Справа № 803/447/16
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Справа № 876/4040/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

04 квітня 2016 року ОСОБА_2П звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії № 2 Головного управління національної поліції у Волинській області (далі АК № 2) від 16 лютого 2016 року, оформлений протоколом ОП № 15.00003268.0018392, про невідповідність займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність;

визнати протиправним та скасувати наказ № 43 о/с від 03 березня 2016 року Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУ НП) у частині свого звільнення зі служби в поліції;

поновити на посаді інспектора Луцького відділу поліції ГУ НП та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 03 березня 2016 року

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року у справі № 803/447/16 позов було задоволено у повному обсязі.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ГУ НП просило вказану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що атестування ОСОБА_2 було проведене у межах наданих повноважень атестаційними комісіями та у спосіб, який передбачений Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 17 листопада 2015 року № 1465, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за № 1445/27890 (далі Інструкція № 1465). Виключно до повноважень атестаційної комісії належить право вивчати матеріали, зібрані на поліцейського, приймати рішення про проведення з поліцейським співбесіди, вживати відповідні організаційні заходи з цього приводу та за результатами атестування приймати одне з передбачених рішень.

У своєму позові позивач фактично просив суд надати оцінку підстав прийняття рішення атестаційною комісією, при задоволенні якого суд першої інстанції підмінив прийняте рішення колегіальним органом та в порушення повноважень, визначених у ст. 162 КАС України, прийняв нове рішення про відповідність його кандидатури займаній посаді.

Керівником ГУ НП у межах повноважень був виданий наказ від 03 березня 2016 року № 43 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію» на підставі висновку АК № 2 від 16.02.2016 року.

Позивач та його представник у ході апеляційного розгляду заперечили обґрунтованість доводів апелянта. Просили залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апелянта, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з таких міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що він у період з 2011 року по 06 листопада 2015 року служив у структурних підрозділах органів внутрішніх справ України.

Згідно із наказом ГУ НП від 07 листопада 2015 року № 1 о/с «По особовому складу» відповідно до п. 9, 12 розд. ХІ Закону України «Про Національну поліцію» позивача було призначено інспектором Луцького відділу поліції ГУ НП з присвоєнням йому спеціального звання «старший лейтенант поліції».

Разом з тим, згідно з наказом ГУ НП від 03 березня 2016 року № 43 о/с ОСОБА_2 було звільнено зі служби в поліції з 03 березня 2016 року за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) на підставі висновку АК № 2 від 16 лютого 2016 року.

При цьому ОСОБА_2 по службі характеризується лише з позитивної сторони. За результатами проведеного тестування на загальні здібності та навички набрав 45 балів з 60 можливих, а за тестом на знання законодавчої бази 34 бали з 60 можливих.

Відповідно до протоколу АК № 2 ОП № 15.00003268.0018392 від 16 лютого 2016 року комісія прийняла рішення, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність без зазначення підстав для такого висновку та критеріїв, якими вона керувалася, приймаючи таке рішення.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність зазначеного висновку (рішення) АК № 2, то наказ ГУ НП від 03 березня 2016 року № 43 о/с слід скасувати як протиправний, поновивши позивача на службі з 03 березня 2016 року та стягнувши на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Даючи правову оцінку оскаржуваній постанові суду першої інстанції та доводам апелянта, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 наказом ГУ НП від 07 листопада 2015 року №1 о/с був прийнятий на службу до поліції та призначений на посаду інспектора Луцького відділу поліції ГУ НП з присвоєнням йому у порядку переатестування спеціального звання «старший лейтенант поліції».

Оспорюваним наказом ГУ НП у Волинській області від 03 березня 2016 року № 43 ОСОБА_2 було звільнено зі служби в поліції з 03 березня 2016 року за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).

Підставою для такого наказу був висновок АК № 2, викладений у протоколі від 16 лютого 2016 року ОП № 15.00003268.0018392.

Порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри визначається Інструкцією № 1465.

Згідно із п. 14 розд. V Інструкції № 1465 кожен поліцейський проходить тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та тестування на загальні здібності та навички протягом одного дня.

Відповідно до розд. І атестаційного листа старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 він охарактеризований безпосереднім керівником лише з позитивного боку.

Пунктом 10 розд. ІV Інструкції № 1465 передбачено, що за результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Згідно із розділом ІІІ атестаційного листа ОСОБА_2 пройшов тестування, за результатами якого отримав за тестом на загальні здібності та навички 45 балів з 60 можливих, а за тестом на знання законодавчої бази 34 бали з 60 можливих.

Послужним списком позивача підтверджується, що за час прийняття оспорюваних рішень мав одне непогашене дисциплінарне стягнення та одне заохочення за сумлінну службу.

Разом із тим, відповідно до протоколу АК № 2 від 16 лютого 2016 року ОП № 15.00003268.0018392 комісія прийняла рішення про те, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що у протоколі АК № 2 ГУ НП від 16 лютого 2016 року ОП № 15.00003268.0018392 не зазначено мотивів прийняття такого рішення, не відображено хід проведення співбесіди, перелік питань, які ставилися ОСОБА_2 під час проведення співбесіди, та його відповіді.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що висновок АК № 2 від 16 лютого 2016 року, оформлений протоколом ОП № 15.00003268.0018392, прийнятий без врахування професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки ОСОБА_2, не підтверджується належними доказами, а тому має бути скасований як протиправний.

Пунктом 28 розд. ІV Інструкції № 1465 передбачено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобовязані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

03 березня 2016 року ГУ НП видало наказ № 43 о/с, яким ОСОБА_2 було звільнено зі служби в поліції з 03 березня 2016 року за п. 5 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) на підставі висновку АК № 2 від 16 лютого 2016 року.

Разом із тим, через протиправність такого висновку АК № 2 від 16 лютого 2016 року, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано вирішив визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП від 03 березня 2016 року № 43 о/с про звільнення зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» через службову невідповідність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів п. 10 ч. 3 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у частині, що стосуються їх інтересів.

Відповідно до матеріалів справи позивачем ОСОБА_2 було оскаржено до адміністративного суду висновок АК № 2 від 16 лютого 2016 року, оформлений протоколом ОП № 15.00003268.0018392, та наказ ГУ НП від 03 березня 2016 року № 43 о/с у частині свого звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію».

До участі у розгляді справи у якості відповідачів було залучено окремо АК № 2 та ГУ НП, як самостійних субєктів владних повноважень, наділених окремими владними управлінськими функціями щодо предмету спору. Виходячи із наведеного апелянт ГУ НП вправі оскаржувати постанову суду першої інстанції у цій справі лише у частині скасування свого наказу від 03 березня 2016 року № 43 о/с.

При цьому АК № 2 постанови Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року у справі № 803/447/16 не оскаржувала, заяви про приєднання до апеляційної скарги ГУ НП не подавала, тобто погодилася із вказаним судовим рішенням у частині визнання протиправними і скасування свого висновку. Тому слід вважати, що у цій частині постанова суду першої інстанції у встановленому законом порядку не оскаржувалася і вступила у законну силу.

Оскільки відповідно до п. 28 розд. ІV Інструкції № 1465 зазначений висновок АК № 2 був обовязковим для керівництва ГУ НП та слугував єдиною підставою для видання оспорюваного наказу від 03 березня 2016 року № 43 о/с, то за умови визнання його судом протиправними і скасування, на думку апеляційного суду, правових підстав для скасування постанови суду першої інстанції у частині визнання протиправним та скасування зазначеного наказу ГУ НП немає.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року у справі № 803/447/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

ОСОБА_4

Ухвала у повному обсязі складена 29 вересня 2016 року.