Справа № 808/8442/15
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року м. Київ К/800/15550/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Усенко Є.А.

Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2016 року та постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року по справі № 808/8442/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПФ Запоріжелектромашоптторг» до Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПФ Запоріжелектромашоптторг» звернулось до суду з позовною заявою до Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.10.2015 року №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 14701 грн. 86 коп., з яких: 11761 грн. 49 коп. - основний платіж, 2940 грн. 37 коп. - штрафна (фінансова) санкція; №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку, на 42143 грн. 75 коп., з яких: 33307 грн. 00 коп. - основний платіж, 8836 грн. 75 коп. - штрафна (фінансова) санкція; №, яким збільшено грошове зобов'язання з військового збору на 2589 грн. 38 коп., з яких: 2071 грн. 50 коп. - основний платіж, 517 грн. 88 коп. - штрафна (фінансова) санкція.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2016 року у даній справі позов задоволено з огляду на правомірність заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами Вільнянської ОДПІ проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «ПФ «Запоріжелектромашоптторг» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2015 року по 31.07.2015 року, за результатами якої 16.09.2015 року складено акт №555/08-06-17/35987825.

В акті перевірки вказано на порушення підприємством вимог:

1) пп. 266.3.3 п. 266.3, пп.266.5.1 п.266.5, пп.266.7.5 п.266.7, пп.266.8.1 п.266.8 ст.266 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобов'язання з податку на нерухоме майно в загальній сумі 11761,49 грн.;

2) п.164.1, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1, пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 33307,00 грн.;

3) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України в частині не відображення у поданому податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) за II квартал 2015 року дохід з ознакою 126 по фізичній особі ОСОБА_3 в сумі 169580,00 грн.;

4) п.164.1, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1, пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України в частині неутримання і неперерахування до бюджету сум військового збору в сумі 2071,50 грн. по терміну перерахування 18.06.2015 року.

На підставі акту перевірки Вільнянською ОДПІ 07.10.2015 року прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Щодо податкового повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на нерухоме майно, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З огляду на акт перевірки, підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення стали наступні обставини.

Станом на 01.01.2015 року на балансі ТОВ «ПФ Запоріжелектромашоптторг» перебував об'єкт нерухомого майна, а саме - 1/20 частка будівлі головного корпусу інв.№17, розташованого за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Люцерна, вул. Радгоспна, 9а, а відтак, підприємство було платником податку на нерухоме майно відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України.

Правила оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначені, зокрема, у ст.266 Податкового кодексу України. Ставки податку на нерухоме майно та інші питання оподаткування цим податком Люцернянська сільська рада Вільнянського району затвердила рішенням від 16.01.2015 року №20.

Так, згідно зазначено рішення органу місцевого самоврядування ставка податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності юридичних осіб, становить 1 відсоток від розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. бази оподаткування. ТОВ «ПФ Запоріжелектромашоптторг» самостійно розраховано суму податку на 2015 рік, з урахуванням рішення Люцернянської сільської ради Вільнянського району від 16.01.2015 року №20 та відображено результати такого розрахунку у податковій декларації, поданій податковій службі 19.02.2015 року.

23.04.2015 року Люцернянська сільська рада Вільнянського району прийняла рішення №9, яким зменшила ставки податків та внесла зміни до переліку пільг, у зв'язку із чим ТОВ «ПФ Запоріжелектромашоптторг» 28.04.2015 року подано до Вільнянської ОДПІ уточнюючу декларацію з податку на нерухоме майно за 2015 рік.

Згідно уточнюючої декларації, річна сума податку на нерухоме майно за 2015 рік визначена ТОВ «ПФ «Запоріжелектромашоптторг» в сумі 393,65 грн. (1640,2 кв.м. х 0,24 грн. = 393,65 грн.), з розрахунку: ставка податку, затверджена Люцернянською сільською радою - 0,24 грн. за 1 кв.м. (0,02% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового року) за 1 кв.м. бази оподаткування); площа об'єкта - 1963,6 кв.м.

В акті перевірки податкова служба вказує на те, що підприємство не мало права на подання 28.04.2015 року уточнюючої декларації з податку на нерухоме майно за 2015 рік з урахуванням ставок податку, які встановлені на підставі рішення Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області №9 від 23.04.2015 року, оскільки, на думку податкової служби, рішення №9 може застосовуватися лише з 2016 року. Така позиція контролюючого органу ґрунтується на тому, що рішення №9 не може застосовуватися для розрахунку податку на нерухоме майно на 2015 рік, оскільки офіційно було оприлюднене пізніше, ніж до 15-го липня попереднього бюджетного року, а тому відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України має застосовуватися лише з 2016 року.

Правильно встановивши підстави для прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення, суди надали їм належну правову оцінку та обґрунтовано вказали на неправомірність такого рішення контролюючого органу з огляду на наступне.

Податок на майно, який складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю, відноситься до місцевих податків (ст.ст.10, 265 ПК України).

У п.33 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України зазначено наступне: «Установити, що на 2015 рік ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, визначені пунктом 266.5.1 пункту 265.5 статті 265 цього Кодексу, не можуть перевищувати 1 відсоток мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр для об'єктів нежитлової нерухомості».

Таким чином, Податковим кодексом України визначено максимальний розмір ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості на 2015 рік.

Відповідно до п.12.4 ст.12 Податкового кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належать: 12.4.1 - встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом; 12.4.2 - визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу; 12.4.3 - до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду; 12.4.4 - встановлення в межах, визначених цим Кодексом, ставок акцизного податку з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Таким чином, визначення ставок податку для об'єктів нежитлової нерухомості на конкретній території, з урахуванням максимального розміру ставки, яка встановлена Податковим кодексом України на 2015 рік, віднесено до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад.

У спірному випадку ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлені рішеннями Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

Так, у п.1 рішення №20 від 16.01.2015 зазначено: «… 1.Встановити на території Люцернянської сільської ради наступні ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки: … - ставка податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності юридичних осіб становить 1 відсоток від розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. бази оподаткування. 2.Затвердити Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатком №1…».

На підставі вказаного рішення №20 від 16.01.2015 року ТОВ «ПФ Запоріжелектромашопторг» самостійно розраховано суму податку на 2015 рік та відображено результати такого розрахунку у податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (звітна) на 2015 рік, яка подана відповідачу 19.02.2015 року.

23.04.2015 року Люцернянська сільська рада Вільнянського району Запорізької області рішенням №9 затвердила зміни до рішення №20, яким зменшила ставки податків та внесла зміни до переліку пільг.

Так, відповідно до п.1 рішення №9 від 23.04.2015 року Люцернянська сільська рада Вільнянського району Запорізької області вирішила: «… 1.Внести зміни до п.1 рішення сільської ради від 16.01.2015 року №20, виклавши його у новій редакції: …».

При цьому, пункти 3-5 рішення залишено без змін (п.3 рішення №9 від 23.04.2015 року).

Відповідно до п.1 рішення №9 від 23.04.2015 року, пп.5.2.1 п.5.2 «Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», затвердженого цим рішенням, ставка податку для об'єктів нежитлової нерухомості комерційного використання, що перебувають у власності юридичних осіб та суб'єктів підприємницької діяльності, становить 0,02 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. бази оподаткування.

У зв'язку із наведеним, ТОВ «ПФ Запоріжелектромашопторг» 28.04.2015 року подано відповідачу уточнену податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік.

Згідно уточнюючої декларації, річна сума податку на нерухоме майно за 2015 рік визначена позивачем у сумі 393 грн. 65 коп. з розрахунку: ставка податку, затверджена Люцернянською сільською радою - 0,24 грн. за 1 кв.м. (0,02% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового року) за 1 кв.м. бази оподаткування), площа об'єкта - 1640,2 кв.м.

У п.4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України №71-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (який 01.01.2015 року набрав чинності, опублікований - Голос України 2014, №254 (Спецвипуск) від 31.12.2014 року) зазначено наступне: « 4. Рекомендувати органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

При цьому, суди правильно звернули увагу на те, що рішенням №9 від 23.04.2015 року лише внесено зміни до рішення №20 від 16.01.2015 року. З огляду на що, є не послідовною позиція податкової служби, яка вважає правильним застосування у спірних правовідносинах рішення №20 від 16.01.2015 року, але заперечує можливість застосування рішенням №9 від 23.04.2015 року.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення № прийнято відповідачем з порушенням вимог Податкового кодексу України.

Щодо податкового повідомлення-рішення №, яким підприємству збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з актом перевірки №555/08-06-17/35987825 від 16.09.2015 року підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 07.10.2015 року стали висновки щодо порушення ТОВ «ПФ Запоріжелектромашопторг» вимог: а) п.164.1, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1, пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України (внаслідок чого занижено податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 33307 грн. 00 коп.); б) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України (в частині не відображення у поданому податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (ф.№1-ДФ) за II квартал 2015 року дохід з ознакою 126 по фізичній особі ОСОБА_3 в сумі 169580 грн. 00 коп.).

Такі висновки контролюючого органу ґрунтуються на наступному.

Дослідженням наданих до перевірки документів, а саме - акту приймання-передачі нерухомого майна №1 від 17.06.2015 року, протоколу №6/2015 від 17.06.2015 року загальних зборів учасників ТОВ «ПФ Запоріжелектромашопторг» та копії витягу з інформаційної довідки №42486895 від 19.08.2015 року, встановлений факт безоплатної передачі майна ТОВ «ПФ Запоріжелектромашопторг» фізичній особі ОСОБА_3, а саме - будівлі головного корпусу, інвентарний №17 (1/20 частина) загальною площею 1866,5кв.м. Зазначене майно перебувало у власності ТОВ «ПФ Запоріжелектромашопторг» відповідно до договору купівлі-продажу №317 від 20.02.2008 року.

З цих підстав, податковим органом зроблено висновок про те, що фізичною особою ОСОБА_3 отримано дохід у вигляді додаткового блага у розмірі вартості переданого майна, який, у відповідності до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. Із вказаного доходу ТОВ «ПФ Запоріжелектромашопторг», як податковим агентом, мав бути утриманий та сплачений до бюджету податок з доходів фізичних осіб.

Суди обґрунтовано не погодились з такою позицією контролюючого органу з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що єдиним учасником (засновником) ТОВ «ПФ Запоріжелектромашопторг» є фізична особа ОСОБА_3

При формуванні Статутного фонду товариства ОСОБА_3 внесено матеріальні цінності та кошти.

25.03.2015 року загальними зборами учасників товариства прийнято рішення про ліквідацію ТОВ «ПФ Запоріжелектромашоптторг» (протокол №3/03/2015). Після завершення розрахунків з кредиторами, позивачем було прийнято рішення про розрахунки з учасниками та затвердження ліквідаційного балансу. Відповідно до ч.12 ст.111 Цивільного кодексу України майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом. Відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «ПФ Запоріжелектромашоптторг» (протокол №6/2015 від 17.06.2015 року) об'єкт нерухомості у зв'язку із ліквідацією був переданий учаснику товариства - ОСОБА_3 на підставі акту приймання-передачі від 17.06.2015 року.

Встановивши такі обставини справи, суди правильно вказали на безпідставність доводів податкового органу про те, що передане ОСОБА_3 майно слід розцінювати як безоплатно передане для цілей оподаткування у відповідності до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, оскільки у спірному випадку йдеться про інвестиційний прибуток, відносно якого визначений особливий порядок оподаткування.

Відповідно до п.170.2.7 п.170.2 ст.170 ПК України корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах, випущені одним емітентом, вважаються «інвестиційним активом», особливості оподаткування операцій з яким для фізичних осіб - платників ПДФО, визначені у п.170.2 ст.170 ПК України.

Відповідно до п.14.1.90 п.14.1 ст.14 ПК України корпоративні права - права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до п.170.2 ст.170 ПК України облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами) (пп.170.2.2 п.170.2 ст.170 ПК України)

Відповідно до пп.170.2.2 п.170.2 ст.170 ПК України до продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Таким чином, оплата частки у статутному капіталі господарського товариства (товариства з обмеженою відповідальністю), є витратами на придбання інвестиційного активу (корпоративних прав), а передання майна учаснику цього товариства при ліквідації - доходами від продажу цього інвестиційного активу.

Відповідно до пп.170.2.6 п.170.2 ст.170 ПК України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Таким чином, законом визначено, що позитивний фінансовий результат від операцій з інвестиційними активами не відноситься до доходів, які підлягають оподаткуванню при їх виплаті, оскільки визначити об'єкт оподаткування можливо лише за наслідками календарного року, просумувавши фінансові результати від усіх операцій за усіма видами інвестиційних активів, які здійснювалися протягом року платником податків.

Внаслідок цього, відповідно до пп.164.2.9 п.164.2 ст.164 ПК України інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, визначений окремим рядком (пунктом) серед доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків - фізичної особи.

За операціями платника податків з інвестиційними активами у вигляді корпоративних прав відсутня і особа податкового агента.

Відповідно до пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа, самозайнята особа, які зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

При цьому, згідно пп.170.2.9 п.170.2 ПК України податковим агентом платника податку, який здійснює операції з інвестиційними активами з використанням послуг професійного торговця цінними паперами, включаючи банк, є такий професійний торговець (крім операцій з цінними паперами, визначеними у підпункті 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу). Відповідно, в інших випадках особою, відповідальною за нарахування, сплату податку і звітування про інвестиційний прибуток від операцій з інвестиційними активами, є сам платник податків.

Враховуючи, що на придбання корпоративних прав особою-учасником (ОСОБА_3) були понесені витрати, отримання майна в результаті ліквідації товариства не може відповідати визначенню доходів фізичної особи у вигляді «додаткового блага», тобто, безоплатно отриманого майна або коштів.

При цьому, податковим органом в акті перевірки відображено обставини, які свідчать про те, що окрім передання товариством майна ОСОБА_3, останньому видано також і залишок грошових коштів в розмірі 23645,40 грн. В обох випадках, передання здійснено внаслідок ліквідації товариства його учаснику після завершення розрахунків з кредиторами. При цьому, передані грошові кошти податковим органом визнано інвестиційним доходом фізичної особи, а переданий об'єкт нерухомості визнано як додаткове благо, що отримано фізичною особою.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів щодо необґрунтованості оскарженого податкового повідомлення-рішення №, яким підприємству збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку.

Погоджується колегія суддів і з висновками судів щодо необґрунтованості податкового повідомлення-рішення №, яким підприємству збільшено грошове зобов'язання з військового збору.

Так, визначення податкового зобов'язання з військового збору здійснене відповідачем у зв'язку із визначенням податкового зобов'язання з ПДФО, на підставі п.16-1 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, згідно якого тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір, платниками якого є особи, визначені п.162.1 ст.162 цього Кодексу, а об'єктом оподаткування є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу.

Оскільки суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що у спірному випадку ТОВ «ПФ Запоріжелектромашоптторг» не здійснювалась виплата (передача) додаткового блага фізичний особі ОСОБА_3, а підприємство не є податковим агентом при виплаті доходу від операцій з корпоративними правами (інвестиційним активом), то обґрунтовано суди вказали і на те, що позивач не є відповідальною особою за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) військового збору до бюджету.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2016 року та постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року по справі № 808/8442/15 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку передбаченому ст. ст. 235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підпис Усенко Є.А.
підпис Юрченко В.П.