Справа № 2а-9108/11/1370
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2011-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2011 р. № 2а-9108/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Куч Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації до Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и в :

Управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації звернулося до суду з позовом до Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в якому просить скасувати постанову відповідача ВП № 27760965 від 05.08.2011 року про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. за невиконання рішення Яворівського районного суду Львівської області, згідно якого Управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації зобовязано провести нарахування ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в розмірі, передбаченому ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»та виплатити дану допомогу, з урахуванням проведених виплат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що здійснення виплат за рішенням судів при відсутності відповідних бюджетних призначень є нецільовим використанням бюджетних коштів, яке призведе до зменшення асигнувань розпорядникам бюджетних коштів на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням. Вважає, що за таких обставин постанова про накладення штрафу є безпідставною і підлягає скасуванню.

Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи слухати без участі його представника.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішена на підставі наявних у ній доказів.

Суд, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання в добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження»(в редакції Закону України № 2677-VI від 04.11.2001 року, який набрав чинності з 09.03.2011 року) та покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (далі Закон № 2677-VI).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби визначені статтею 181 Кодексу адміністративного України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України зобовязано органи державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Судом встановлено, що на виконанні Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавчий лист № 2а-812, виданий 31.03.2011 року Яворівським районним судом Львівської області, згідно з яким Управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації зобовязано провести нарахування ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в розмірі, передбаченому ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»та виплатити дану допомогу, з урахуванням проведених виплат.

Виконавче провадження ВП № 27760965 за вищезгаданим виконавчим документом відкрито постановою від 22.07.2011 року, і боржнику УПСЗН Яворівської РДА надано строк для добровільного виконання судового рішення.

Судом встановлено, що у вказаний державним виконавцем строк позивач судове рішення не виконав, у звязку з чим відповідачем 05.08.2011 року винесена постанова про накладення на УПСЗН Яворівської РДА штрафу у розмірі 680 грн.

Згідно статті 124 Конституції України судові рішення є обовязковими для виконання на території України.

Обовязковість судових рішень є одним із принципів адміністративного судочинства, закріпленого в статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 89 Закону № 2677-VI у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається з постанови про накладення штрафу від 05.08.2011 року, така винесена за невиконання УПСЗН Яворівської РДА рішення суду по справі № 2а-812.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

За правилами, встановленими ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи позивача про те, що на виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 01.06.2009 року та оскаржуваної постанови управління надіслало на адресу відповідача лист про те, що воно звернулося до Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської ОДА з поданням про виділення необхідних коштів та до фінуправління Яворівської РДА з замовленням таких коштів, свідчать про те, що станом на 05.08.2011 року судове рішення виконано не було.

Позивач не вказав в чому полягає неправомірність дій відповідача та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повно важення надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувану позивачем постанову про накладення штрафу від 05.08.2011 року за невиконання виконавчого листа № 2а-812, виданого 31.03.2011 року Яворівським районним судом Львівської області, суд прийшов до висновку, що така прийнята з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження»та передбачених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України принципів.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України, штраф на позивача-боржника по виконавчому провадженню накладено в порядку і розмірі, встановленому законом, тому позов є безпідставним.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню зі сторін.

Керуючись ст.ст.7-14,69-71,86,87,94,159,160-163,167,181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Хома О.П.