Справа № 741/972/16
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 741/972/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А
06 жовтня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Літвіної Н.М.
Суддів Ганечко О.М.
Коротких А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, -
Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання неправомірними дій щодо повернення на доопрацювання заяви з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії; скасування рішення від 20 травня 2016 року № 36, виражене у формі протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині не призначення йому одноразової грошової допомоги та повернення документів на адресу Чернігівського обласного військового комісаріату; зобов`язання прийняти рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (ч. 1 п. 6 Порядку затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2013 року № 975).
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 08 травня 1980 року по 21 липня 1982 року проходив строкову військову службу в Збройних силах СРСР.
З 26 січня 1982 року по 21 липня 1982 року виконував інтернаціональний обов`язок «приймав участь у бойових діях» на території республіки Афганістан.
Під час проходження служби в 1982 року ОСОБА_1 отримав множинні вогнепальні осколкові поранення голови (контузія головного мозку).
Відповідно до протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 769 від 19 березня 2014 року множинні вогнепальні осколкові поранення голови (контузія головного мозку 1982 року), колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1962 року народження, наслідком яких стали шкіряні рубці у зазначених анатомічних областях, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 350/Ж від 25 лютого 2014 року, виданим Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи, що в подальшому призвело до розвитку «ЦВХ при гіпертонії. Поєднаної дисцикуляторної та посттравматичної енцефалопатії II ст., з розсіяною дрібно-вогнивищною симптоматикою, внутрічерепною гіпертензією, стійкою цефалгією, вестибулопатією, мнестичним зниженням, астено-вегетативним синдромом. ГХ II ст., ст. 3, ризику 3, кризового перебігу. ІХС. Дифузного кардіосклерозу. Аортосклерозу. СН II Аст. ФК II. Гіпертонічної ангіопатії сітківки обох очей», що підтверджується військово-медичними та військово-обліковими документами - поранення (контузія) та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (Витяг з протоколу а.с. 11).
Отже, Центральною військово-лікарською комісією по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв було встановлено, що поранення та захворювання ОСОБА_1 пов`язане з виконанням обов`язків проходження військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 004377 від 07 жовтня 2014 року ОСОБА_1 встановлена 3 група інвалідності вперше, в зв`язку із пораненням (контузією) та захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії строком до 01 листопада 2015 року.
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 018303 від 22 вересня 2015 року ОСОБА_1 встановлена 3 група інвалідності , в зв`язку із пораненням (контузією) та захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії безстроково.
ОСОБА_1 16 березня 2016 року звернувся із заявою до Носівського районного військового комісаріату для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Носівський РВК листом від 16 березня 2016 року № 340 направив заяву позивача разом з доданими документами
Чернігівським ОВК листом від 18 березня 2016 року № 5/1111с заява позивача з доданими документами була направлена на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України. В листі зазначено висновок ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ОСОБА_1 має право на отримання грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Листом від 27 травня 2016 року за вих. № 5/2249с Чернігівським ОВК було повідомлено позивача про прийняте Міністерством оборони України рішення щодо його заяви про виплату одноразової грошової допомоги.
Згідно витягу з протоколу № 36 від 20 травня 2016 року засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, який був затверджений Міністром оборони України 23 травня 2016 року розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
У зв`язку з наведеним документи ОСОБА_1 повернені Чернігівському обласному військовому комісаріату на доопрацювання.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду документів позивача, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством. Враховуючи, що до Міністерства оборони України було надіслано неповний перелік документів, визначений п.п. 11 13 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, підстави для розгляду питання про призначення позивачу одноразової допомоги та прийняття відповідного рішення про призначення або відмову у такому призначенні у відповідача були відсутні. Рішення щодо призначення або відмови у такому призначенні відповідачем не приймалось, що свідчить про безпідставність позовних вимог в частині необхідності скасування рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової допомоги. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що витяг з протоколу засідання комісії від 20 травня 2016 року № 36 не являється рішенням про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; (п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Згідно із п. б ч. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (п.п. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону).
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 .
Відповідно п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з п.п. 11-13 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:
заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;
довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії:
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Отже, згідно положень вищенаведеного нормативно-правового акту, рішення про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю військовослужбовців приймає головний розпорядник коштів, у даному випадку Міністерство оборони України, після отримання відповідного висновку із визначеним переліком документів, необхідних для призначення виплати.
З метою виконання в Міністром оборони України положень ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 наказом Міністерства оборони України «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби» від 12 квітня 2007 року № 168 (далі - Наказ) призначена постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До складу даної комісії входить заступник Міністра оборони України та 8 керівників структурних підрозділів Міністерства оборони України.
Отже, розгляд питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності у Міністерстві оборони України розглядається та приймається зазначеною комісією.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підставою для прийняття відповідного рішення комісії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності або відмови у такій виплаті є подання позивачем через військомат визначених п.п. 11-13 Порядку № 975 документів.
Разом з тим, матеріали справи свідчать, що позивачем не надано, а війсьоматом не направлено відповідачу документів, що засвідчують про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Також, не додано копій 8 та 9 сторінки військового квитка позивача, де в п. 22 обов`язково зазначається чи було поранення (контузія, травми або каліцтво).
Наполягаючи на необхідності скасуання оскаржуваного судового рішення апелянт зазначає порушеня судом першої інстанції вимог матеріального і процесуального права.
Зокрема, на думку апелянта, причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв вказано у витязі з протоколу ВЛК від 18 березня 2016 року № 769, у звязку з цим, саме вказаний документ свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Разом з тим, колегія суддів вважає вказані доводи безпідставними.
Відповідно до вимог ч. 1 ч. 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Згідно з Порядком № 975 передбачено, крім іншого, подання позивачем:
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
Згідно з п. 21.8. Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04 січня 1994 року № 2 ( z0177-94 ), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).
З аналізу вказаних нормативно-правових актів вбачається, що документом, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження може бути будь-який документ, який містить таку інформацію.
Разом з тим, протокол ВЛК від 18 березня 2016 року № 769 та висновок ВКЛ даної інформації не містить, у звязку з чим не може підмінити належні докази, які б підтверджували вказані обставини.
Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що за відсутності визначених п.п. 11-13 Порядку № 975 документів, відповідач не мав можливості приймати рішення про призначення та виплати одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності або відмови у такій виплаті. У зв`язку з цим, Міністерство оборони України правомірно направило документи позивача на дооформлення для забезпечення можливості після надходження повного переліку документів прийняти відповідне рішення.
Колегією суддів також не приймаються до уваги доводи апелянта про відсутність повноважень у відповідача на направдвення документів на доопрацювання (дооформлення) з тих, підстав, що Порядком № 975 не передбачено такого виду рішення Міністерства оборони України за наслідками розгляду документів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності.
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що прийняття відповідного рішення відповідно до Порядку № 975 можливе за певних умов, зокрема, за неявності документів, визначених вказаним Порядком.
Разом з тим, дії відповідача щодо направлення на дооформлення документів, необхідних для прийняття рішення Міністерства оборони України є заходами організаційного характеру, а не рішенням субєкта владних повноважень.
З урахуванням вищевикладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстав для його скасування не вбачається.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновків про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Ганечко О.М.

Коротких А. Ю.