Справа № 208/3026/16-а (2-а/208/112/16)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2016 рокусправа № 208/3026/16-а (2-а/208/112/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 червня 2016 року у справі за позовом керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Дніпродзержинської міської ради, третя особа - відділ Держгеокадастру у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області про скасування рішення ради, -

в с т а н о в и в :

16 травня 2016 року керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся з адміністративним позовом до Дніпродзержинської міської ради (далі - Відповідач), у якому просив поновити строк на оскарження рішення Дніпродзержинської міської ради від 08.07.2015 р. № 1339-64/VІ «Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 р. № 842-38/ VІ «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ»; визнати рішення Дніпродзержинської міської ради від 08.07.2015 р. № 1339-64/VІ «Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 р. № 842-38/ VІ «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ» незаконним та нечинним з моменту його прийняття з відновленням редакції рішення Дніпродзержинської міської ради від 12.07.2013 р. № 842-38/ VІ «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ» станом на 08.07.2015 р.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 червня 2016 року клопотання представника Дніпродзержинської міської ради про залишення без розгляду позову керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Дніпродзержинської міської ради, третя особа - відділ Держгеокадастру у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області про скасування рішення ради було задоволено та залишено позов без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та направити справу до цього ж суду для розгляду по суті. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що оскаржуване рішення підлягало застосуванню з 01 січня 2016 року і саме з цього часу їм стало відомо про порушення прав територіальної громади м. Дніпродзержинська. Зауважує, що суд першої інстанції, відкриваючи провадження по справі і призначивши її до судового розгляду, фактично визнав доводи прокурора щодо пропуску строку поважними та обґрунтованими. При цьому мотивувальна частина оскаржуваної ухвали не містить ґрунтовної оцінки доводам позивача відносно поважності причин пропуску ним строку на звернення до суду.

Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги у судовому засіданні підтримали та просили її задовольнити на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 не перешкоджає розгляду справи за відсутності останніх.

Заслухавши представників осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржуване позивачем рішення було офіційно оприлюднене у відповідності до приписів ч.2 ст.13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» ще 15 липня 2015 року, тому усі зацікавлені особи повинні були дізнатись про відповідний акт саме з цього часу. Крім того, представник від прокуратури м. Дніпродзержинська був присутнім на 64 сесії міської ради, на якій було прийняте оскаржуване рішення, та оскільки оскаржуваний акт є регуляторним, а не індивідуальної дії, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач був з ним ознайомлений з дня його офіційного оприлюднення.

Однак, колегія судів апеляційного суду частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до абз. 2 ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Аналогічна правова норма міститься і в п. 9 ч.1 ст.155 КАС України, відповідно до приписів якої суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що у разі зазначення позивачем при поданні адміністративного позову у відповідному клопотанні про наявність поважних, на його думку, причин пропуску звернення до суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про залишення без розгляду позову, повинен надати таким доводам заявника належну правову оцінку, зазначивши при цьому, з яких саме підстав він вважає наведені причини поважними чи неповажними.

Відповідна правова позиція викладена і в п. 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого за змістом пункту 3 частини першої статті 163 КАС України у мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався. Таким чином, у мотивувальній частині рішення необхідно наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, з яких виходив суд при вирішенні спору. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд повинен це обґрунтувати.

Пунктом 10 вказаної постанови визначено, що резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції, а тому повинна містити чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, апеляційної чи касаційної скарги. Резолютивна частина судового рішення, за загальним правилом, в тому числі, повинна містити: висновок суду про задоволення позову (клопотання, подання).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач при зверненні з позовом не заперечував того факту, що строк звернення до суду ним було пропущено, в той же час, просив його поновити та зауважував, що прокуратурі м. Дніпродзержинська стало відомо про порушення оскаржуваним рішенням норм закону та інтересів держави лише в день надходження до них листа відділу Держгеокадастру, а саме 16.01.2016 року. Крім того, було зазначено, що помічник прокурора м. Дніпродзержинська був вказаний в числі запрошених осіб на засідання 64 сесії міської ради, яка відбулася 08.07.2015 року, однак фактично присутнім не був.

В той же час, при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було надано правової оцінки обставинам, що, в тому числі, стали підставою для визнання неповажними причин пропуску строку для звернення до суду, а саме не було належним чином перевірено доводи прокурора щодо відсутності представника прокуратури при прийнятті спірного рішення, що свідчить про порушення приписів ст. 155 КАС України.

Крім того, резолютивна частина ухвали, що оскаржується, не містить висновку щодо відмови у визнанні причин для поновлення строку звернення до суду поважними.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

З огляду на вказану норму закону судовий збір за подачу апеляційної скарги позивачем на користь останнього з відповідача не стягується.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 199, пункту 4 частини 1 статті 204 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції є передчасною і, відповідно, підлягає скасуванню, а матеріали справи направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1- задовольнити .

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 червня 2016 року у справі за позовом керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Дніпродзержинської міської ради, третя особа - відділ Держгеокадастру у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області про скасування рішення ради - скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай