Справа № 821/1477/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. 11 год.10 хв.м. ХерсонСправа № 821/1477/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за поданням Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до приватного підприємства "Р-Групп" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,

встановив:

Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі позивач, ГУ ДФС) звернулося до суду із поданням до приватного підприємства "Р-Групп" (далі відповідач, ПП "Р-Групп"), в якому просить підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна відповідача.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на наступне. На підставі наказу від 30.08.2016 року № 388 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Р-Групп" та направлення на перевірку від 30.08.2016 року № 255, з метою проведення зазначеної перевірки позивачем здійснено вихід за податковою адресою відповідача. Однак, директором ПП "Р-Групп" з підстав незаконності, на його думку, наказу про проведення перевірки та здійснення ремонтних робіт у офісному приміщенні, не допущено ревізора-інспектора до проведення перевірки. У звязку із зазначеним, посадовими особами податкового органу складено акт від 30.08.2016 року про відмову у допуску до проведення перевірки. Зважаючи на такі дії відповідача, керівником ГУ ДФС прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ПП "Р-Групп". Просили задовольнити подання та підтвердити обґрунтованість застовування такого заходу.

Представник відповідача у судовому засіданні, заперечуючи проти подання, пояснив, що 30.08.2016 року за місцерозташуванням ПП "Р-Групп" посадова особа позивача не була допущена до проведення перевірки у звязку з незаконністю її проведення та відсутністю фактичної можливості допустити ревізора з причини проведення ремонтних робіт. На даний час відповідачем оскаржується наказ про проведення перевірки, тобто законність її проведення, у судовому порядку. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

30.08.2016 року наказом ГУ ДФС у Херсонській області № 388 головному державному інспектору-ревізору відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту ОСОБА_4 доручено провести документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Р-Групп" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств за 2015 рік, І півріччя 2016 року по взаємовідносинам з окремими платниками податків.

30.08.2016 року інспектором-ревізором, на підставі направлення від 30.08.2016 року № 255 та на виконання наказу від 30.08.2016 року № 388, здійснено вихід за податковою адресою ПП "Р-Групп": м. Херсон, вул. Нафтовиків, 15, оф. 402 для проведення перевірки.

За змістом акту від 30.08.2016 року "Про відмову у допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Р-Групп" директор підприємства ОСОБА_5 не допустив інспектора-ревізора до проведення перевірки з наступних причин: проводяться ремонтні роботи у приміщенні, відсутність ключа від офісу та відсутність бухгалтерських документів, які знаходяться на момент перевірки у аудитора. Крім того, ОСОБА_5 відмовився від ознайомлення та отримання будь-яких документів, а також наказу від 30.08.2016 року № 388 та направлення на перевірку від 30.08.2016 року № 255.

У звязку з відмовою відповідача допустити до перевірки позивача , в.о. начальника ГУ ДФС у Херсонській області 31.08.2016 року винесено рішення № 5561/7/21-22-14-06, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна ПП "Р-Групп", що перебуває за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, 15. Вказане рішення направлено відповідачу листом від 31.08.2016 року №1604/10/21-22-14-06 "Про тимчасове зупинення відчуження майна".

Надаючи оцінку законності застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

За приписами п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Отже, платник податків має право недопустити посадових осіб податкового органу до проведення перевірки у разі недотримання останніми вимог п. 81.1 ст.81 ПК України.

Відповідачем не наведено існування таких обставин, які б свідчили про недотримання позивачем вимог п. 81.1 ст. 81 ПК України.

Разом з тим, платник податків зобов'язаний згідно приписів п.п. 16.1.13. та 16.1.9 п.16.1 ст. 16 ПК України не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи та допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян) для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд відмічає, що з метою перевірки правильності та достовірності визначення ПП "Р-Групп" податкового кредиту за період 2015 року та І-го півріччя 2016 року та дотримання податкового законодавства при здійсненні взаємовідносин з платниками податків-контрагентами підприємства, податковим органом 08.06.2016 року, 01.07.2016 року та 01.08.2016 року надіслані відповідачу запити про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень). ПП "Р-Групп" частково виконало вимоги позивача, проте, як пояснила у судовому засіданні представник позивача, документи були надані не в повному обсязі. Відповідач пояснив неповне подання документів незаконністю вказаних вимог ГУ ДФС та надання документів аудитору.

Також судом встановлено, що директор ПП "Р-Групп" 02.08.2016 року надіслав позивачу заяву про перенесення перевірки у зв'язку із перебування ОСОБА_5 у відпустці з 29.07.2016 року по 21.08.2016 року.

Таким чином, враховуючи, що для недопуску до перевірки посадових осіб контролюючого органу не було передбачених положеннями податкового законодавства підстав, суд вважає неправомірною відмову відповідача допустити вказаних осіб до проведення перевірки при предявленні директору підприємства обовязкових для початку проведення перевірки документів.

Суд звертає увагу, що у судовому засіданні представник відповідача не заперечував факт та причини недопуску до перевірки, а відтак, суд вважає, що у відповідача не було підстав для недопуску посадових осіб податкового органу до проведення перевірки.

Відповідно до п. 94.1. ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (п.п. 94.2.3. п. 94.2. ст. 94 ПК України).

Положеннями пунктів 94.4 - 94.6 ст. 94 ПК України визначено, що арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків, зокрема, з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Відповідно до статті 94 глави 9 розділу II Податкового кодексу України Міністерство доходів і зборів України наказом від 10.10.2013 року № 568 затвердило Порядок застосування адміністративного арешту майна платника податків, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 р. за № 1839/24371.

Пунктами 4.1, 4.2 розділу 4 вказаного Порядку визначено, що керівник органу доходів і зборів (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу доходів і зборі та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Обґрунтованість арешту майна, накладеного рішенням керівника (його заступника) органу доходів і зборів, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

Позивачем надано суду докази дотримання ним вимог статті 94 ПК України та розділу III, ІУ Порядку.

Таким чином суд відмічає, що дії ПП "Р-Групп" щодо недопуску посадових осіб до проведення перевірки спрямовані на ухилення від обов'язків платника податку щодо неперешкоджання законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконання законних вимог такої посадової особи, а тому відмова відповідача від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення є підставою для застосування до майна такого платника податку умовного адміністративного арешту.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на існування спору про право (оскарження наказу пр проведення перевірки) та закриття у зв'язку з цим провадження у справі, оскільки в ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року суд апеляційної інстанції дійшов висновку про незаконність закриття провадження у даній справі з посиланням на існування спору про право.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем не надано належних доказів на спростування обставин, наведених позивачем, тобто доказів неправомірності дій керівника ГУ ДФС у Херсонській області при прийятті рішення про застосування адміністративного арешту майна.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення подання ГУ ДФС.

За правилами ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 19, 183-3 КАС України, суд, -

постановив:

Задовольнити подання Головного управління ДФС у Херсонській області до приватного підприємства "Р-Групп" про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Підтвердити обгрунтованість умовного адміністративного арешту майна приватного підприємства "Р-Групп" (код 39465476), що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, будинок 15.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 8.2.2