Справа № 826/4124/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 липня 2016 року № 826/4124/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії :

головуючого судді Шулежка В.П., суддів Іщука І.О., Погрібніченка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро Маркет Груп» до Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи - Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпро Маркет Груп» (далі - позивача, ТОВ «Дніпро Маркет Груп») до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України), за участю третьої особи - Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - третя особа, ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області) в якому просить суд:

визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України, щодо неприйняття для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкової накладної №38 від 29.02.2016 ТОВ «Дніпро Маркет Груп» (код з ЄДР 39375770);

вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №38 від 29.02.2016 ТОВ «Дніпро Маркет Груп» (код з ЄДР 39375770) з моменту її подання, а саме - 09.03.2016.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в порушення діючих норм податкового законодавства України, ДФС України протиправно не прийняла податкову накладну позивача, що у свою чергу перешкоджає провадженню його господарської діяльності та блокує реєстрацію податкової накладної у Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Позивач мотивує позовні вимоги безпідставним розірванням ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області договору з ТОВ «Дніпро Маркет Груп» про визнання електронних документів, оскільки зміни місця реєстрації платника податків не відбувалось, товариство не змінювало свого місцезнаходження.

Представник позивача у позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не прибули через канцелярію суду подали письмові заперечення на позов, в яких проти задоволення позовних вимог заперечували.

Як зазначає відповідач в своїх письмових запереченнях договір про визнання електронних документів був розірваний в односторонньому порядку з підстав порушення платником податків (позивачем) істотних умов даного Договору, а саме - у зв'язку з невиконанням платником податків свого обов'язку по наданню контролюючому органу інформації про зміну місця реєстрації (місцезнаходження).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника відповідача та третьої особи в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ "Дніпро Маркет Груп" (код з ЄДР 39375770) зареєстровано та як платник податків з 04.09.2014 перебуває на податковому обліку у ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Маркет Груп" та ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області укладено договір №180920151 від 18.09.2015 про визнання електронних документів. Предметом вказаного договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Відповідно до умов укладеного договору 09.03.2016 засобами електронного зв'язку позивач направив на адресу контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість №38 від 29.02.2016, на підтвердження чого у матеріалах справи міститься копія квитанції №2, згідно якої податкову декларацію з податку на додану вартість №38 від 29.02.2016 доставлено до Державної фіскальної служби України, проте документ не прийнято, оскільки «можливо розірвано договір про визнання електронної звітності».

Надалі, ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська листом від 03.03.2016 №3456/10/04-66-08-01-20 на еклектронну адресу: () позивача повідомлено про розірвання договору від 18.09.2015 №180920151, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро Маркет Груп" не знаходиться за своєю податковою адресою, про зміну адреси місцезнаходження контролюючий орган платника податків не повідомлено, та з метою врегулювання питання звернутися до податкового органу.

В подальшому позивач направив на адресу ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію з податку №38 від 29.02.2016, на підтвердження чого у матеріалах справи міститься копія квитанції №1, згідно якої податкову декларацію з податку на додану вартість №38 від 29.02.2016 доставлено до податкового органу, проте документ не прийнято, оскільки даний договір є присутнім та сертифікат директора із діючого договору є чинним (код з ЄДР 39375770).

Відповідно до наданих відповідачем письмових пояснень оформлених у вигляді заперечень проти позову, причиною для розірвання за ініціативою контролюючого органу договору про визнання електронних документів від 18.09.2015, стало допущення на думку податкової інспекції, ТОВ "Дніпро Маркет Груп" факту порушення істотних умов цього Договору.

Згідно Наказу ДФС України від 28.07.2015 №543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ» працівниками відділу адміністрування ПДВ та контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська здійснено вихід за податковою адресою ТОВ "Дніпро Маркет Груп" (49089, м. Дніпропетровськ, вул. Макарова, буд. 14а, кв. 7), для встановлення місцезнаходження (місце проживання) платника податків.

За результатами перевірки складено Акт від 29.02.2016 № 167 перевірки відповідності податкової адреси підприємства ТОВ "Дніпро Маркет Груп" () фактичному місцезнаходженню, згідно якого встановлено, що за вказаною адресою ТОВ "Дніпро Маркет Груп" не знаходиться та вивіска відсутня.

В зв'язку з цим третьою особою до оперативного управління ДПІ у Бабушкінському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області направлено запит від 29.02.2016 №167/10-04-66-12-01-18 на встановлення місцезнаходження (місце проживання) платника податків.

У відповідь ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська отримала довідку від 03.03.2016 №849 від оперативного управління про відсутність платника податків (ТОВ "Дніпро Маркет Груп" ) за юридичною адресою.

Вважаючи відмову у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість від 29.02.2016 №38 необґрунтованою, рішення про розірвання договору в односторонньому порядку про визнання електронних документів від 18.09.2015 № 180920151 протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

У відповідності до норм пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 № 233, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за № 320/15011, (далі по тексту - Інструкція).

Пунктом 1 розд. 2 зазначеної Інструкції встановлено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

При цьому, згідно положень п. 5 розд. 3 цієї Інструкції, для подання електронних податкових документів платник податків має попередньо укласти з органом ДПС за місцем реєстрації договір про визнання електронної звітності (за затвердженими формою та змістом - Додаток 1 до Інструкції) та отримати спеціальне програмне забезпечення.

Зокрема, розділом 6 додатку І Інструкції встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами (пункт 1).

З моменту укладання цього Договору всі попередні домовленості та укладені правочини між Платником податків та органом ДПС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність (пункт 2).

Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів (пункт 3).

Орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації (пункт 4).

У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається (пункт 5).

В силу норми ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 651 цього Кодексу зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ч. 2 ст. 653 ЦК України правовим наслідком розірвання договору є припинення зобов'язань сторін такого договору.

З контексту наведених вище норм слідує, що адміністративний договір (поняття якого наведене в п. 14 ч. 1 ст. 3 КАС України, та до якого в даному випадку відносить договір про визнання електронних документів) може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що розірвання договору в односторонньому порядку можливе, у разі істотного порушення умов договору однією зі сторін договору.

В межах спірних правовідносин, законодавством встановлено виключні випадки, які дають право органу ДПС розірвати договір в односторонньому порядку, а саме: у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Згідно з п. 45.2 ст. 45 ПК України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В розумінні норми ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Приписами пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 ПК України визначено, що платник податків, зокрема, зобов'язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи-підприємця.

У відповідності до наявного у матеріалах справи спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (надалі - Спеціальний витяг) станом на 20.07.2016, місцезнаходження ТОВ "Дніпро Маркет Груп" є адреса: 49089, м. Дніпропетровськ, вул. Макарова, буд. 14А, офіс 7, а статус відомостей про юридичну особу (позивача) значиться "підтверджено".

Процедура встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку до направлення державному реєстратору органом ДПС повідомлення встановленого зразка передбачена розділом XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300.

Відповідно до п. 12.4 розд. XII цього Порядку щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

В силу положень п. 12.5 розд. XII зазначеного Порядку якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 19-ОПП (додаток 25).

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом ДПА України від 17.05.2010 № 336, зокрема пп. 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1 розд. ІІ, - щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до п. 3.2 розд. ІІ Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Відтак, на підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що контролюючий орган надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

При цьому, суд також враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 № 755-IV (надалі - Закон № 755-IV) якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до абз. 1 ч. 11 ст. 19 цього Закону юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з абз. 2 ч. 12 ст. 19 Закону № 755-IV передбачено, що у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Частина 14 ст. 19 Закону № 755-IV встановлює, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Таким чином, належним доказом відсутності платника податків за адресою своєї державної реєстрації, відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, є відповідний запис державного реєстратора в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Станом на 09.03.2016 (тобто, на день розірвання контролюючим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів) за даними Спеціального витягу, сформованого станом на 20.07.2016, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не міститься інформація щодо відсутності юридичної особи за місцезнаходженням або про не підтвердження статусу юридичної особи.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду належних доказів щодо наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність позивача за адресою державної реєстрації у період спірних правовідносин.

Отже, з огляду на вищенаведене, та з урахуванням наявних у справі матеріалів, суд приходить до висновку про те, що дії ДФС України щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 18.09.2015 №180920151 з підстав відсутності ТОВ "Дніпро Маркет Груп" за місцезнаходженням, є протиправними.

Також суд зазначає, що підтвердженням направлення податковому органу вказаного договору та його підписання адресатом слугують наявні в матеріалах справи копії квитанцій №1 та №2.

Варто зазначити, що довідка про встановлення (не встановлення) місцезнаходження платника податків не є остаточним за своїм статусом документом, що може підтверджувати відсутність юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням.

Більш того дана обставина ще має бути перевірена державним реєстратором у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Ураховуючи положення Порядку обліку платників податків і зборів, підтверджена вищевказаною довідкою відсутність юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням може мати значення для внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вирішення питання про припинення цієї юридичної особи, анулювання реєстрації платника ПДВ тощо. Водночас, така довідка не може розглядатись як підстава, визначена договором про визнання електронних документів, для його одностороннього розірвання.

Зміна місця реєстрації платника має підтверджуватись відповідним записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

З огляду на те, що під час розгляду справи встановлено, що на момент одностороннього розірвання відповідачем укладеного з позивачем договору про визнання електронних документів, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців був відсутній запис про зміну місцезнаходження останнього, у контролюючого органу не було законних підстав для вчинення таких дій.

Таким чином, з урахуванням вище зазначеного, суд дійшов до висновку про протиправність дій Державної фіскальної служби України щодо неприйняття для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкової накладної №38 від 29.02.2016 ТОВ "Дніпро Маркет Груп" (код з ЄДР 39375770) та як наслідок, вказує за необхідне вважати прийнятою та зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі податкову накладну №38 від 29.02.2016 ТОВ "Дніпро Маркет Груп" (код з ЄДР 39375770) з моменту її подання, а саме - 09.03.2016.

Вказана правова позиція узгоджується з постановою Вищого адміністративного суду України від 27.07.2015р. у справі №826/5227/13-а.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних рішень та не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження викладених ним в акті перевірки висновків, покладених в основу прийнятого оскаржуваного рішення.

В той час, як позивачем в обґрунтування позовних вимог надано достатньо доказів, які спростовують висновки контролюючого органу про вчинення ним порушень податкового законодавства.

Враховуючи викладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні та враховуючи всі наведені обставини, беручи до уваги протиправність вказаних дій відповідача, а також та обставина, що спірна податкова накладна є поданою, але залишається не зареєстрованою в ЄРПН, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з урахуванням положень частини 2 статті 11, пункту 1 частини 2 статті 162, абзацу 10 частини 2 статті 162 КАС України, шляхом зобов'язання відповідача зареєструвати та враховувати вказану податкову накладну в ЄРПН прийнятою та зареєстрованою станом на дату подання її до реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро Маркет Груп» задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкової накладної №38 від 29.02.2016 товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро Маркет Груп» ().

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати та враховувати прийнятою в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №38 від 29.02.2016 товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро Маркет Груп» () з моменту її подання, а саме - 09.03.2016.

Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Дніпро Маркет Груп" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень) 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя В.П. Шулежко

Суддя І.О. Іщук

Суддя І.М. Погрібніченко