Справа № 804/14756/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.
суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.
секретар судового засідання: Лащенко Р.В.
за участі позивача ОСОБА_1 ,
Судом першої інстанції в процесі розгляду справи здійснена заміна первісного відповідача військової частини польова пошта НОМЕР_2 належним - військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 , а також притягнуто до участі в справі в якості другого відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову в частині визначення розміру відшкодування моральної школи, вказує на не розгляд судом першої інстанції клопотання про призначення судової експертизи для визначення моральної шкоди.
В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Представники відповідачів до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представників відповідачів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до пункту 1.39 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18.05.2014 р. № 11 відповідно до мобілізаційного плану призначено та зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення рядового ОСОБА_1 , призваного Дзержинсько-Довгинцівським ОРВК Дніпропетровської області 18 травня 2014 року радіотелефоністом 2 роти охорони військової частини п/п НОМЕР_2 . У наказі зазначено про те, що ОСОБА_1 вважати таким, що з 18 травня 2014 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 530 грн. на місяць, шпк «солдат», виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 125% посадового окладу, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років та щомісячну грошову винагороду у розмірі 60% місячного грошового забезпечення.
В наказі командира військової частини п/п НОМЕР_2 (с. Краснопілля) по стройовій частині № 29 від 07.06.2014 р. значиться: вважати таким, що особовий склад військової частини польова пошта НОМЕР_2 з 07.06.2014 р. перейшов в оперативне підпорядкування керівника антитерористичних операцій у Донецькій та Луганській областях та прибув у район виконання бойового завдання с. Краснопілля у складі, зокрема, рядового ОСОБА_1 , радіотелефоніста 2 роти охорони.
07.06.2014 р. ОСОБА_1 у складі військової частини п/п НОМЕР_2 перейшов в оперативне підпорядкування керівника АТО та прибув у район виконання бойового завдання в с. Колоски, де безпосередньо приймав участь в АТО.
29.08.2014 р. ОСОБА_1 під час бойових дій біля м. Іловайськ Донецької області в зоні АТО потрапив у полон, про що засвідчує довідка штабу Антитеррористичного центру при Службі безпеки України від 05.03.2015 р. № 33/1642. Із зазначеної довідки вбачається, що у Міжвідомчому центрі допомоги громадянам у питаннях звільнення полонених, заручників та віднайдення зниклих безвісті наявна інформація, отримана від брата позивача, що в період з 29.08.2014 р. по 10.09.2014 р. позивач перебував у заручниках представників незаконних збройних формувань у районі проведення АТО.
З 24.09.2014 р. по 08.10.2014 р., з 13.10.2014 р. по 03.11.2014 р. та 25.03.2015 р. позивач проходив лікування. Військово-лікарською комісією ГВМКЦ «ГВКГ» на підставі статей 39-в, 40-в, 43-в, 53-в, 54-в графи ІІ Розкладу хвороб визнаний обмежено придатним до військової служби відповідно до постанови штатної ВКЛ №2283/37 від 26.03.2015 р., про що засвідчують виписні епікризи ГВМКЦ «ГВКГ» від 08.10.2014 р., від 03.11.2014 р., а також свідоцтво про хворобу №977 ГВМКЦ «ГВКГ» від 26.03.2015 р.
В наказі командира 40 окремого мотопіхотного батальйону 17 окремої гвардійської танкової бригади (по особовому складу) м. Кривий Ріг № 5 від 17.03.2015 р. значиться: з метою доукомплектування штату підрозділів військової частини нижчепойменованих військовослужбовців, що перебувають у розпорядженні командира військової частини п/п НОМЕР_2 з 17.03.2015 р. вважати такими, що призначені на посади, зокрема, рядового ОСОБА_1 - стрілком-помічником гранатометника 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти 40 окремого мотопіхотного батальйону, ВОС-100630А.
Згідно з п. 1 наказу командира військової частини п/п НОМЕР_2 (м. Кривий Ріг) по стройовій частині №117 від 28.04.2015 р. нижчепойменованих військовослужбовців, які призвані по частковій мобілізації на особливий період, з метою комплектування за службовою необхідністю, вважати такими, що справи та посаду здали і вибули до нового місця служби до військової частини п/п НОМЕР_3 (смт. Черкаське), для подальшого проходження служби; з 28.04.2015 р. виключити із списків особового складу, зняти з усіх видів забезпечення солдата ОСОБА_1 , стрільця-помічника гранатометника 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти, щорічну основну відпустку за 2015 рік не використав, грошову допомогу на оздоровлення за 2015 рік не отримав.
19.05.2015 р. після демобілізації за станом здоров`я позивач звернувся до Міністерства оборони України стосовно надходження документів щодо визначення позивача учасником бойових дій.
25.05.2015 р. листом № 266/із/1204 відділом по роботі з громадянами та доступу до публічної інформації Міністерства оборони України надано відповідь, в якій зазначено, що за інформацією Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України на час звернення документи стосовно ОСОБА_1 до комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій не надходили.
21.09.2015 р. позивач звернувся до військової частини п/п № 3675 із заявою №1883 щодо отримання статусу та посвідчення учасника бойових дій.
Листом від 21.09.2015 р. № 1883 позивачу роз`яснено, що військовою прокуратурою Криворізького гарнізону Південного регіону України звернення позивача направлено за належністю до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
06.10.2015 р. ТВО командира військової частини п/п №3675 надано відповідь №2803 із роз`ясненням того, що для отамання статусу та посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_1 необхідно звернутися до архіву Міністерства оборони України, який знаходиться в м. Києві, оскільки 40-й батальйон територіальної оборони «Кривбас» реформувався.
Листом від 09.10.2015 р. № 22/11/380 повідомлено позивача, що в оперативному командуванні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за належністю опрацьовано звернення позивача щодо встановлення йому статусу учасника бойових дій. За результатами розгляду звернення повідомлено, що комісією з питань розгляду матеріалів на оформлення статусу учасника бойових дій військової частини п/п НОМЕР_2 зібрано відповідний пакет документів на встановлення статусу учасника бойових дій за виключенням: копії паспорту, копії ідентифікаційного коду та згоди на збір та обробку персональних даних. Даний пакет документів до 15.10.2015 р. буде направлено на адресу Дніпропетровського обласного військового комісаріату. Роз`яснено, що в подальшому всі питання щодо оформлення статусу учасника бойових дій потрібно вирішувати через комісію Дніпропетровського обласного військового комісаріату.
Станом на час звернення позивача до суду Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом не отримано пакет відповідних документів на встановлення статусу учасника бойових дій. Ненадходження відповідного пакету документів підтверджено також листом Дніпропетровського обласного військового комісаріату за вих. №4/2735 від 14.04.2016 р.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з порушення відповідачем вимог Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. № 413 (далі Порядок № 413), щодо не направлення до комісії документів для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Постанова суду першої інстанції оскаржена позивачем в частині стягнення моральної шкоди.

Розглядаючи справу у межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 грн., з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач в травні 2014 р. призваний по мобілізації, в червні 2014 р. перейшов в оперативне підпорядкування керівника АТО, безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції у складі військової частини п/п НОМЕР_2 . Наказом командира військової частині п/п НОМЕР_2 від 28.04.2015 р. № 117 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу військової частини, а в подальшому звільнено з військової служби за станом здоров`я.

Наказом командира військової частин НОМЕР_4 від 25.04.2015 р. № 79 розпочато розформування військової частини п/п НОМЕР_2 , строк закінчення - 30.06.2015 р.; правонаступником визначено військову частину п/п НОМЕР_1 (а.с. 63-65).

На час розгляду справи в суді першої інстанції позивачу не встановлено статусу учасника бойових дій через ненадання командуванням військових частин документів до відповідної комісії.

Постанова суду першої інстанції в частині визнання протиправної бездіяльності військової частини п/п НОМЕР_2 щодо неподання у місячний строк довідки за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 413 та документів для надання позивачу статусу учасника бойових дій, а також зобов`язання військової частини п/п НОМЕР_1 подати на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві оборони України, довідки за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 413 та документів для надання позивачу статусу учасника бойових дій не оскаржена, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції не переглядається.

В позовній заяві позивачем визначений розмір відшкодування моральної шкоди 14678 грн., який розрахований, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на 01.01.2014 р. та на 01.01.2015 р., кількості місяців (3 у 2014 р. та 8 у 2015 р.), протягом яких він зазнавав моральної шкоди.

Діючим законодавством визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Констатуючи порушення прав позивача на встановлення статусу учасника бойових дій, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що присуджені 10000 грн. компенсують завдану позивачу моральну шкоду, відшкодовують моральні хвилювання та вимушену тратою свого часу на відвідування державних органів для врегулювання питання щодо отримання статусу учасника бойових дій.

В апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про призначення судової психологічної експертизи для встановлення розміру моральної шкоди.

Колегія суддів вказує на відсутність підстав для задоволення цього клопотання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5 (у редакції наказу від 26.12.2012 р. № 1950/5) затверджено Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі рекомендації), п. 6.1 розділу VI «Психологічна експертиза» визначено, що об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку).

В орієнтовному переліку питань відповідно до п. 6.6 рекомендацій містяться такі питання: чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для особи (прізвище, ім`я та по батькові)? Якщо так, то чи завдані особі (прізвище, ім`я та по батькові) страждання (моральна шкода)? Чи спричинені особі (прізвище, ім`я та по батькові) страждання (моральна шкода) за умов ситуації (зазначаються умови ситуації), що досліджуються у справі? Якщо особі (прізвище, ім`я та по батькові) завдані страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Разом з тим, пунктом 6.5 рекомендацій визначено, що при проведенні психологічних експертиз використовуються загальновідомі в науковій практиці психологічні методики і такі, що пройшли державну атестацію, та їх авторські модифікації, що відбираються з урахуванням специфіки експертних досліджень і конкретних питань, поставлених перед психологічною експертизою.

Методика встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань внесена до Реєстру методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України у 2010 р., проте 21.01.2016 р. прийнято рішення про припинення застосування методики. Іншої методики встановлення заподіяння моральної шкоди та методу оцінки розміру компенсації в Реєстрі методик проведення судових експертиз не міститься.

Відтак, оскільки відсутня зареєстрована методика, яка пройшла державну атестацію, неможливо призначення психологічної експертизи з питання визначення розміру моральної шкоди, завданої позивачу.

Крім того, судова колегія вказує на таке.

Як встановлено частиною 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Як зазначено вище, позивачем в позовній заяві чітко зазначений розмір моральної шкоди, який він просить стягнути на його користь.

Позивачем не змінювались позовні вимоги, у зв`язку з чим відсутні процесуальні підстави для призначення судової експертизи для визначення розміру моральної шкоди, якій особисто визначений позивачем у позовній заяві.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2016 р. в справі № 804/14756/15 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2016 р. в справі № 804/14756/15 за позовом ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 06.10.2016 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко