Справа № 826/24760/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про скасування наказу та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом про:

визнання протиправним та скасування наказу Державної екологічної служби України від 08.10.2015 року № 309-о «Про звільнення ОСОБА_2 з посади заступника начальника Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря»;

скасування наказу Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря від 12.10.2015 року № 229-о «Про звільнення ОСОБА_2»;

скасування наказу Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря від 12.10.2015 року № 230-о «Про внесення змін до пункту 3 наказу від 12.10.2015 року № 229-о «Про звільнення ОСОБА_2»;

поновлення позивача на посаді;

стягнення з Державної екологічної інспекції Північно-західного регіону Чорного моря середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.10.2015 року по 19.07.2016 року у розмірі 32303,70 грн.;

допущення до негайного виконання постанови суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Державна екологічна інспекція України подали апеляційну скаргу про скасування незаконної, на їх думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. При цьому посилаються на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач обіймав посаду заступника начальника Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря.

21.07.2015 року наказом голови Держекоінспекції України № 191-о ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків шляхом оголошення догани. Даний наказ не оскаржувався, а догана не погашена та не знята достроково.

Наказом Державної екологічної інспекції України від 08.10.2015 року №309-о позивача звільнено з посади на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором). Підставою для звільнення була відсутність ОСОБА_2 на робочому місці з 15.00 до 18.00 год., про що була складена доповідна записка та акт про відсутність на робочому місці.

Згідно з поясненнями позивача він був відсутній на робочому місці у зв'язку з відвідуванням стоматолога, що підтверджується довідкою від 22.07.2015 року № 21.

На підставі оскаржуваного рішення винесено накази від 12.10.2015 року № 229-о "Про звільнення ОСОБА_2" та від 12.10.2015 № 230-о "Про внесення змін до п. 3 наказу від 12.10.2015 № 229-о "Про звільнення ОСОБА_2".

Вирішуючи питання щодо правомірності звільнення ОСОБА_2, колегія суддів виходить з наступного.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, апелянт зазначає, що ОСОБА_2 систематично не виконував свої трудові обов'язки, оскільки на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, яка не погашена та не знята достроково. При цьому, позивач знову порушив трудову дисципліну, що і стало підставою для його звільнення.

Колегія суддів пристає на таку правову позицію, оскільки судом достеменно встановлено, що позивач був відсутній на роботі з 15.00 до 18.00 у зв'язку з перебуванням на прийомі у стоматолога, що підтверджується довідкою від 22.07.2015 року № 21. Однак, ця довідка не містить відомостей про нагальну необхідність звернення до лікаря, наявність гострих захворювань, які б зумовили необхідність термінового залишення робочого місця без попередження про це керівника. В судовому засіданні ОСОБА_2 визнав, що офіційного дозволу на свою відсутність по причині хвороби не отримував.

Таким чином, апеляційна інстанція не вбачає підстав для визнання поважними причин відсутності позивача на роботі.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Отже, зазначена правова норма надає роботодавцю (власникові) право розірвати трудовий договір у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. При звільненні працівника з цих підстав враховується, що на працівника покладаються обов'язки, які складають зміст його трудової функції, а також обов'язок додержуватись внутрішнього трудового розпорядку, який встановлено законодавством та локальними нормативними актами.

Підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України є систематичне невиконання працівником трудових обов'язків.

Такими, що систематично порушують трудову дисципліну, визнаються працівники, які мають дисциплінарне … стягнення за порушення трудової дисципліни та порушили її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення.

У справі про звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України суд повинен з'ясовувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного … стягнення, та чи можна вважати його вчинення систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Така правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України в ухвалах від 16.01.2008 року № 6-12261св07, від 20.01.2010 року № 6-28004св09, від 12.08.2009 року № 6-21596св08.

Отже, позивач, маючи не погашене дисциплінарне стягнення за неналежне виконання службових обов'язків, знову порушив правила внутрішнього трудового розпорядку, залишивши своє робоче місце без поважних причини, тобто допустив прогул. У зв'язку з цим, Державна екологічна інспекція України, як роботодавець позивача, мали достатньо правових підстав для його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП.

У своїй позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що його було звільнено з роботи під час перебування на лікарняному.

Однак, колегія суддів не погоджується з такою позицією, що відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність.

Натомість, у матеріалах справи наявна лише виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 від 08.10.2015 року, що не є належним доказом перебування останнього на лікарняному. При цьому, належним чином оформлений листок непрацездатності так і не наданий ані роботодавцю, ані суду під час розгляду справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, а тому постанову суду слід скасувати, ухваливши нову про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 202, 205 та 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2016 року - скасувати, ухваливши нову про відмову в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 06 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.