Справа № 826/10854/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 вересня 2016 року 14:55 № 826/10854/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мар'янченко Д.А.,

за участю сторін:

представника позивача - Севостянова С.С.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Причорноморський» до Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Причорноморський» (далі також - TOB «Вітряний парк Причорноморський», позивач) з позовом до Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі також - Березанська РДА Миколаївської області, відповідач), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття розпорядження про затвердження детального плану території будівництва та експлуатації двох вітроенергетичних установок другої черги Тузлівської ВЕС, комплектної розподільної станції, автодороги, прокладення кабельної лінії на землях Тузлівської сільської ради Березанського району Миколаївської області;

- зобов'язати відповідача прийняти розпорядження про затвердження детального плану території для будівництва та експлуатації двох вітроенергетичних установок другої черги Тузлівської ВЕС, комплектної розподільної станції, автодороги, прокладення кабельної лінії на землях Тузлівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем встановлених чинним законодавством строків затвердження детального плану території для будівництва об'єктів другої черги Тузлівської ВЕС в межах території Тузлівської сільської ради та протиправну бездіяльність з боку суб'єкта владних повноважень, яка полягає у незатвердженні вказаного детального плану території після проведення громадських слухань.

У ході судового розгляду справи представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його повністю.

В судове засідання, призначене на 29 вересня 2016 року належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, представник відповідача не з'явився, письмових заперечень, заяв чи інших документів, з яких можливо було б встановити його відношення до заявлених позовних вимог не надав.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22 жовтня 2015 року відповідачем прийнято розпорядження №269 «Про надання дозволу на розроблення детального плану території для будівництва об'єктів 2-ої черги Тузлівської ВЕС в межах території Тузлівської сільської ради» (далі також - детальний план території).

Згідно п. 1 вказаного розпорядження, позивачу надано дозвіл по розробленню детального плану території земельної ділянки орієнтовно площею 4, 28 га для будівництва та експлуатації двох вітроустановок (друга черга Тузлівської вітрової електростанції), комплексної роздільної станції, автодороги, покладення кабельної лінії в межах території Тузлівської сільської ради (за межами населеного пункту) Березанського району Миколаївської області.

Відповідно до п. 5 розпорядження, розробник детального плану території забудови, після розробки, узгодження та громадського обговорення зобов'язувався подати його до Березанської районної державної адміністрації для розгляду та затвердження у встановленому законом порядку.

Згідно протоколу громадських обговорень Березанської районної ради від 02 грудня 2015 року прийнято наступну резолюцію: погодити та рекомендувати до подальшого затвердження детальний план території для будівництва та експлуатації 2-х вітроустановок (2-га черга Тузлівської вітрової електростанції), комплектної розподільної станції, автодороги, прокладання кабельної лінії в межах території Тузлівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Наказами Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 24 лютого 2016 року № 14-1317/14-16-СГ та від 19 квітня 2016 року №14-3059/14-16-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» позивачу, зокрема, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих в межах території Тузлівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, орієнтовний розмір земельних ділянок 0, 05 га пасовищ та 2, 50 га пасовищ відповідно, із цільовим призначенням - для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (код КВЦПЗ 14.03), а також обслуговування будівель і споруд об'єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (код КВЦПЗ 14.01).

Враховуючи викладене, TOB «Вітряний парк Причорноморський» звертався до Березанської РДА Миколаївської області із листами № 13 від 10 лютого 2016 року та № 34 від 23 червня 2016 року щодо винесення розпорядження про затвердження детального плану території, проте станом на дату розгляду справи розпорядження про затвердження детального плану території відповідачем не прийнято.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України (тут і далі по тесту всі нормативно-правові акти наведені чинними на момент виникнення спірних правовідносин), правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються, зокрема, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі також - Закон).

Згідно п. 3 ч. 1 статті 1 Закону, детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Закону, детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів.

Розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації.

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід'ємною частиною детального плану території (ч. 3 статті 19 Закону).

Згідно абз. 2 ч. 8 статті 19 Закону, детальний план території за межами населеного пункту розглядається і затверджується відповідною районною державною адміністрацією протягом 30 днів з дня його подання.

Частиною 1 та 2 статті 21 Закону встановлено, що громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

При цьому, пунктом 9 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №555 передбачено, що відповідно до частини шостої статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пропозиції подаються громадянами у письмовому вигляді із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові, місця проживання, особистим підписом і повинні містити обґрунтування з урахуванням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів та правил.

Виходячи з системного тлумачення наведених положень вбачається, що протягом 30 днів з дня надходження подання детального плану території за межами населеного пункту Березанська РДА Миколаївської області законодавчо зобов'язана його розглянути і затвердити.

Під час проведення громадських слухань, за результатами обговорення, а також у зв'язку із відсутністю пропозицій (зауважень), як то було зазначено в протоколі Березанської районної ради від 02 грудня 2015 року, було погоджено та рекомендовано до подальшого затвердження детальний план території.

При цьому, як було встановлено вище, протягом наведеного 30-денного строку відповідачем не було прийнято розпорядження про затвердження детального плану території за наслідком розгляду поданих позивачем заяв від 10 лютого 2016 року та 23 червня 2016 року.

Враховуючи все наведене вище, суд приходить до висновку про те, що відповідачем було вчинено протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті розпорядження про затвердження детального плану території будівництва та експлуатації двох вітроенергетичних установок другої черги Тузлівської ВЕС, комплектної розподільної станції, автодороги, прокладення кабельної лінії на землях Тузлівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, а тому обґрунтованими є позовні вимоги позивача в наведеній частині.

Відповідно, обґрунтованими є і похідні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача прийняти розпорядження про затвердження детального плану території, з урахуванням встановленої протиправної бездіяльності відповідача.

При цьому, беручи до уваги, що відповідні повноваження Березанської РДА Миколаївської області щодо прийняття розпорядження про затвердження детального плану території є дискреційними повноваженнями такого органу, суд враховує положення обов'язкової до застосування судової практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі Олссон проти Швеції (Olsson v. Sweden) від 24 березня 1988 року.

При вирішенні вказаної справи Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що яка-небудь норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію. Проте досвід показує, що абсолютна точність недосяжна і що необхідність уникати надмірної жорсткості формулювань і слідувати за обставин, що змінюються, веде до того, що багато законів неминуче викладені в термінах, які більшою чи меншою мірою є невизначеними.

Фраза «передбачено законом» не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципом верховенства права. Таким чином, мається на увазі, що у внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічних властей у здійснення прав, охоронюваних inter alia п. 1 статті 8.

Закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання держави.

Крім того, згідно п. 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов'язаний відновити порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається. Аналогічна позиція на думку суду підлягає застосуванню і щодо випадків вчинення суб'єктами владних повноважень протиправної бездіяльності.

Відповідно, оскільки бездіяльність відповідача щодо прийняття розпорядження про затвердження детального плану території була визнана судом протиправною, а визначених законом підстав для відмови у прийнятті такого розпорядження під час розгляду справи встановлено не було, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ТОВ «Вітряний парк Причорноморський» щодо зобов'язання відповідача прийняти розпорядження про затвердження детального плану території.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно наведеного положення, суд присуджує на користь позивача всі здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 756, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Причорноморський» задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області щодо неприйняття розпорядження про затвердження детального плану території для будівництва та експлуатації двох вітроенергетичних установок другої черги Тузлівської ВЕС, комплектної роздільної станції, автодороги, прокладення кабельної лінії на землях Тузлівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Зобов'язати Березанську районну державну адміністрацію Миколаївської області прийняти розпорядження про затвердження детального плану території для будівництва та експлуатації двох вітроенергетичних установок другої черги Тузлівської ВЕС, комплектної роздільної станції, автодороги, прокладення кабельної лінії на землях Тузлівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вітряний парк Причорноморський» судові витрати у розмірі 2756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов