Справа № П/811/952/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відвід суддів

04 жовтня 2016 року Справа № П/811/952/15

16 год. 20 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бабич А.М.,

суддів: Каліновської А.В., Орленко В.І.;

за участю:

секретаря судового засідання Гришанова Д.Є.,

представника позивача не прибув,

представника відповідачів ОСОБА_1 (згідно з довіреностями);

представника третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяви про самовідвід суддів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, прокуратури Черкаської області, третя особа на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору Служба безпеки України про визнання незаконними дій, скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 (далі позивач) до Генеральної прокуратури України (далі відповідач 1), прокуратури Черкаської області (далі відповідач 2), в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

визнати незаконними дії відповідача 2 щодо надання необ'єктивної оцінки роботи позивача за результатами перевірки згідно з доповідною запискою від 29 квітня 2014 року, що викладено в підпунктах 1-2 рішення колегії прокуратури Черкаської області від 22 травня 2014 року;

визнати незаконними дії відповідача 2 щодо направлення 13 серпня 2014 року необ'єктивної інформації Генеральному прокурору України стосовно оцінки роботи позивача та висновків про необхідність застосування заходів дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення без урахування результатів попередньої роботи;

визнати незаконними дії відповідача 2 щодо направлення подання про звільнення його з посади від 13 серпня 2014 року з дискримінаційних підстав;

визнати незаконним та скасувати наказ Генерального прокурора України від 30 серпня 2014 року №79к про звільнення позивача;

поновити позивача на посаді прокурора Черкаського району Черкаської області з 30 серпня 2014 року;

стягнути з відповідача 2 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 30.08.2014 до дня фактичного поновлення на роботі згідно з довідкою відповідача 2 від 08.12.2014 №18/436;

стягнути з відповідачів 10000 гривень моральної шкоди в рівних частка;

У судовому засіданні 04.10.2016 члени колегії суддів заявили самовідводи у справі з підстав відсутності у них допуску та доступу до державної таємниці. Крім того, суддя Орленко В.І. заявила самовідвід також з підстави перебування з позивачем у дружніх та ділових стосунках.

Представник позивача надав суду заяву про проведення судового засідання з розгляду питання про відвід без його участі. Представник відповідачів не заперечував проти задоволення заяв про відвід та просив вірішити це питання на розсуд суду. Третя особа на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору явку свого представника у судове засідання не забезпечила.

Заслухавши думку представника відповідачів колегія суддів дійшла висновку задовольнити вищевказані заяви з огляду на таке.

У матеріалах справи наявна ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 12.12.2014, що набрала законної сили 17.02.2015 і діє на час вирішення спору, якою встановлено факт, що оскільки однією з підстав для звільнення позивача з посади згідно з оскаржуваним рішенням є скасування за розпорядженням Служби безпеки України допуску до державної таємниці, вирішення спору потребує з'ясування всіх обставин справи судом зі складу суддів, які мають відповідний допуск до державної таємниці.

Закон України від 21.01.1994№ 3855-XII Про державну таємницю поширюється на органи законодавчої, виконавчої та судової влади (ст.3).

Відповідно до ч.1 ст.34 цього Закону державні органи, в тому числі правоохоронні, державного фінансового контролю та суди, з метою охорони державної таємниці мають за погодженням із Службою безпеки України встановлювати порядок здійснення своїх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов'язану з державною таємницею.

Абз.6-7 ч.1 ст.1 наведеного Закону встановлено, що допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації. Доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

Склад колегії суддів, визначений автоматизованою системою діловодства Черкаського окружного адміністративного суду (судді: Бабич А.М., Каліновська А.В., Орленко В.І.), не має доступу до державної таємниці, а отже з огляду на вищезазначене та положення ст.72 КАС України не зможе забезпечити розгляд та вирішення спору з дотриманням принципів законності, офіційного з'ясування всіх обставин у справі.

Тому зазначений склад суду не вважатиметься уповноваженим та неупередженим судом для вирішення заявленого спору.

Колегія суддів також врахувала, що суддя Орленко В.І. у 2012 працювала під керівництвом позивача у прокуратурі Черкаського району Черкаської області. Отже, в минулому позивач та зазначена суддя пов'язані трудовими відносинами, що викликає сумнів у її упередженості під час вирішення цього спору.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22 лютого 2013 року, передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Відповідно до абз.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право знати свої права і обов'язки на підставі абз.1 ст.56 Конституції України.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України 07.07.2010 №2453-VI Про судоустрій і статус суддів кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст.10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (розділ Другий показник. Обєктивність Бангалорські принципи поведінки суддів).

Статтею 2 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов'язковими для виконання Україною. У статті 6 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 ст.6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі Гаусшильдта проти ОСОБА_3 (CASE OF HAUSCHILDT v.DENMARK) ЄСПЛ зазначив, що згідно з об'єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з'ясовувані факти, що можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цієї причини навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань у його неупередженості, повинен заявити відвід.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (схвалені Резолюцією Економічної та ОСОБА_4 ООН 27 липня 2006 року №2006/23) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді викладені в статтях 27-28 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Зважаючи на п.4 ч.1 ст.27 КАС України перелік таких підстав законодавцем не обмежується. Водночас, обовязковою ознакою таких підстав є наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Ч.1 ст.30 КАС України встановлено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 27 - 29 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

У зв'язку з вищевказаним, суд вирішив задовольнити заяви про самовідвід суддів Бабич А.М., Каліновської А.В. та Орленко В.І.

Згідно зі ст.31 КАС України ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Наслідки відводу (самовідводу) судді передбачені ст.32 КАС України. Зокрема, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

У разі задоволення відводу (самовідводу) комусь із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 15-1, 27, 30-32, 160-165, 254-256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяви головуючого судді Бабич А.М. та суддів Каліновської А.В. і ОСОБА_5 про самовідвід задовольнити.

Справу №П/811/952/15 передати для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу Черкаського окружного адміністративного суду.

2. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками вирішення спору.

3. Копії ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя А.М. Бабич

Суддя А.В. Каліновська

Суддя В.І. Орленко

Повний текст ухвали виготовлений 05.10.2016