Справа № 820/1555/16
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 р.Справа № 820/1555/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2016р. по справі № 820/1555/16

за позовом Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Індустріальна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" та просила суд постановити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на користь державного бюджету України заборгованість зі сплати податку на землю у розмірі 410389, 04 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Відповідач, не погодившись із постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що зазначена постанова винесена при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків суду обставинам, а також з порушенням норм матеріального права.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 195 КАС України справа розглядається в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість, яка виникла на підставі самостійно поданих відповідачем декларацій орендної плати за землю у встановлені законодавством строки не сплачена.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Наявність податкового боргу також підтверджено обліковою карткою платника податків.

Відповідно до ст. 67 Конституції України на кожного покладений обов'язок сплачувати податки і збори у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 49.1. та 49.2 статті 49 Податкового Кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п.54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пункту 287.4 ст.287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, визначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" зареєстровано у відповідності до норм чинного законодавства 28.11.2003 року, місцезнаходження: 61089, Харківська область, м. Харків, пр-т Московський, буд. 277, що підтверджено наявними в матеріалах справи ідентифікаційними даними (а.с.7).

Як платник податків, відповідач перебуває на обліку в Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області з 11.12.2003 року.

Згідно з обліковою карткою платника податку, відповідач має узгоджений податковий борг з плати за землю у розмірі 410389,04 грн. терміном сплати 01.03.2016 року, який складається з не сплаченої суми грошового зобов'язання, визначеного самостійно в податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 20.02.2016 року, в якій самостійно визначено річну суму податку, що підлягає перерахуванню до бюджету у розмірі 4924668,45 грн., а також визначено щомісячний платіж у розмірі 410389,04 грн. (а.с. 12-13).

У встановлений законодавством строк зазначене податкове зобов'язання відповідачем сплачено не було.

У зв'язку з наявністю податкового боргу Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області було вжито заходи, передбачені законодавством України щодо погашення даного боргу. Зокрема, на юридичну адресу відповідача надіслано податкову вимогу форми "Ю" №234-15 від 05.11.2013 року, що підтверджується матеріалами справи.

Вказана вимога від 05.11.2013 року отримана представником підприємства відповідача, про що свідчить наявне у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.11).

Приймаючи до уваги зазначене, а також те, що суми податкових зобов'язань визначені відповідачем самостійно у вищезазначеній податковій декларації (розрахунку), в силу приписів п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягають оскарженню та є узгодженими з дня подання декларацій (розрахунків), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо стягнення вказаної суми податкового боргу рішенням Господарського суду Харківської області по справі №922/107216 колегія суддів відхиляє виходячи з наступного.

Так, рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/1071/16 від 02.06.2016р. задоволено позов заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № З Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" на користь держави в особі Харківської міської ради 1710880,23 грн., з яких заборгованість з орендної плати за землю складає 1435055,67 грн., сума пені складає 275824,56 грн. ( за договором оренди землі від 16.01.2006р.).

Судом розглянуто позовні вимоги позивача за стягненням суми заборгованості, що склалася на підставі самостійно задекларованих податкових зобов'язань за 2014-2015 роки за договором оренди землі від 16.01.2006 р. (аркуш 3 судового рішення.)

Позов подано 30.03.2016 р. зокрема на підставі довідки Індустріальної ОДПІ м. Харкова УДФС у Харківській області (№ 1488/9/20-36-17-019 від 25.03.2016р.) про розрахунок заборгованості, згідно якої станом на 25.03.2016р. відповідач мав заборгованість за договором оренди землі від 16.01.2006 р. у розмірі 1710880,23 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/1072/16 від 01.06.2016р. задоволено позов заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № З Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" на користь держави в особі Харківської міської ради 1755949,01 грн., з яких заборгованість з орендної плати за землю складає 1472858,56 грн., сума пені складає 283090,45 грн. (за договором оренди від 18.10.2010р.).

Судом розглянуто позовні вимоги позивача за стягненням суми заборгованості, що склалася на підставі самостійно задекларованих податкових зобов'язань за 2014-2015 роки за договором оренди від 18.10.2010р. (аркуш 2 судового рішення)

Позов подано 30.03.2016р. зокрема на підставі довідки Індустріальної ОДПІ м. Харкова УДФС у Харківській області (№ 1489/9/20-36-17-019 від 25.03.2016р.) про розрахунок заборгованості, згідно якої станом на 25.03.2016р. відповідач мав заборгованість за договором оренди землі оренди від 18.10.2010р. у розмірі 1755949,01 грн.

Таким чином у зазначених судових рішеннях розглянуто питання стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за землю саме за 2014-2015 роки та пеня нарахована на на суму цих грошових зобов"язань, не сплачених станом на 12.03.16, проте як в даному провадження позивачем заявлено вимоги щодо стягнення податкового боргу, який виник на підставі самостійно задекларованих податкових зобов'язань за січень 2016 ріку.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2016р. по справі № 820/1555/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Калитка О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 06.10.2016 р.