Справа № 809/2104/13-а
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 р. Справа № 876/4627/16
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

секретаря Керож Х. І.

прокурора Гарбарук В. А.

представника позивача Попович Ю. І.

представника позивача Бойко Н. Є.

представника відповідача Тарасович О. І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської міської ради на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року по справі № 813/1141/16 за позовом Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Львівської міської ради про визнання протиправною і скасування ухвали,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради №5145 від 1 жовтня 2015 року "Про надання згоди на прийняття у власність територіальної громади м. Львова військового містечка №1 на вул. Кн. Ольги. 1-5, частини фондів військового містечка №58 на вул. Авіаційній,1 військового містечка №7 на вул. Ярослава Мудрого".

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради №5145 від 1 жовтня 2015 року "Про надання згоди на прийняття у власність територіальної громади м. Львова військового містечка № 1 на вул. Княгині Ольги, 1-5, частини фондів військового містечка № 58 на вул. Авіаційній, 1, військового містечка № 7 на вул. Ярослава Мудрого".

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що приймаючи оскаржувану ухвалу Львівська міська рада діяла в межах і на виконання власних повноважень.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, просив апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Представники позивача та прокурор в судовому засіданні надали пояснення, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи 1 жовтня 2015 року на пленарному засіданні 22 сесії Львівської міської ради 6 скликання прийнято ухвалу № 5145 про надання згоди на прийняття у власність територіальної громади м.Львова земельні ділянки площею 0,71 га військового містечка № 1 (м. Львів, вул. Княгині Ольги, 1-5), площею 9 га військового містечка №7 (м. Львів, вул. Я. Мудрого), частини фондів військового містечка №58-будинки, споруди та дві земельні ділянки площею 4,9139 та 1,7966 га відповідно (м. Львів, вул. Авіаційна,1).

Статтею 3 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", передбачено, що ініціатива щодо передачі об'єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Статтею 52 цього Закону передбачено перелік повноважень виконавчого комітету ради, зокрема, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради, попередньо розглядає проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради; координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників; має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 193-р від 3 лютого 2010 року визначено Перелік військового майна нерухомого військового майна (будівель та споруд, об'єктів житлового фонду і комунального призначення, інженерних мереж військових містечок), що передається у власність територіальної громади м. Львова.

Відповідно до пункту 2 "Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1282 від 29 серпня 2002 року військове майно - державне майно, закріплене на праві оперативного управління за військовими частинами, до якого належать військові містечка, будинки, споруди (цілісні майнові комплекси, об'єкти соціальної інфраструктури, нежитлові приміщення, об'єкти незавершеного будівництва та інше нерухоме майно), передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв'язку тощо;

Пунктом 2.1 цього Порядку встановлено, що об'єктами передачі є військові містечка, що вивільняються в процесі реформування Збройних Сил і не плануються до використання за цільовим призначенням.

Відповідно до пункту 9 цього ж Порядку у разі коли передача об'єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність потребує залучення коштів на утримання та капітальний ремонт цих об'єктів, пропозиції щодо такої передачі погоджуються з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями.

Фінансування видатків, пов'язаних з необхідністю залучення коштів на утримання та капітальний ремонт об'єктів соціальної інфраструктури у разі їх передачі у комунальну власність, протягом бюджетного року, в якому проведено передачу, здійснюється згідно із законодавством.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачено повноважень, які б наділяли орган місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання щодо передачі нерухомого майна та земельних ділянок з державної власності у комунальну.

Проаналізувавши наведені законодавчі положення, суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне додати, що відповідно до матеріалів справи спірне нерухоме майно, яке є предметом даного спору, до майна, яке вивільняється реформування Збройних сил і не планується до використання з призначенням, не належить, а відтак взагалі були відсутні підстави для порушення питання про передачу такого майна відповідачу.

Крім того слід зазначити, що надання згоди на прийняття у власність окремих частин військового містечка не передбачено законодавством, оскільки військове містечко розглядається як майновий комплекс в цілому.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року по справі № 813/1141/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.

Повний текст ухвали складено 7 жовтня 2016 року