Справа № 599/1004/15,2а/599/72/15
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 р. Справа № 876/9523/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Старунського Д.М.,

за участю секретаря судових засідань Андрушківа І.Я.,

представника відповідача Краснопольської Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

24.06.2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності № 0868/20908/15 від 29.05.15 року за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 8500,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що даного правопорушення він не вчиняв, оскільки на момент митного оформлення вантажної митної декларації № 403000009/2015/003205 від 01.04.2015 року митне оформлення, якого здійснювалося у відділі митного оформлення Тернопільської митниці ДФС, він перебував за межами України, а саме в Польщі, здійснюючи перевезення іншого вантажу.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2015 року позов задоволено. Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії № 0868/20908/15 від 29.05.15 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 8500,00 грн.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що постанова не відповідає нормам діючого законодавства, не забезпечена належними та допустимими доказами, які б давали підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, Львівська митниця Державної фіскальної служби України подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 22.04.2015 року в зону митного контролю митного поста «Краковець» митниці ДФС в напрямку «виїзд» з України заїхав транспортний засіб з р/н В08572ВС/В03770ХТ під керуванням громадянина України ОСОБА_3, який здійснював перевезення товару «Гранули паливні «пеллети» з пресованого лушпиння соняшника», загальною вагою 23550,00 кг на адресу - РЕС «UNIVERSAL», 02-495, Warszawa, ul. Jozefa Chelmonskiego, 11/27, Польща; відправник - ПП «РОЛІКС-ТРАНС» код ДРФО НОМЕР_1. АДРЕСА_1, згідно митної декларації № 403000009/2015/003205 від 01.04.2015 року. Митне оформлення вказаного товару здійснювалося у відділі митного оформлення Тернопільської митниці ДФС.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 0868/20908/15 від 29.05.2015 року на гр. ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 8500 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 Митного кодексу України.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.2 ст.91 Митного кодексу України визначено, що митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються від органу доходів і зборів, розташованого на митній території України, до іншого пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України.

Згідно із ч.1 ст.93 Митного кодексу України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 191 Митного кодексу України передбачено права та обов'язки перевізника, а саме зазначено, що перевізники зобов'язані у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу, доставляти товари до органу доходів і зборів призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них.

Стаття 193 Митного кодексу України передбачена відповідальність за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом: за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В свою чергу у статті 459 Митного кодексу України зазначено, що адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що суб'єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Пунктом 37 статті 4 Митного кодексу України зазначено, що перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» передбачена графа 50 «Принципал», яка заповнюється, якщо здійснюється переміщення митною територією України.

У графі 50 згідно з додатком до цього Порядку зазначаються відомості про перевізника (експедитора) товарів, задекларованих у МД, номер його телефону в міжнародному форматі (з урахуванням коду країни та населеного пункту або мережі оператора мобільного зв'язку) та відомості про особу, що приймає задекларовані товари до перевезення: прізвище, ініціали, серія та номер паспорта (для громадян нерезидентів: прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), громадянство, реквізити паспортного документа або документа, що його замінює).

В процесі судового розгляду та в процесі апеляційного провадження відповідачем було надано дві вантажні митні декларації, якими було задекларовано товар «Гранули паливні «пеллети» з пресованого лушпиння соняшника», однакові за реквізитами та змістом, але з розбіжностями в графі 50.

Так, з матеріалів справи слідує, що у вантажній митній декларації(а.с.44), в графі 50 «Принципал» перевізником товарів («Гранули паливні «пеллети» з пресованого лушпиння соняшника»), задекларованих у МД № 403000009/2015/003205 від 01.04.2015 року, було зазначено ПП «Ролікс - Транс», особою, що приймає задекларовані товари до перевезення - ОСОБА_3

В той же час, у вантажній митній декларації, яка додана до апеляційної скарги (а.с.50-51), в графі 50 «Принципал» перевізником товарів («Гранули паливні «пеллети» з пресованого лушпиння соняшника»), задекларованих у МД № 403000009/2015/003205 від 01.04.2015, було зазначено ПП «Ролікс - Транс». Особа, яка приймає задекларовані товари до перевезення не зазначена.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, відповідачем не було спростовано розбіжностей зазначених у графі 50 «Принципал» в частині зазначення відповідальної особи , що приймає задекларовані товари до перевезення. Відтак, не спростовано доводів позивача про те, що він не є суб'єктом цього правопорушення.

Колегія суддів також вважає, що відповідачем, в порушення норм ч.2 ст. 71 КАС України, не спростовано доводів позивача щодо його відсутності на Тернопільській митниці 01.04.2015 року на момент митного оформлення ВМД № 403000009/2015/003205, оскільки надані позивачем копії сторінок його паспорта серії НОМЕР_2 не дають можливості суду в повній мірі встановити ці обставини.

Крім цього, до апеляційної скарги відповідачем було долучено договір найму транспортного засобу № 5а від 29.09.2014 року, відповідно до якого ПП «Ролікс-Транс» орендує транспортний засіб у ТзОВ «Екс Імп Транс».

З огляду на зміст цього договору, колегія суддів вважає, що він не підтверджує статусу ОСОБА_3 як відповідальної особи за перевезення задекларованих товарів «Гранули паливні «пеллети» з пресованого лушпиння соняшника», оскільки у договорі не міститься жодної інформації про ОСОБА_3

Беручи до уваги зазначені вище обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності оскаржуваної постанови про порушення митних правил № 0868/20908/15 від 29.05.2015 року, оскільки вона є необґрунтованою, прийнятою без врахування всіх обставин у справі. А доводи позивача про те, що він не є суб'єктом цього правопорушення залишились не спростованими відповідачем.

Стосовно доводів апелянта про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а підстав для поновлення цього строку немає, а відтак позовна заява підлягає залишенню без розгляду, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення встановлений ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої скаргу на таку постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи слідує, що з позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 29.05.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду 24.06.2015 року (а.с.3). Разом з позовною заявою позивач звернувся до суду з письмовим клопотанням про поновлення строку звернення до суду на обґрунтування якого зазначав, що не міг звернутись до суду у строк передбачений законодавством через хворобу, на підтвердження якої надав довідку № 5-н від 16.06.2015 року (а.с.14).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції належним чином з'ясував обставини, що мали значення для вирішення справи, зокрема в частині, що стосується наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду та надав належну правову оцінку доводам позивача з цього питання, поновивши строк звернення до суду ухвалою від 20.08.2015 року (а.с.27). Ця ухвала відповідачем не оскаржувалась та набрала законної сили.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2015 року у справі № 599/1004/15,2а/599/72/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали

виготовлений та підписаний

10.10.2016 року