Справа № 804/6150/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/6150/16

УХВАЛА

22 вересня 2016 р. справа № 804/6150/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сапфір фінанс» про стягнення штрафу, -

в с т а н о в и в:

20 вересня 2016 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сапфір фінанс» штраф у розмірі 17 000 грн.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позивачем до позовної заяви не долучено документу, що свідчить про сплату судового збору, водночас, у пункті 3 прохальної частини позовній заяві заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

При цьому, жодних обґрунтувань заявленого клопотання позивачем не наведено, жодних доказів неможливості сплати судового збору не надано.

При цьому, Законом України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р.) не передбачено жодних пільг відносно інших органів державної влади (суб’єктів владних повноважень) щодо сплати судового збору. Отже, відстрочення сплати позивачем судового збору поставить його у привілейоване становище порівняно з іншими особами, що звертаються до суду та змушені сплачувати судовий збір.

При вирішенні заявленого клопотання, суд також враховує позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 р. «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким рекомендовано суддям адміністративних судів враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору». Зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів (бюджетних асигнувань) для сплати судового збору. Водночас, відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови у задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Крім того, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

В даному випадку, позивачем документально не підтверджено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, на даний час не в змозі сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Отже, на даний час у суду відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, а тому у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити, запропонувавши позивачу сплатити судовий збір із заявлених ним майнових вимог.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вiд 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом № 484-VIIІ від 22.05.2015 р., які набрали чинності з 01 вересня 2015 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви суб’єктом владних повноважень немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, а майнового характеру – 1,5 відсотку ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015р. № 928-VIII, мінімальна заробітна плата з 1 січня 2016 року встановлена на рівні 1 378 гривень.

Позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сапфір фінанс» штрафу у розмірі 17 000 грн.

Отже, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 378 грн. із заявлених ним майнових вимог.

Відповідно, позовна заява підлягає залишенню без руху у відповідності до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про звільнення від сплати судового збору – відмовити.

Адміністративний позов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг - залишити без руху.

Роз’яснити позивачу, що у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, в разі невиконання вимог ухвали суду і неусунення недоліків до вказаного строку, позовна заява буде вважатися неподаною, і повертається особі, яка її подала.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Чорна