Справа № 815/5159/16
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2016-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/5159/16

Справа № 815/5159/16

УХВАЛА

07 жовтня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М., розглянувши матеріали адміністративного позову Березівського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до СТОВ «Агрофірма ім. Степана Олійника» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату пільгових пенсій у розмірі 24 949 гривень 10 копійок,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Березівського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до СТОВ «Агрофірма ім. Степана Олійника» про стягнення із СТОВ «Агрофірма ім. Степана Олійника» на користь управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату пільгових пенсій у сумі 24 949 гривень 10 копійок.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 106 у позовній заяві зазначаються:

ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є.

Згідно з пунктами 8 ч. 1 ст. 3 КАС України:

позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Адміністративний позов не відповідає вищевказаним приписам КАС України, оскільки позивач вказує позивачем по справі Березівске об’єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, тоді, як у позовній вимозі просить стягнути кошти на користь управління Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області.

Враховуючи викладене позивачеві необхідно визначитись з колом осіб учасників процесу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 6.4 та 6.8 Інструкції № 21-1 «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 розмір сум, що підлягають відшкодуванню на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій, а підприємства щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позивач просить суд стягнути заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату пільгових пенсій за період з вересня 2014 року по червень 2016 року включно. Враховуючи вищевказані приписи ст. 99 КАС України та Інструкції строк звернення з вимогою про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату пільгових пенсій за період з вересня 2014 року по березень 2016 року, включно, сплинув.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Однак, позивач у позовній заяві не зазначає обставин поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду з зазначеним адміністративним позовом, в частині стягнення заборгованості за період з вересня 2014 року по березень 2016 року, включно, а також не надає доказів на підтвердження поважності пропуску строку.

Згідно з приписами ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Положеннями ч.3 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” передбачено, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою судовий збір сплачується за ставкою судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та за подання позову немайнового характеру, який подано юридичною особою – 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Також, позивачем до позовної заяви додано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону: враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначене положення закону кореспондується з приписами ч. 1 ст. 88 КАС України, а саме: суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивач в обґрунтування свого клопотання зазначає, що кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та можуть використовуватися тільки на цілі передбачені ст. 73 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування». Згідно ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Виходячи з системного аналізу ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст.ст. 6,7 КАС України судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності.

Також позивач зазначив, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Враховуючи вищевикладене позивач просить звільнити його від сплати судового збору.

Розглянувши вказане клопотання позивача та наведені доводи, суддя дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження його майнового стану, а також відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення позивача від законодавчо встановленого обов’язку зі сплати судового збору. Дана позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року. Таку ж позицію викладено у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2016 року № 2 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору».

Оскільки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, а позивач не надав до суду документ про сплату судового збору у встановленому приписами Закону України “Про судовий збір” порядку, суддя приходить до висновку, що поданий адміністративний позов не відповідає приписам КАС України.

Згідно зі ст.108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Недоліки повинні бути усунені шляхом оформлення адміністративного позову, відповідно до приписів ст. 106 КАС України та надання до суду документу про сплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що адміністративний позов Березівського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до СТОВ «Агрофірма ім. Степана Олійника» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату пільгових пенсій у розмірі 24 949 гривень 10 копійок слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 88, 99, 102, 106, 107, 108, 109, 160, 165 КАС України, суддя, -

УХ В А Л И В:

В задоволенні клопотання Березівського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про звільнення від сплати судового збору – відмовити.

Адміністративний позов Березівського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до СТОВ «Агрофірма ім. Степана Олійника» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату пільгових пенсій у розмірі 24 949 гривень 10 копійок – залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків у 5-денний строк з дня отримання ухвали суду та роз’яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та у строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Суддя С.М. Корой