредиту до 10 червня 2015 року.

23 лютого 2009 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 12/09/3.

28 листопада 2012 року було укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/3, відповідно до яких кредитний договір був викладений в новій редакції. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 12/09/3 «Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 85 000 000,00 грн., з кінцевим терміном погашення 30 листопада 2016 року в сумі 28 791 666,67 грн. та 30 грудня 2016 року в сумі 56 208 333, 33 грн., з процентною ставкою 9,5 % річних».

01 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/3, відповідно до якого сплата процентів за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

23 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/3, відповідно до якого сторони домовились про те, що проценти за користування кредитом перенесені: за грудень 2014 року - 27 січня 2015 року, за січень 2015 року - 27 лютого 2015 року, за лютий 2015 року - 27 березня 2015 року.

26 лютого 2015 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/3, відповідно до якого сторони домовились перенести з лютого - травня 2015 року до 10 червня 2015 року терміни сплати нарахованих процентів за користування кредитом за січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015 року.

12 березня 2015 року було укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 12/09/3, згідно якого на період з 02 березня 2015 по 10 червня 2015 року процентна ставка за користування кредитом дорівнює 21,5 % річних.

04 червня 2014 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 12/09/6. Відповідно до п. 1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 2 000 000 000,00 грн. на строк до 30 грудня 2016 року, з процентною ставкою 14,25 % річних.

01 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № 12/09/6, відповідно до якого сплата процентів за користування кредитом за листопад 2014 року перенесена на 26 грудня 2014 року.

29 грудня 2009 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 61/09.

28 листопада 2012 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 61/09, яким текст договору викладено в новій редакції. Відповідно до п.1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 800 000 000,00 грн. з оплатою 9,5 % на строк до 30 вересня 2015 року».

26 лютого 2014 року між банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 61/09, відповідно до якого строк погашення кредиту встановлювався до 30 листопада 2015 року, процентна ставка 8,5 % річних.

01 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 61/09, відповідно до якого змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

23 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 61/09, відповідно до якого проценти сплачуються за грудень 2014 року - 27 січня 2015року, за січень 2015 року - 27 лютого 2015 року, за лютий 2015 року - 27 березня 2015 року.

26 лютого 2015 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 61/09, відповідно до якого сторони домовились перенести з лютого - травня 2015 року до 10 червня 2015 року терміни сплати нарахованих процентів за користування кредитом за січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, травень 2015 року.

12 березня 2015 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 61/09, згідно якого на період з 02 березня 2015 року по 10 червня 2015 року процентна ставка встановлюється на рівні 21,5% річних.

23 жовтня 2008 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 52.

28 листопада 2012 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 52, яким текст договору викладено в новій редакції. Відповідно до п.1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 680 000 000,00 грн. з оплатою 9,5 % на строк до 30 вересня 2015 року».

01 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 52, відповідно до якого змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року - 26 грудня 2014 року.

23 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 52, відповідно до якого проценти сплачуються за грудень 2014 року - 27 січня 2015 року, за січень 2015 року - 27 лютого 2015 року, за лютий 2015 року - 27 березня 2015 року.

26 лютого 2015 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 52, відповідно до якого сторони домовились перенести з лютого - травня 2015 року до 10 червня 2015 року терміни сплати нарахованих процентів за користування кредитом за січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015 року.

12 березня 2015 року було укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 52, згідно якого на період з 02 березня 2015 року по 10 червня 2015 року процентна ставка за користування кредитом дорівнює 21,5% річних.

21 травня 2008 року між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 16/05-08/СТ.

28 листопада 2013 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 16/05-08/СТ, яким текст договору викладено в новій редакції. Відповідно до п. 1.1 договору «Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 130 000 000,00 грн. з оплатою 9,5 % на строк до 30 листопада 2016 року».

01 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 16/05-08/СТ, відповідно до якого змінено строк погашення відсотків за користування кредитом за листопад 2014 року-26 грудня 2014 року.

23 грудня 2014 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 16/05-08/СТ, відповідно до якого проценти сплачуються за грудень 2014 року - 27 січня 2015 року, за січень 2015 року - 27 лютого 2015 року, за лютий 2015 року - 27 березня 2015 року.

26 лютого 2015 року між Банком та Національним банком України укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 16/05-08/СТ, відповідно до якого сторони домовились перенести з лютого - травня 2015 року до 10 червня 2015 року терміни сплати нарахованих процентів за користування кредитом за січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015 року.

12 березня 2015 року було укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 16/05-08/СТ, згідно якого на період з 02 березня 2015 року по 10 червня 2015 року процентна ставка за користування кредитом дорівнює 21,5 % річних.

Сторонами на заперечується, що кредитором виконано зобов'язання, передбачене кредитними договорами та перераховано Банку кредитні кошти.

Постановою Правління Національного банку України від 25 грудня 2014 року №858/БТ ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» було віднесено до категорії проблемних.

Постановою № 407/БТ від 23 червня 2015 року було здійснено переведення у власність Національного банку України державних облігації UА в кількості 821 395 шт., UА в кількості 1 021 733 шт., UА в кількості 100 695 шт., UА в кількості 200 000 шт., UА в кількості 42 395 шт.

В подальшому, 23 червня 2015 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 408 «Про віднесення ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних».

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, підставою його прийняття було:

- невиконання Банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами;

- неприведення Банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства;

- одноразове грубе порушення Банком законодавства у сфері готівкового обігу, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів Банку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (тут і далі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України у формі, в тому числі, індикативного регулювання шляхом рефінансування банків.

Згідно з приписами п.п. 1, 2 постанови Правління Національного банку України від 09 жовтня 2014 року № 655, у разі звернення банку щодо неможливості належного виконання ним зобов'язань перед Національним банком України за операціями рефінансування та операціями репо в строки, визначені кредитними договорами та договорами репо, укладеними відповідно до умов Положення про регулювання Національним банком України ліквідності банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2009 року № 259, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 травня 2009 року за № 410/16426 (зі змінами), здійснювати продовження строку та зміну інших умов користування отриманими кредитами на умовах та в порядку, визначених Положенням про надання Національним банком України стабілізаційних кредитів банкам України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 13 липня 2010 року № 327, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 липня 2010 року за № 540/17835 (зі змінами) (далі - Положення № 327), шляхом унесення відповідних змін до таких кредитних договорів, договорів застави та договорів репо.

Клопотання про зміну умов кредитного договору та/або договору репо в частині продовження строку користування коштами має бути подано банком до настання строку виконання зобов'язань за договором. Штрафні санкції за невиконання умов договору під час розгляду Національним банком України документів не нараховуються, а нараховані не стягуються.

Наведена постанова Правління Національного банку України від 09 жовтня 2014 року № 655 була скасована постановою Правління Національного банку України від 09 червня 2015 року № 363, п.п. 1 та 2 якої, втім, передбачалось, що у разі звернення банку щодо неможливості належного виконання ним зобов'язань перед Національним банком України за операціями рефінансування та операціями репо в строки, визначені кредитними договорами та договорами репо, укладеними відповідно до умов Положення про регулювання Національним банком України ліквідності банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2009 року № 259, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 травня 2009 року за №410/16426 (зі змінами), а також за кредитними договорами, укладеними за кредитами для підтримки ліквідності під програми фінансового оздоровлення та кредитами для збереження ліквідності банків, здійснювати продовження строку та зміну інших умов користування отриманими кредитами на умовах та в порядку, визначених Положенням про надання Національним банком України стабілізаційних кредитів банкам України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 13 липня 2010 року № 327, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 липня 2010 року за №540/17835 (зі змінами) (далі - Положення № 327), та цією постановою, шляхом унесення відповідних змін до таких кредитних договорів, договорів застави/іпотеки та договорів репо.

Клопотання про зміну умов кредитного договору та/або договору репо в частині продовження строку користування коштами має бути подано банком до настання строку виконання зобов'язань за договором.

Банк, який звертається з клопотанням про зміну умов кредитних договорів, укладених за кредитами для підтримки ліквідності під програми фінансового оздоровлення та кредитами для збереження ліквідності банків, протягом 10 робочих днів із дати подання такого клопотання подає оновлену програму фінансового оздоровлення на строк до 10 червня 2020 року (включно), документи щодо забезпечення, визначені в підпунктах «д» - «ж» пункту 3.1 глави 3 Положення № 327, а також графік повернення основного боргу за кредитами для підтримки ліквідності під програми фінансового оздоровлення та кредитами для збереження ліквідності банків, підписаний головою правління банку.

22 червня 2015 року редакцію п. 2 постанови Правління Національного банку України № 363 було змінено шляхом викладення його абзацу другого у новій редакції, відповідно до якої банк, який звертається з клопотанням про зміну умов кредитних договорів, укладених за кредитами для підтримки ліквідності під програми фінансового оздоровлення та кредитами для збереження ліквідності банків, подає оновлену програму фінансового оздоровлення на строк до 10 червня 2020 року (включно), документи щодо забезпечення, визначені в підпунктах «д» - «ж» пункту 3.1 глави 3 Положення № 327 (у разі недостатності наявного забезпечення), а також графік повернення основного боргу за кредитами для підтримки ліквідності під програми фінансового оздоровлення та кредитами для збереження ліквідності банків, підписаний головою правління банку.

Водночас, відповідно до п. 10 постанови Правління Національного банку України № 363, начальникам територіальних управлінь Національного банку України забезпечити укладення договорів про внесення змін до кредитних договорів, договорів застави/іпотеки та/або нових договорів застави/іпотеки за кредитами для підтримки ліквідності під програми фінансового оздоровлення та кредитами для збереження ліквідності банків відповідно до цієї постанови до 01 вересня 2015 року.

Отже, виходячи з вищевикладеного вбачається те, що строк подачі документів для укладення договорів про внесення змін до кредитних договорів стосовно продовження строку користування коштами був встановлений до 01 вересня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання наведених вище постанови Правління Національного банку України № 655 Банк листами № 358 від 21 листопада 2014 року, № 395 від 16 грудня 2014 року, № 404 від 22 грудня 2014 року звертався до відповідача з клопотаннями про внесення змін до кредитних договорів стосовно продовження строків користування коштами. Пакет документів, який необхідно було надати Національному банку України для продовження строку користування кредитними коштами ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» надало згідно з листами № 118/1 від 28 квітня 2015 року та № 123 від 29 квітня 2015 року. Також, листом № 133 від 13 травня 2015 року Банком було направлено відповідачу клопотання щодо повернення до розгляду поданих раніше пакетів документів.

18 травня 2015 року ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» одержало відповідь Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області від №06-106/7576 щодо відсутності зауважень до наданого пакету документів.

10 червня 2015 року ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» звернулося до Національного банку України з клопотанням № 166 про продовження строку користування кредитними коштами по наступним кредитним договорам: № 12/09/2 від 20 лютого 2009 року; № 12/09/3 від 23 лютого 2009 року; № 12/09/5 від 13 травня 2014 року; № 12/09/6 від 04 червня 2014 року; № 52 від 23 жовтня 2008 року; № 16/05-08/ст від 21 травня 2008 року; № 38/08-08/ст від 14 серпня 2008 року; № 61/09 від 29 грудня 2009 року; № 18 від 21 березня 2014 року; № 38 від 06 травня 2014 року.

Між тим, станом на 23 червня 2015 року (день прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про віднесення Банку до категорії неплатоспроможних) Національним банком України так і не було прийнято жодного рішення за результатами розгляду наведених звернень ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА».

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що вказані приписи постанов Правління Національного банку України № 363 та № 655 імперативно зобов'язують Національний банк України, в разі отримання ним у встановлений строк повного пакету документів щодо внесення змін до кредитних договорів стосовно продовження строків користування коштами, внести відповідні зміни до таких договорів. Системне тлумачення наведених правових положень вказує саме на обов'язок, а не право Національного банку України вчинити такі дії.

Національним банком України не заперечується дотримання Банком наведених приписів постанов Правління Національного банку України № 363 та № 655.

Враховуючи детальну регламентацію порядку внесення змін до кредитних договорів для підтримки ліквідності під програми фінансового оздоровлення, положення НБУ як регулятора в банківський системі, суд критично сприймає посилання відповідача на вільне обрання позиції по договорах, що досліджуються та оцінка можливості їх продовження тільки на власний розсуд НБУ. У будь-якому разі позиція, щодо недоцільності продовження договорів має бути обґрунтована, а мотиви відмови - зрозумілі.

Водночас відповідач, незважаючи на передбачений законодавством обов'язок продовження терміну дії користування кредитними коштами та виконання ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» всіх заходів щодо внесенні змін до кредитних договорів в частині продовження терміну повернення Банком кредитних коштів, своєю бездіяльністю, яка полягає у не розгляді поданих третьою особо-1 клопотань, створив передумови для віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

В контексті наведеного суд звертає увагу на те, що обставини розгляду відповідачем клопотань Банку про внесення змін до кредитних договорів в частині продовження терміну повернення кредитних коштів вже досліджувались в судовому порядку.

Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року у справі № 826/18784/15, залишеною без змін ухвалю Вищого адміністративного суду України від 12 липня 2016 року, встановлено, що Банк листами вих. № 358 від 21 листопада 2014 року, вих. № 395 від 16 грудня 2014 року, вих. № 404 від 22 грудня 2014 року звертався до Національно банку України щодо внесення змін до кредитних договорів та щодо незастосування штрафних санкцій та інших заходів впливу за простроченою заборгованістю.

Проте, Національним банком України не вчинено жодних дій щодо внесення змін до кредитних договорів, а вищезазначені листи залишені поза увагою відповідача без належного реагування.

Відповідно до ч. 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Беручи до уваги все наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення стосовно поданих клопотань ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» щодо продовження строку користування кредитами та не внесення змін до таких кредитних договорів.

Крім того, наведене свідчить про протиправність оскаржуваного рішення № 408 «Про віднесення ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних», оскільки саме протиправна бездіяльність відповідача по внесенню змін до кредитних договорів стала однією з передумов для віднесення Банку до категорії неплатоспроможних.

Окремо суд звертає увагу на те, що в постанові Правління Національного банку України № 408 «Про віднесення ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних» відповідачем зазначається про те, що ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» не вжило достатніх заходів для приведення своєї діяльності у відповідність до вимог законодавства, а також установлено погіршення фінансового стану, зокрема: збільшення незбалансованості за строками погашення активів та пасивів у період до 31 дня з «-» 684 млн. грн. (або 3,8%) до «-» 1 701 млн. грн. (або 8,9%), що свідчить про значний дефіцит ліквідності банку; залишок коштів на кореспондентському рахунку банку в Національному банку України станом на 16 червня 2015 року становить 48 млн. грн. (або 0,3% від зобов'язань).

Разом з тим, суд зазначає, що збалансованість за строками до 31 дня відображається тільки лише у формі статистичної звітності, яка подається до Національного банку України. Разом з тим, відповідно до Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 01 березня 2016 року № 129, отримані з форм статистичної звітності дані використовуються для складання грошово-кредитної та фінансової статистики, статистики платіжного балансу, міжнародної інвестиційної позиції, зовнішнього боргу, банківської статистичної інформації та для забезпечення виконання Національним банком регулятивних, наглядових функцій та валютного контролю відповідно до законодавства України.

Отже показник збалансованості за строками до 31 дня носить виключно ознайомлюючий та рекомендаційний характер і не може вважатись показником невжиття Банком достатніх заходів для приведення своєї діяльності у відповідність до вимог законодавства.

Крім того, в законодавстві відсутні вимоги щодо залишку коштів на кореспондентському рахунку банку як співвідношення до зобов'язань.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, однією з підстав прийняття оскаржуваного рішення про віднесення Банку до категорії неплатоспроможних стало одноразове грубе порушення Банком законодавства у сфері готівкового обігу, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Вищезазначене порушення зафіксоване відповідачем за результатами перевірки операційної каси Банку станом на 16 червня 2015 року, проведеної відповідно до розпорядження Національного банку України від 15 червня 2015 року № 281-р.

Як зазначає відповідач, за результатами перевірки встановлено порушення Банком п. 1.3 розділу IV та додатка 16 Інструкції про ведення касових операцій банками України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція № 174) у частині відсутності на касових документах підписів касира та отримувача коштів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з метою здійснення цінних відправлень, тобто грошових коштів, ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» користувалось послугами Державної фельд'єгерської служби України (далі також - ДФС).

Згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1105, надання платних послуг Державною фельд'єгерською службою здійснюється на підставі укладених із юридичними особами договорів.

Зокрема між Банком та ДФС було укладено відповідний договір, копія якого наявна в матеріалах справи, згідно п. 3.3. якого передбачалось що: «На відправлення, які передаються Виконавцю, Замовник виписує три примірники реєстру встановленої форми. Перший та другий примірники реєстру подаються разом з відправленнями Виконавцю, а третій з підписом та печаткою Виконавця залишається у Замовника».

Відповідно до вимог, визначених розділом «Підпис платника/отримувача» додатку 16 до Інструкції' № 174 «...На прибутково-видатковому касовому ордері [для банків (філій, відділень)], прибутковому касовому ордері та видатковому касовому ордері (для системи Національного банку України) підписи платника/отримувача не ставляться, якщо вони оформлені на загальну суму виконаних касових операцій, а також є підпис платника/отримувача на первинному документі, на підставі якого оформлено касовий документ.

Відповідно, відсутність підпису працівника ДФС на касовому документі обґрунтована тим, що підпис працівника ДФС та печатка ДФС є на первинному документі, на підставі якого оформлено касовий документ. Таким первинним документом зокрема є Реєстр на кореспонденцію, що направляється через ДФС.

Факт отримання коштів відповідальними особами ДФС підтверджується Листом №07-724 від 19 червня 2015 року, відповідно до якого 16 червня 2015 року, згідно з реєстром № 1, співробітниками Головного управління ДФС було прийнято 21 цінне відправлення на загальну оголошену вартість 170 139 383, 86 грн. за напрямками: м. Луцьк, Миколаїв, Житомир, Хмельницький, Чернівці, Запоріжжя, Черкаси, Івано-Франківськ, Вінниця, Херсон, Одеса, Рівне, Тернопіль, Полтава, Дніпропетровськ, Львів, Харків, Суми, Кіровоград, Ужгород.

Крім того, необхідно звернути увагу на те, що норма пункту 1.3 Глави 1 Розділу IV Інструкції № 174 регулює касові операції банків (філій, відділень) виключно з клієнтами, а ДФС не є клієнтом Банку в розумінні приписів Закон України «Про банки і банківську діяльність» згідно яких «клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку».

Участь ДФС у здійснені Банком касової операції із видачі валютних цінностей з каси банку для забезпечення їх доставки за призначенням через ДФС, зокрема, регламентується відповідним договором, укладеним між Банком та ДФС. Згідно предмету цього договору ДФС не є клієнтом Банку (у значенні, визначеному Законом України «Про банки і банківську діяльність»). Навпаки, Банк є клієнтом ДФС, оскільки, зокрема, Банк користується послугами ДФС для організації та забезпечення доставки цінних відправлень.

Таким чином, оскаржуваним рішення необґрунтовано було визначено одноразове грубе порушення Банком законодавства у сфері готівкового обігу в якості підстав для віднесення ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних.

Отже, виходячи з встановлених під час розгляду справи обставин в контексті наведених вище правових положень, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача щодо протиправності постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних». А тому суд вважає позовні вимоги ТОВ «Інвест-Сервіс» щодо її скасування такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів, щодо посилань відповідача на відсутність у позивача адміністративно процесуальної дієздатність для оскарження в порядку адміністративного судочинства постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408, зазначає наступне.

Частинами 1, 2 статті 167 Господарського кодексу України встановлено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», істотна участь - пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Особа визнається власником опосередкованої істотної участі незалежно від того, чи здійснює така особа контроль прямого власника участі в юридичній особі або контроль будь-якої іншої особи в ланцюгу володіння корпоративними правами такої юридичної особи.

Таким чином, наявність в особи корпоративних прав не обмежується поняттям істотної участь, а охоплює поняття права всіх осіб, частка яких визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є акціонером ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та володіє 100% його акцій, тобто є безпосереднім акціонером банку.

В зв'язку із віднесенням Банку до категорії неплатоспроможних та запровадженням тимчасової адміністрації, призначенням тимчасового і адміністратора позивача позбавлено права участі в управлінні Банком, права отримання дивідендів, тощо.

В контексті наведеного, відповідач, обґрунтовуючи відсутність у позивача адміністративно процесуальної дієздатності посилається на п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», в якому зазначено, що акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства.

Щодо зазначеного доводу відповідача колегія суддів звертає увагу на п. 51 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України в якій вказано, що законом не передбачено право акціонера (учасника) господарського товариства звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів товариства поза відносинами представництва. На цій підставі господарським судам належить відмовляти акціонерам (учасникам) господарського товариства в задоволенні позову про укладення, зміну, розірвання чи визнання недійсними договорів та інших правочинів, вчинених господарським товариством. Спори цієї категорії є підвідомчими (підсудними) господарським судам незалежно від їх суб'єктного складу на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК, якщо акціонер (учасник) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Таким чином, у випадку обґрунтування позовних вимог наявністю факту порушення корпоративних прав акціонера (учасника) господарського товариства, останній наділений правом на звернення до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів товариства поза відносинами представництва.

Також, відповідач обґрунтовуючи відсутність у позивача права на звернення до суду посилається на рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року за №18-рп/2004 у справі №1-10/2004.

В п.п. 1 та 2 резолютивної частини вказаного рішення зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

В аспекті поставленого у конституційному поданні питання положення частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України треба розуміти так, що акціонер може захищати свої права та охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства.

Порядок судового захисту порушених будь-ким, у тому числі й третіми особами, прав та охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його акціонерів, визначається законом.

Таким чином, рішенням Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року за № 18-рп/2004 у справі №1-10/2004 не тільки не обмежено право акціонера товариства на звернення до суду, а й викладено положення щодо того, що порядок судового захисту порушених будь-ким, у тому числі й третіми особами, прав та охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його акціонерів, визначається законом.

З огляду на зазначене, посилання відповідача на відсутність у позивача адміністративно процесуальної дієздатність для оскарження в порядку адміністративного судочинства постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 є безпідставним.

Необхідно підкреслити, що неведені правові позиції узгоджуються зі сталою судовою практикою, відображеною, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31 серпня 2016 року по справі № 826/1162/16.

Щодо питання дотримання позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

На підставі оскаржуваного рішення третьою особою-2 23 червня 2015 року прийнято рішення № 121 про запровадження з 24 червня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА».

Відповідно до ч. 1 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Отже, з дня призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Банку позивач був позбавлений участі в управлінні банком, а також позбавлений можливості отримання будь-якої документації про діяльність банку.

Як було встановлено вище, оскаржувана постанова Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 була прийнята одразу після прийняттям відповідачем постанови № 407/БТ від 23 червня 2015 року «Про набуття у власність Національного банку України державних облігацій України», якою Правління Національного банку України постановило задовольнити вимоги Національного банку України як кредитора з метою покриття заборгованості за тендерними кредитами, наданими ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА», шляхом набуття у власність державних облігацій України, які були предметом застави за вказаними кредитними договорами.

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року у справі № 826/18784/15, про яку вже зазначалось вище, залишеною без змін ухвалю Вищого адміністративного суду України від 12 липня 2016 року, було визнано незаконною та скасовано постанову Правління Національного банку України №407/БТ від 23 червня 2015 року.

Зокрема, у даному рішенні суд апеляційної інстанції встановив, що Національним банком України не вчинено жодних дій щодо внесення змін до кредитних договорів, укладених між ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» (Позичальник) та Національним банком України (Кредитор), а листи позивача залишені відповідачем без належного реагування, що в свою чергу свідчить про протиправність дій Національного банку України щодо нарахування штрафних санкцій.

Крім того суд апеляційної інстанції у даній справ встановив, що прийняття Національним банком України постанови № 407/БТ від 23 червня 2015 року та здійснення переведення у власність цінних паперів на підставі, розпорядження № 40-04/30-др/БТ від 23 червня 2015 року здійснено всупереч чинному законодавству при підході до визначення справедливої вартості, що надало можливість відповідачу набути у власність майно за заниженою вартістю, оскільки не було сформовано заявки покупців державних цінних паперів, у зв'язку з нездійсненням процедури продажу, що призвело до збільшення витрат позивача.

Разом з тим, беручи до уваги встановлені в межах розгляду даної адміністративної справи обставини, суд зазначає, що скасована постанова Правління Національного банку України № 407/БТ та відповідні дії/бездіяльність відповідача, що були визнані судом протиправними, до моменту винесення вказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду спричинили цілий ряд подальших порушень.

Зокрема наступною своєю постановою № 408 Правління Національного банку України віднесло ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних у зв'язку із непогашенням Банком заборгованості та погіршенням його фінансового стану.

При цьому Національний банк України послуговувався інформацією, яка не відповідала дійсності через численні порушення, допущені при прийнятті постанови Правління Національного банку України № 407/БТ, як це встановлено в межах розгляду справи № 826/18784/15.

Тобто, Національний банк України на підставі інформації, що не відповідала дійсності та була результатом його ж протиправних дій та рішень, прийняв оскаржувану постанову № 408 про віднесення ПАТ «КБ ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних.

Таким чином, ТОВ «Інвест-Сервіс» саме із зазначеної постанови Київського апеляційного адміністративного суду 25 лютого 2016 року довідалося про те, що відповідач діяв поза рамками правового поля приймаючи оскаржувану постанову, чим грубо порушив права позивача на управління Банком.

Відповідно до ч. 2 статті 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з положень наведеної норми вбачається, що відлік строку звернення особи до суду, в контексті правовідносин, які досліджуються судом в межах розгляду даної справи, починається не з моменту прийняття оскаржуваного рішення, як про це зазначає відповідач, а з моменту коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно, з урахуванням наведених вимог КАС України, саме з моменту, коли позивач дізнався про прийняття Київським апеляційним адміністративним судом постанови від 25 лютого 2016 року у справі № 826/18784/15 необхідно обраховувати строк звернення ТОВ «Інвест-Сервіс» до суду з даним адміністративним позовом.

Оскільки позовна заява була подана позивачем до суду 26 липня 2016 року, як це вбачається з матеріалів справи, суд вважає, що ТОВ «Інвест-Сервіс» було дотримано строку звернення до суду, а тому необґрунтованою є протилежна позиція Національного банку України.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд присуджує на користь позивача всі здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 756, 00 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 122, 128, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Сервіс» - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Національного банку України щодо неприйняття рішення стосовно поданих клопотань публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» щодо продовження строку користування кредитами та не внесення змін до наступних кредитних договорів: від 12 листопада 2014 року № 248/11-14/кт; від 06 листопада 2014 року № 247/11 -14/кт; від 08 жовтня 2014 року № 221/10-14/кт; від 19 вересня 2014 року № 213/09-14/кт; від 20 червня 2014 року № 171/06-14/кт; від 27 травня 2014 року № 154/06-14/кт; від 21 березня 2014 року № 18; від 06 травня 2014 року № 38; від 29 грудня 2009 року № 61/09; від 14 серпня 2008 року № 38/08-08/СТ; від 21 травня 2008 року № 16/05-08/СТ; від 23 жовтня 2008 року № 52; від 04 червня 2014 року № 12/09/6; від 13 травня 2014 року № 12/09/5; від 23 лютого 2009 року № 12/09/3; від 20 лютого 2009 року № 12/09/2.

Визнати протиправною та скасувати постанову Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних».

Присудити за рахунок асигнувань Національного банку України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Сервіс» понесені останнім витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 756, 00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень).

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді О.П. Огурцов

В.А. Кузьменко