Справа № 804/2378/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2016 рокусправа № 804/2378/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 р. по справі № 804/2378/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила зобовязати Головне управління Держгеокадастру Дніпропетровської області розглянути її клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтовною площею до 2,0 га в адміністративних межах Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства в порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного Кодексу України, надати мотивовану відповідь за результатами розгляду вказаного клопотання.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року позов задоволено. Суд, застосувавши статтю 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду клопотання у спосіб, передбачений статтею 118 Земельного кодексу України та зобовязав Головне управління Держгеокадастру Дніпропетровської області розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтовною площею до 2,0 га в адміністративних межах Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства в порядку, передбаченому статтею 118 Земельного кодексу України.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач по справі - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити. Апелянт вказує на відсутність його бездіяльності, оскільки на клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність управлінням двічі надавались відповіді у строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України. Підставою для відмови у задоволенні вищезазначених клопотань позивача була невідповідність місця розташування обєкта вимогам закону. Зобовязавши Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянути клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га. суд першої інстанції вийшов за межі вимог, зазначених у клопотанні позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що фактично порушує процедуру приватизації земельної ділянки громадянином України для ведення особистого господарства.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представника позивача письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. У судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, 03 грудня 2015 року позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Орлівщинської сільської ради Новомосковському району Дніпропетровської області. 25.12.2015 року за № С-912/0-888/31-15 Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області надана відповідь, в якій рекомендовано привести у відповідність наданий пакет документів та повторно звернутись до Головного управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області. 17.12.2015 року (зареєстровано 24.12.2015 року) позивач повторно звернувся до Головного Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням за результатами розгляду якого відповідачем надана відповідь від 29.01.2016 року за №С-1858/0-338/6-16 аналогічного змісту, що і відповідь від 25.12.2015 року за № С-912/0-888/31-15.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання позивача від 24.12.2015 року оформлено за межами місячного строку, передбаченого для розгляду заяв цієї категорії, Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області не надано доказів надання позивачу вказаної відповіді або направлення її поштою, отже наявна бездіяльність з боку відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

На звернення позивача до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 03.12.2015 року та 17.12.2015 року (зареєстровано 24.12.2016 року) з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Орлівщинської сільської ради Новомосковському району Дніпропетровської області відповідачем надано відповіді від 25.12.2015 року та 29.01.2016 року відповідно, в яких зазначено, що на графічних матеріалах, які були додані до пакету документів не зазначено орієнтовне місце розташування земельної ділянки та рекомендовано привести у відповідність наданий пакет документів та повторно звернутись до Головного управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що заяви позивача були розглянуті Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а отже підстави для визнання бездіяльності відповідача відсутні та відповідно позовна вимога про зобовязання розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтованою площею до 2,0 га в адміністративних межах Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного Кодексу України, надання мотивованої відповіді за результатами розгляду вказаного клопотання задоволенню не підлягає.

Слід також зазначити, що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виключає можливість надання її у власність, зважаючи на послідовність процедури безоплатного отримання громадянами земельної ділянки, визначеної статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржена постанова підлягає скасуванню, в задоволенні позову має бути відмовлено.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 р. по справі № 804/2378/16 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Чабаненко