Справа № 496/2407/16-а
Суддя: Трушина О. І.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/2407/16-а
Провадження № 2-а/496/57/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Поцелуйко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про визнання незаконними дій та скасування постанов державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом і просить поновити їй строк для звернення до адміністративного суду; визнати незаконними дії головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Боржемського С.І. щодо відмови у скасуванні постанови № 49345214 від 23.11.2015 року про стягнення з неї виконавчого збору у розмірі 44421,92 грн., а також постанови № 49645214 від 26.01.2016 року про арешт всього її нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження; постанову ВП № 49345214 від 23.11.2015 року головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Боржемського С.І. про стягнення з неї виконавчого збору у розмірі 44421,92 грн. - скасувати; постанову ВП № 49645214 від 26.01.2016 року головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Боржемського С.І. про арешт всього її нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, номер запису про обтяження: 14518021, дата державної реєстрації: 16.05.2016 року - скасувати.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області по справі № 496/4015/14-ц від 30 вересня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» до неї, ОСОБА_1, задоволено. Стягнуто солідарно з неї та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19.09.2007 року в розмірі 442392,20 грн., а також судовий збір. На підставі вказаного рішення були видані виконавчі листи, які звернуті до виконання і 16 листопада 2015 року головним державним виконавцем Суворовського ВДВС ОМУЮ було відкрито виконавче провадження. Однак її копію вона не отримувала, про наявність постанови не була сповіщена, тому у неї не було часу для добровільного виконання рішення. 26 січня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт всього нерухомого її майна та оголошено заборону нам його відчуження, копію якої вона також не отримувала. Між нею і ПАТ «Укрсиббанк» було досягнуто домовленості щодо врегулювання існуючої заборгованості, про що їй та відповідачеві було надіслано письмове повідомлення. Але незважаючи на те, що стягнення за виконавчим листом не проводилось, державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з неї виконавчого збору у розмірі 44421,92 грн. 17 травня 2016 року їй стало відомо про існування вказаних постанов, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з адміністративним позовом.

Позивачка у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала і пояснила, що спір з банком врегульований, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту була ліквідована, а тому вважає, що постанови державного виконавця про накладення арешту на майно, оголошення заборони на його відчуження та стягнення виконавчого збору підлягають скасуванню.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, але від нього надійшло заперечення на позов, в якому він просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченні.

Вивчивши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовну заяву задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 442392,20 грн. (а.с. 17-18).

16 листопада 2015 року державним виконавцем Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції С.І. Боржемським відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» 442219,20 грн., виданого на виконання вищевказаного рішення (а.с. 8), боржнику надано можливість самостійно виконати рішення в строк до 23 листопада 2015 року.

Вказану постанову позивачка отримала лише 17 травня 2016 року, про що свідчить її розпис на супровідному листі до постанови (а.с. 8), відомостей про те, що постанова була вручена позивачці після її винесення, у листопаді 2015 року, відповідачем не доведено.

23 листопада 2015 року державним виконавцем Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції С.І. Боржемським винесено постанову про стягнення виконавчого збору у зв'язку з невиконанням виконавчого документу в самостійному порядку у строк до 23 листопада 2015 року (а.с. 7).

26 січня 2016 року державним виконавцем Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції С.І. Боржемським винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 і оголошено заборону на його відчуження, номер запису про обтяження: 14518021, дата державної реєстрації: 16.05.2016 року, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 9-11).

12 квітня 2016 року ПАТ «Укрсиббанк» на адресу ОСОБА_1 було надіслано листа, в якому зазначено, що банком прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 від 25.06.2011 року (а.с. 12).

Позивачка звернулася до Суворовського відділу ДВС з заявою, в якій повідомила про анулювання заборгованості перед ПАТ «Укрсиббанк» (а.с. 13), на що їй було повідомлено про те, що відділу не надано документального підтвердження щодо сплати виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, а тому немає законних підстав для скасування постанови про стягнення виконавчого збору (а.с. 14).

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днiв з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про вiдкриття виконавчого провадження, в якiй вказує про необхiднiсть боржнику самостiйно виконати рiшення у строк до семи днiв з моменту винесення постанови та зазначає, що у разi ненадання боржником документального підтвердження виконання рiшення буде розпочате примусове виконання цього рiшення iз стягненням з боржника виконавчого збору i витрат, пов'язаних з органiзацiєю та проведенням виконавчих дiй, передбачених цим Законом.

Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 28 січня 2015 року по справі № 924/205/13-г сплив строку, наданого для добровiльного виконання рiшення суду, сам по собi не є тiєю достатньою пiдставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збiр стягується на пiдставi постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рiшення добровiльно не виконано, а державним виконавцем вчинено дiї, спрямованi на примусове виконання, якi в цьому випадку не вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що рішення не було виконано примусово, спір було врегульовано банком та відповідачкою самостійно, без участі державного виконавця, крім того, позивачці не було відомо про відкриття виконавчого провадження і надання часу для добровільного виконання рішення, а тому підстав для стягнення виконавчого збору немає.

Суд вважає, що постанови державного виконавця про накладення арешту на майно позивачки і оголошення заборони на його відчуження, а також про стягнення виконавчого збору підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що про існування постанови про відкриття виконавчого провадження їй стало відомо 17 травня 2016 року, що підтверджується її підписом на супровідному листі (а.с. 8), до суду вона звернулася 13 липня 2016 року, тобто шестимісячний строк звернення до суду з позовом нею не пропущений, а тому підстав його поновлювати немає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання незаконними дій державного виконавця щодо відмови у скасуванні постанови про стягнення виконавчого збору, арешт майна і оголошення заборони на його відчуження та визнання незаконними і скасування вказаних постанов. В частині поновлення строку позов задоволенню не підлягає з вищевказаних підстав.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 18, 71, 102, 162, 181 КАС України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси про визнання незаконними дій та скасування постанов державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Боржемського С.І. щодо відмови у скасуванні постанови № 49345214 від 23.11.2015 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 44421,92 грн., а також постанови № 49645214 від 26.01.2016 року про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження.

Постанову ВП № 49345214 від 23.11.2015 року головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Боржемського С.І. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 44421,92 грн. - скасувати.

Постанову ВП № 49645214 від 26.01.2016 року головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Боржемського С.І. про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, номер запису про обтяження: 14518021, дата державної реєстрації: 16.05.2016 року - скасувати.

В іншій частині адміністративний позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: Трушина О.І.