Справа № 761/21256/16-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретаря судового засідання Тищенко Н.М., за участі позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії та перерахунок і виплату індексації пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

07.06.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання відповідача скасувати рішення про стягнення надмірно сплаченої пенсії; повернути їй стягнуті незаконно, без рішення суду гроші з пенсії за період з лютого по травень 2016 року загальною сумою 1250 грн.; перерахувати та виплатити їй індексацію пенсії згідно ч.3 ст.10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в межах, що не перевищує прожиткового мінімуму для працездатних осіб за період з 1 квітня 2009 року по 31 січня 2016 року; в якості морального відшкодування вибачитися перед нею письмово.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах компетенції та у спосіб передбачений законом, та відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 р., як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що сам пенсійний орган в своєму листі зазначає, що відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернені добровільно або в судовому порядку. Тобто, пенсійний орган визнає, що самостійно він не має права стягувати гроші, а тільки через судове рішення. Також апелянт зазначив, що з його боку жодного зловживання не було.

У судовому засіданні позивач підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити. Представник відповідача до суду апеляційної інстанції не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні та на підставі заяви позивача від 25.02.2004 р. (арк.с.143) її було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Згідно вказаної заяви, ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання у разі прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім'ї, зміни місця проживання, виїзді за кордон та інші обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення повідомити органи, що призначають та виплачують пенсію.

Отже, ОСОБА_2 з 25.02.2004р. знала про обов'язок повідомляти пенсійний орган щодо працевлаштування.

Водночас позивач, як непрацюючий пенсіонер, відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на підставі Постанови КМУ № 198 від 11.03.2009 року отримував підвищення пенсії в період з 01.04.2009 року по 31.08.2015 року.

19.02.2016 року позивачем було подано заяву про внесення даних про звільнення з роботи та надано копію повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, відповідно до якої датою внесення запису про припинення підприємницької діяльності є 18.02.2016 року.

Відповідач листом від 20 листопада 2015 року за вих. №2458 було повідомлено позивача про те, що, у зв'язку з її працевлаштуванням, за період з 1 квітня 2009 року по 31 серпня 2015 року виникла переплата пенсії в сумі 1699 грн. 57 коп. та запропоновано повернути надміру виплачені суми пенсії.

Однак, тільки 19 лютого 2016 року позивачем подано заяву про внесення даних про звільнення з роботи та надано відповідачу копію повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, відповідно до якої датою внесення запису про припинення підприємницької діяльності є 18 лютого 2016 року.

Оскільки вказана сума в добровільному порядку позивачем не повернута, відповідачем 23 грудня 2015 року ухвалено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій у розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з 1 січня 2016 року, до повного погашення.

Рішення пенсійного органу обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 не повідомила, що є приватним підприємцем, тобто працевлаштована.

Вищенаведені обставини підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон № 1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст. 80 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закону № 1788) заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Згідно ст. 81 Закону № 1788 призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Статтею 44 Закону № 1058 визначено порядок звернення за призначенням пенсії, а саме заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Згідно ч.2 вказаної статті, заява про призначення пенсії за віком може бут подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Отже, згідно вказаних норм, призначення пенсії відбувається на підставі заяви фізичної особи та на підставі документів наданих заявником.

Відповідно до ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії, пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, та апелянтом не спростовано, ОСОБА_3 не повідомила пенсійний орган, що вона з 20.12.2002 року по 18.02.2016 року була зареєстрована приватним підприємцем.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин та норм діючого законодавства, колегія суддів погоджує висновок суду першої, що відповідачем підтверджено правомірність прийнятого ним рішення, що пенсійний орган діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законом, оскільки в матеріалах справи у наявності докази того, що ОСОБА_3 не повідомила пенсійний орган про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії, як то передбачено ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення", отже були підстави для застосування пенсійним органом положень ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Щодо перерахунку та виплати індексації, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 42. Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закону № 1282) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1282, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 Закону визначені об'єкти індексації, зокрема пенсії.

Статтями 3 та 4 Закону визначені порядок обчислення індексу споживчих цін та підстави для проведення індексації, які фактично дублюються у п. 1-1 Порядку.

Згідно ч. 2 ст. 6 вказаного Закону, порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України, тобто Порядком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.03р. № 1078, затверджено «Порядок проведення індексації грошових доходів населення» (далі - Порядок).

Пункт 2 Порядку встановлює, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, а саме: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку, зокрема, доходи громадян від здачі в оренду майна, від акцій та інших цінних паперів, ведення селянського (фермерського) і особистого підсобного господарства, підприємницької діяльності, яка є для громадян джерелом грошових доходів від власності.

Отже, у зв'язку з тим, що позивач з 1 квітня 2009 року по 31 січня 2016 року була зареєстрована приватним підприємцем, отже отримувала доходи від підприємницької діяльності, в цій частині позовні вимоги є також необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Повний текст ухвали виготовлено 10.10.2016 р.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 р., залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії та перерахунок і виплату індексації пенсії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.