Справа № 805/1476/16-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 р. Справа №805/1476/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11 година 00 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.

при секретарі судового засідання Проніні Д.С.

за участю

представника позивача - Вакарчук К.А. - на підставі довіреності

представника відповідача - Орел К.І. - на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, -

встановив:

27 травня 2016 року до Донецького окружного адміністративного суд надійшов адміністративний позов Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач або Відділення Фонду) до державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (далі - відповідач або ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1»), в якому позивач просив стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2015 році, у сумі 473 063,64 грн. та пеню у сумі 12 205,04 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Відділення Фонду зазначило, що згідно зі Звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік, наданим ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу становила 3 022 особи. Таким чином, впродовж 2015 року відповідачем мало бути забезпечене працевлаштування 121 інваліда, фактично ж у трудових відносинах з ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» перебувало 115 інвалідів, про що зазначено у звіті.

Оскільки відповідачем не виконаний норматив по створенню 6 робочих місць, призначених для працевлаштування осіб, яким встановлено інвалідність, чинним законодавством на нього покладений обов'язок нарахувати і сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі 473 063,64 грн., однак зазначена сума у добровільному порядку ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» не сплачена.

У зв'язку з порушенням термінів сплати адміністративно-господарських санкцій Відділенням Фонду нарахована пеня у розмірі 120% річних облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день прострочення, яка станом на 27 травня 2016 року становить 12 205,04 грн.

Зважаючи на викладене і посилаючись на положення ст.ст. 216-218, 238, 241 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 18, ч.ч. 1-2, 5 ст. 19, ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Відділення Фонду просило задовольнити позов та стягнути з ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2015 році, у сумі 473 063,64 грн. та пеню у сумі 12 205,04 грн. (том 1 а.с. 3-5, том 2 а.с. 6).

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в позові, надала пояснення, аналогічні тим, що наведені у позовній заяві, просила задовольнити позов.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, сутність яких полягала у наступному.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Для застосування адміністративно-господарських санкцій суб'єкт владних повноважень повинен встановити склад порушення, ступінь вини суб'єкта господарювання та причинно-наслідковий зв'язок між порушенням та виною.

Відповідач стверджував, що реалізація наведених положень Господарського кодексу України Відділенням Фонду можлива під час проведення перевірок відповідно до Порядку проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70.

Проте впродовж 2015 року позивачем не проводились перевірки з питань виконання роботодавцем ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаська № 1» нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та наявності підстав для застосування адміністративно-господарських санкцій.

Відповідач доводив, що специфіка господарської діяльності ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаська № 1» зумовлює зв'язок переважної більшості робочих місць на підприємстві з особливо шкідливими та небезпечними умовами праці, де заборонена праця інвалідів.

На підставі положень ст. 5, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону праці», ч. 1 ст. 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відповідач стверджував, що при визначенні нормативу для працевлаштування інвалідів слід враховувати лише ту кількість робочих місць, які не пов'язані з шкідливими та небезпечними умовами праці.

Крім того, посилаючись на положення ст.ст. 18, 18-1, 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», відповідач доводив, що обов'язками підприємства з метою працевлаштування інваліда є здійснення розрахунку кількості робочих місць та забезпечення працевлаштування інваліда. ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» спроможне працевлаштувати інвалідів виключно у разі їх безпосереднього звернення або у разі спрямування таких інвалідів до підприємства Державною службою зайнятості. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язку самостійно здійснювати пошук та привід інваліда до відділу кадрів для їх подальшого працевлаштування. Обов'язок здійснювати пошук підходящої роботи для інваліда відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань з урахуванням його побажань покладено на Державну службу зайнятості.

Відповідач наголошував, що впродовж 2015 року мав створити 121 робоче місце для працевлаштування інвалідів, за цей рік підприємством самостійно працевлаштовано 115 інвалідів. Незважаючи на те, що ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» щомісячно надавало до Вугледарського міського центру зайнятості звіти за формою № 3-ПН, жодного інваліда центром зайнятості направлено не було.

Відповідач стверджував, що ним вжиті всі необхідні заходи для забезпечення працевлаштування інвалідів відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у запереченнях, просив відмовити в позові.

Додатково представник відповідача пояснив, що ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» знаходиться у м. Вугледар Донецької області, тобто в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, а тому підприємство не мало можливості забезпечити повне виконання нормативу працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (ідентифікаційний код 13492430) зареєстроване у якості юридичної особи 18 липня 1991 року, про що 06 червня 2011 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесений запис за номером 1 038936.

Вказані обставини встановлені на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданої 26 листопада 2014 року (том 1 а.с. 6-7), та даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1 а.с. 15-17).

Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (ідентифікаційний код 34032208) зареєстроване як юридична особа 10 квітня 2006 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис за номером 1 000094.

Основним видом економічної діяльності ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» є код КВЕД 05.10 Добування кам'яного вугілля, клас професійного ризику виробництва за основним видом економічної діяльності: 67.

Ці обставини встановлені на підставі даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1 а.с. 18-21).

На підприємстві проведена атестація робочих місць за умовами праці, про що свідчать накази директора ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» від 12 червня 2014 року № 783 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» (том 1 а.с. 27), від 02 грудня 2014 року № 1550 «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» (том 1 а.с. 28).

Відповідно до переліку працюючих інвалідів-штатних працівників, які були зайняті в ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» у 2015 року, впродовж 2015 року на підприємстві працювало 129 інвалідів.

При цьому, ОСОБА_4 звільнений 14 грудня 2015 року; ОСОБА_5 звільнений 10 липня 2015 року; ОСОБА_6 інвалідність знято 01 червня 2015 року; ОСОБА_7 звільнена 02 квітня 2015 року; ОСОБА_8 звільнений 19 березня 2015 року; ОСОБА_9 звільнений 21 серпня 2015 року; ОСОБА_10 звільнена 21 березня 2015 року; ОСОБА_11 звільнений 21 вересня 2015 року; ОСОБА_12 звільнений 30 червня 2015 року, ОСОБА_13 звільнена 20 березня 2015 року; ОСОБА_14 звільнений 16 березня 2015 року; ОСОБА_15 звільнений 30 жовтня 2015 року; ОСОБА_16 інвалідність знято 01 серпня 2015 року; ОСОБА_17 звільнений 02 серпня 2015 року; ОСОБА_18 звільнений 09 листопада 2015 року; ОСОБА_19 звільнений 05 листопада 2015 року; ОСОБА_20 звільнений 02 березня 2015 року, ОСОБА_21 звільнений 28 квітня 2015 року (том 1 а.с. 99-105).

Як свідчить Звіт з праці за січень-грудень 2015 року за формою № 1-ПВ, впродовж звітного періоду на підприємство прийнято 194 штатних працівника (код рядка 3020), з них на новостворені робочі місця (код рядка 3030) - 0; фонд оплати праці штатних працівників (код рядка 5010) становив 238 266,40 грн. (том 1 а.с. 37-40).

Згідно з довідкою ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» від 14 червня 2016 року № 1306, впродовж 2015 року на підприємстві нові робочі місця не створювались, але було прийнято та переведено 7 осіб, які мають інвалідність, з підземних умов праці на вакантні місця на поверхні, в яких дозволяє працювати їх стан здоров'я (том 1 а.с. 41).

Судом встановлено, що впродовж 2015 року ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» надавало до Вугледарського міського центру зайнятості звітність за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», що підтверджено звітами від 30 січня 2015 року, від 31 березня 2015 року, від 29 квітня 2015 року, від 28 травня 2015 року, від 30 червня 2015 року, від 31 липня 2015 року, від 28 серпня 2015 року, від 30 вересня 2015 року, від 30 жовтня 2015 року, від 30 листопада 2015 року, від 29 грудня 2015 року.

У Звітах в розділі І «Основні дані про вакансії» підприємство повідомляло про наявність 4 вакансій за професією (посадою) «столяр», 4 вакансій за професією (посадою) «токар», 5 вакансій за професією (посадою) «електрогазозварювальник», 4 вакансій за професією (посадою) «заточувальник», укомплектування яких має здійснюватися за сприяння Державної служби зайнятості України.

В розділі ІІ «Характеристики вакансії(й) та вимоги до претендента(ів) (для укомплектування вакансій Державною службою зайнятості) відповідач повідомляв про наявність 4 вакансій за професією «столяр», в тому числі 1 вакансія, на яку можуть бути працевлаштовані громадяни, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню (відповідно до ст. 14 Закону України «Про зайнятість населення»), а саме інваліди, які не досягли пенсійного віку.

В розділі ІІ «Характеристики вакансії(й) та вимоги до претендента(ів) (для укомплектування вакансій Державною службою зайнятості) відповідач повідомляв про наявність 4 вакансій за професією «токар», з них 1 вакансія, на яку можуть бути працевлаштовані громадяни, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню (відповідно до ст. 14 Закону України «Про зайнятість населення»), а саме інваліди, які не досягли пенсійного віку.

В розділі ІІ «Характеристики вакансії(й) та вимоги до претендента(ів) (для укомплектування вакансій Державною службою зайнятості) відповідач повідомляв про наявність 5 вакансій за професією «електрогазозварювальник», з них 1 вакансія, на яку можуть бути працевлаштовані громадяни, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню (відповідно до ст. 14 Закону України «Про зайнятість населення»), а саме інваліди, які не досягли пенсійного віку.

В розділі ІІ «Характеристики вакансії(й) та вимоги до претендента(ів) (для укомплектування вакансій Державною службою зайнятості) відповідач повідомляв про наявність 4 вакансій за професією «заточувальник», з них 1 вакансія, на яку можуть бути працевлаштовані громадяни, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню (відповідно до ст. 14 Закону України «Про зайнятість населення»), а саме інваліди, які не досягли пенсійного віку (том 1 а.с. 173-227).

Суд відзначає, що в наданих ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» копіях звітності за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» від 30 січня 2015 року, від 31 березня 2015 року, від 29 квітня 2015 року, від 28 травня 2015 року, від 30 червня 2015 року, від 31 липня 2015 року, від 28 серпня 2015 року, від 30 вересня 2015 року, від 30 жовтня 2015 року, від 30 листопада 2015 року, від 29 грудня 2015 року, в розділі ІІ «Характеристики вакансії(й) та вимоги до претендента(ів) (для укомплектування вакансій Державною службою зайнятості)» відмітки про наявність вакансій, на які можуть бути працевлаштовані громадяни, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню (відповідно до ст. 14 Закону України «Про зайнятість населення»), а саме інваліди, відсутні, (том 1 а.с. 42-96).

Враховуючи суперечності між звітністю за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», яка надана Вугледарським міським центром зайнятості (том 1 а.с. 173-227), та наданою ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (том 1 а.с. 42-96), під час вирішення справи по суті суд бере до розгляду ті примірники звітів, які надані центром зайнятості.

Наведене зумовлює висновок, що щомісячно впродовж 2015 року (за винятком лютого 2015 року) ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» надавало до Вугледарського міського центру зайнятості інформацію про наявність 4 вакансій, придатних для працевлаштування інвалідів.

Як свідчить лист Вугледарського міського центру зайнятості від 15 червня 2016 року № 03-371, впродовж 2015 року на обліку у Вугледарському міському центрі зайнятості перебувало 37 осіб з інвалідністю, з них 26 жінок.

Безробітним інвалідам впродовж 2015 року направлення на працевлаштування у ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» не видавалося у зв'язку з тим, що подані підприємством вакансії не відповідали професійно-кваліфікаційному складу безробітних, тобто на обліку не перебували особи, які б мали підходящі професії, та не відповідали стану здоров'я осіб згідно з рекомендаціями індивідуальної програми реабілітації інваліда (том 1 а.с. 172).

Лист Вугледарського міського центру зайнятості від 18 серпня 2016 року № 04-545 свідчить, що впродовж 2015 року до Вугледарського міського центру зайнятості ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» не надавало інформацію про вакансії на неповну робочу ставку, факти відмови інвалідів працевлаштовуватися на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» у зв'язку з тим, що запропонована ним вакансія являє собою неповну робочу ставку не мали місця (том 2 а.с. 3).

Суд критично оцінює надані відповідачем фотознімки з оголошеннями наступного змісту: «Объявление ГП «Шахтоуправление «Южнодонбасское № 1» требуются рабочие, имеющие группу инвалидности, по следующим профессиям: столяр, токарь, электрогазосварщик, заточник». Ці світлини не дають можливості встановити, коли саме вони зроблені; коли і де саме розміщені зображені на них оголошення; впродовж якого саме часу ці оголошення були розміщені; а також чи стосуються вони спірного періоду (а.с. 97-98).

Надані відповідачем письмові докази, а саме Шатний розклад керівників, професіоналів, фахівців та службовців ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на 2014 рік (том 1 а.с. 29-32), Штатний розклад керівників, професіоналів, фахівців та службовців ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на 2016 рік (том 1 а.с. 33-36), суд не бере до розгляду на підставі ч. 1 ст. 70 КАС України, як такі, що не стосуються предмету доказування у справі.

13 січня 2016 року ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» надало Відділенню Фонду Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2015 рік за формою № 10-ПН, в якому вказало, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу фактично за рік становила 3 022 особи, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, - 115 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», - 121 особа. В Рядку 06 «Сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів» відповідач зазначив суму 473 063,40 грн. (том 1 а.с. 8, 106).

Вказаний Звіт отриманий позивачем 17 січня 2016 року та зареєстрований за вхідним № 3/16.

Використовуючи вихідні дані, наведені ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» у Звіті, Відділення Фонду здійснило розрахунок суми адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для забезпечення працевлаштування інвалідів у 2015 року, яка за розрахунком позивача становить 473 063,64 грн. Розрахунок здійснений наступним чином.

Середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу - 3 022 особи; середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, - 115 осіб; фонд оплати праці штатних працівників 238 266,40 тис. грн.; перераховано коштів адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для інвалідів - 0,00 грн.

Кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів, відповідно до нормативу - 121 особа; кількість нестворених робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів 121 - 115 = 6 одиниць; середньорічна заробітна плата штатного працівника 238 266,40 х 1000 : 3 022 = 78 843,94 грн.; сума адміністративно-господарських санкцій 78 843,94 грн. х 6 одиниць = 473 063,64 грн.; залишкова сума заборгованості з адміністративно-господарських санкцій 473 063,64 грн. - 0,00 грн. = 473 063,64 грн. (том 1 а.с. 9).

Посилаючись на порушення відповідачем строків сплати адміністративно-господарських санкцій, Відділення Фонду здійснило нарахування останньому пені в сумі 12 205,04 грн. Розрахунок проведений наступним чином.

Сума заборгованості зі сплати адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для інвалідів у 2015 році 473 063,64 грн.; облікова ставка Національного банку України з 03 березня 2016 року - 22%, з 22 квітня 2016 року - 19%; кількість днів у поточному році - 366; відсотки ставки Національного банку України, законодавчо встановлені для розрахунку розміру пені 120%; період, за який нарахована пеня з 16 квітня 2016 року по 27 травня 2016 року; кількість діб, за які нарахована пеня 6 + 36 = 42.

Розрахунок розміру ставки для визначення пені: (22 х 120) : 100 = 26,4%; (19 х 120) : 100 = 22,8%.

Розрахунок однодобового розміру пені 26,4 : 366 = 0,07%; 22,8 : 366 = 0,06%.

Розрахунок суми пені за один день прострочення (473 063,64 х 0,07) : 100 = 331,14 грн.; (473 063,64 х 0,06) : 100 =2 83,84 грн.

Сума пені, яку необхідно сплатити 331,14 х 6 = 1 986,87 грн.; 283,84 х 36 = 10 218,17 грн.; 1 986,87 грн. + 10 218,17 грн. = 12 205,04 грн. (том 1 зворотній бік а.с. 9).

Докази, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надані.

Вирішуючи справу по суті та враховуючи висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України (постанови від 20 червня 2011 року № 21-60а11, від 26 червня 2012 року № 21-105а12, від 16 квітня 2013 року № 21-81а13, від 28 травня 2013 року № 21-386а12, від 11 червня 2013 року № 21-63а13, від 19 листопада 2013 року № 21-397а13, від 11 лютого 2014 року № 21-485а13, від 08 квітня 2014 року № 21-50а14, від 27 травня 2014 року № 21-119а14, від 09 грудня 2014 року № 21-523а14 тощо), до спірних правовідносин суд застосовує нижченаведені правові норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Фонд соціального інвалідів захисту є бюджетною установою, діяльність якої спрямовується, координується та контролюється Міністерством соціальної політики України. Бюджетна установа Фонд є правонаступником Фонду соціального захисту інвалідів як урядового органу, що визначено п.п. 1-2 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14 квітня 2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2011 року за № 528/19266, (далі - Положення № 129).

Одним із основних завдань Фонду є реалізація в межах своєї компетенції заходів щодо забезпечення зайнятості та працевлаштування інвалідів, що передбачено пп. 1 п. 4 Положення № 129.

Згідно з пп. 1 п. 5 Положення № 129 Фонд відповідно до покладених на нього завдань координує та контролює роботу територіальних відділень Фонду соціального захисту інвалідів, у тому числі щодо організації прийому звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів до нормативу таких робочих місць, їх аналізу та перевірки правильності в них розрахунків; збору сум адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів; ведення претензійно-позовної роботи у судах різних інстанцій.

Для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Міністерством соціальної політики України утворюються територіальні відділення Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що передбачено п. 12 Положення № 129.

Згідно з ч.ч. 9-10 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ (далі - Закон № 875-ХІІ) спори, що виникають із правовідносин за ст.ст. 19, 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту інвалідів або в судовому порядку. Фонд соціального захисту інвалідів, його відділення мають право захищати свої права та законні інтереси, у тому числі в суді.

Позивач є територіальним органом Фонду, отже у спірних правовідносинах Відділення Фонду виступає у якості суб'єкта владних повноважень, який звернувся до адміністративного суду на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Ст. 5 Закону України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI), який набрав чинності з 01 січня 2013 року, встановлені гарантії у сфері зайнятості населення.

Зокрема відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону № 5067-VI держава гарантує у сфері зайнятості додаткове сприяння у працевлаштуванні окремих категорій громадян.

Категорії громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню, визначені ст. 14 Закону № 5067-VI. Так, згідно з п. 6. ч. 1 ст. 14 Закону № 5067-VI до категорій громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню, належать інваліди, які не досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За правилами ч. 2 ст. 14 Закону № 5076-VI для працевлаштування зазначених у ч. 1 цієї статті громадян (крім інвалідів, які не досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», норматив працевлаштування на роботу яких встановлюється згідно із Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні») підприємствам, установам та організаціям з чисельністю штатних працівників понад 20 осіб встановлюється квота у розмірі 5 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників за попередній календарний рік.

Ч. 3 ст. 14 Закону № 5076-VI визначено, що роботодавці самостійно розраховують квоту, зазначену в ч.2 цієї статті, з урахуванням чисельності громадян, які на умовах повної зайнятості вже працюють на підприємствах, в установах та організаціях і належать до таких, що неконкурентоспроможні на ринку праці (крім інвалідів), та забезпечують їх працевлаштування самостійно. Роботодавці можуть звернутися за сприянням для працевлаштування даної категорії громадян до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Таким чином, норматив працевлаштування на роботу інвалідів як окремої категорії громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню, визначається Законом № 875-ХІІ.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати до Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ч. 1 ст. 19 Закону № 875-ХІІ встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

За правилами ч. 2 ст. 19 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого ч.1 цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог ст. 18 цього Закону.

За приписами ч. 5 ст. 19 Закону № 875-ХІІ виконання нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з ч. 1 цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Ч. 9 ст. 19 Закону № 875-ХІІ передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, порядок його встановлення визначаються виключно цим Законом, що встановлено ч. 11 ст. 19 Закону № 875-ХІІ.

При цьому ч. 1 ст. 18 Закону № 875-ХІІ визначено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Аналіз наведених вище правових норм зумовлює висновок, що ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» зобов'язане виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати до Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

З приводу посилання відповідача та те, що для проведення розрахунку нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2015 рік повинна застосовуватися середньооблікова кількість робочих місць, які не пов'язані з небезпечними та шкідливими умовами праці, суд відзначає таке.

Законодавство України встановлює рівні умови господарської діяльності для всіх підприємств щодо дотримання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів і не передбачає жодних винятків з правил проведення розрахунку нормативу робочих місць для інвалідів, пільгових або пом'якшуючих умов для підприємств певної галузі.

Як наслідок, такий норматив має розраховуватися виходячи з середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік (тобто від загальної чисельності працюючих).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04 липня 2011 року № 21-159а11, від 17 вересня 2013 року № 21-232а13, від 08 квітня 2014 року № 21-50а14, від 27 травня 2014 року № 21-119а14, від 09 грудня 2014 року № 21-523а14.

З огляду на середньооблікову чисельності штатних працівників облікового складу відповідача за 2015 рік ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» мало виділити (створити) 121 робоче місце для працевлаштування інвалідів.

Процедуру подання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та інформації про наявність вільних робочих місць для працевлаштування інвалідів - центру зайнятості визначає Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Порядок № 70).

Відповідно до абз. 1-2 п. 2 Порядку № 70 звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 01 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Датою надходження звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів вважається дата подання роботодавцем звіту до відділення Фонду, а у разі надсилання його поштою - дата на поштовому штемпелі.

На виконання цього обов'язку 13 січня 2016 року ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» надало Відділенню Фонду Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2015 рік за формою № 10-ПІ, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10 лютого 2007 року № 42. Вказана обставина не є спірною.

Згідно з абз. 3 п. 2 Порядку № 70 інформація про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 «Про затвердження форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядку її подання» (далі - наказ № 316), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2013 року за № 988/23520, затверджені форма звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядок подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)».

Згідно з п. 2.1. Порядку подання форми звітності № 3-ПН форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Відповідно до пп. 2.2.6. п. 2.2. Порядку подання форми звітності № 3-ПН у графі 5 розділу І форми проставляється «Так», якщо роботодавцем передбачається укомплектування вакансій за сприяння територіальних органів, або «Ні» - у разі укомплектування вакансії роботодавцем самостійно.

У разі згоди роботодавця на укомплектування вакансій за сприяння територіальних органів (у графі 5 розділу І зазначено «Так») для кожного такого запису заповнюється розділ ІІ, у якому відображається порядковий номер відповідного запису у розділі І, а також характеристики такий вакансій, умови праці та вимоги до претендентів, що передбачено п. 3.1. Порядку заповнення форми звітності № 3-ПН.

У пункті 3 розділу ІІ форми вказується кількість вакансій, на які можуть бути працевлаштовані громадяни, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню, визначені ст. 14 Закону № 5067-VI), і за необхідності зазначаються категорії таких громадян, (в тому числі «інваліди»), що визначено пп. 3.1.3. п. 3.1. Порядку заповнення форми звітності № 3-ПН.

Формою звітності № 3-ПН, затвердженою наказом № 316, визначений термін її подання, а саме: «за наявності попиту на робочу силу (вакансії): не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й)».

Наявні у справі письмові докази свідчать, що впродовж 2015 року ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» інформувало центр зайнятості про наявність вакансії для працевлаштування інвалідів, а саме подавало звітність за формою № 3-ПН, повідомляючи про наявність робочого місця саме для інваліда.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною зокрема у постановах Верховного Суду України від 28 травня 2013 року у справі № 21-386а12, від 11 червня 2013 року у справі № 21-63а13.

З приводу тієї обставини, що протягом 2015 року звітність за формою № 3-ПН подавалася ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» не щомісячно (не поданий звіт за лютий 2015 року), суд відзначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення» від 01 березня 1991 року № 803-ХІІ (далі - Закон № 803-ХІІ) підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, та про працівників, які працюють неповний робочий день (тиждень), якщо це не передбачено трудовим договором, або не працюють у зв'язку з простоєм виробництва з незалежних від них причин, і в десятиденний строк - про всіх прийнятих працівників у порядку, встановленому законодавством. Несвоєчасна реєстрація або відмова від неї, порушення порядку подання адміністративних даних тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Правова норма, яка міститься у ч. 2 ст. 20 Закону № 803-ХІІ, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки Закон № 803-ХІІ втратив чинність з 01 січня 2013 року на підставі Закону № 5067-VI.

З цієї ж причини судом не застосовується правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постановах від 19 листопада 2013 року у справі № 21-397а13 та від 11 лютого 2014 року у справі № 21-485а13 щодо обов'язку роботодавця щомісячно подавати до центри зайнятості звіти за формою № 3-ПН, оскільки до спірних правовідносини у цих справах підлягали застосуванню положення ч. 2 ст. 20 Закону № 803-ХІІ.

Закони № 875-ХІІ та № 5067-VI в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин між Відділенням Фонду та ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», та підзаконні нормативно-правові акти, що регламентують подання звітності за формою № 3-ПН, не містять вимоги стосовно подання роботодавцями вказаної звітності саме щомісяця. Виникнення у роботодавця обов'язку подати звітність за формою № 3-ПН вони пов'язують з виникненням вакансії або з наявністю попиту на робочу силу (вакансії): не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

За правилами ч. 2 ст. 20 Закону № 875-ХІІ порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Згідно з ч. 3 ст. 20 Закону № 875-ХІІ сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону № 875-ХІІ адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в ч.1 цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені ст. 250 Господарського кодексу України.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституції України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Згідно з п. 2.3. Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15 травня 2007 року № 223, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 травня 2007 року за № 552/13819 (далі - Порядок № 223) адміністративно-господарська санкція - це грошове зобов'язання, альтернативне зобов'язанню самостійно здійснити працевлаштування інвалідів відповідно до Закону.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Ч.2 цієї статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 18-1 Закону № 875-ХІІ державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Системне тлумачення положень Закону № 875-ХІІ дозволяє дійти висновку, що обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Крім того, аналізуючи норми Конституції та діючого законодавства України, суд відзначає, що основним органом працевлаштування громадян є центри зайнятості; людина самостійно обирає собі працю і не може бути примушена виконувати її; інваліди, реалізуючи своє право на працевлаштування, самостійно звертаються на підприємства або у центр зайнятості, вони є вільними у виборі професії та місця роботи.

З матеріалів справи вбачається, що протягом 2015 року ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» вживало заходи, спрямовані на недопущення правопорушення у сфері господарювання. Зокрема, при виникненні вакансії, придатної для працевлаштування інваліда, надало до центру зайнятості звітність за формою № 3-ПН.

Фактів відмови у працевлаштуванні інвалідів ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» за направленням Вугледарського міського центру зайнятості не було.

Суд звертає увагу Відділення Фонду на те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70 затверджений Порядок проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю (далі - Порядок проведення перевірки № 70), який визначає механізм проведення відділеннями Фонду соціального захисту інвалідів перевірок підприємств, установ, організацій, у тому числі фізичних осіб, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім та більше осіб, щодо дотримання ними вимог статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Відповідно до п. 2 Порядку проведення перевірки № 70, крім іншого, предметом проведення перевірки є виконання роботодавцем нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відділення Фонду за наказом його керівника може проводити планові та позапланові, виїзні та невиїзні перевірки, що передбачено абз. 1 п. 3 Порядку проведення перевірки № 70.

У разі виявлення фактів невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів уповноважена посадова особа, яка проводила перевірку, складає протокол про адміністративне правопорушення, що передбачено п. 10 Порядку проведення перевірки № 70.

Згідно з п. 11 Порядку проведення перевірки № 70 після проведення планової та позапланової перевірки уповноважена посадова особа відділення Фонду складає акт, в якому зазначає стан дотримання роботодавцем законодавства, а у разі недотримання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідний закон.

Здійснення таких перевірок є способом реалізації Фондом своїх владних управлінських функцій, за результатами якого приймається відповідне рішення, у тому числі нарахування пені, у випадку виявлення факту порушень.

Крім того, відповідно до п. 3.3. Порядку № 223 документами, що підтверджують невиконання нормативу по працевлаштуванню інвалідів, є звіт за формою 10-ПН (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів», рішення суду, акт перевірки відділенням Фонду роботодавця.

Висновок Відділення Фонду про порушення ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» вимог ст.ст. 19 і 20 Закону № 875-ХІІ ґрунтується винятково на поданому відповідачем звіті за формою № 10-ПН, без проведення перевірки та належної правової оцінки її результатів.

В порушення вимог ч. 1 ст. 71 КАС України позивачем не надано доказів відмови з боку відповідача в працевлаштуванні інвалідів, не надані докази на підтвердження факту того що служба зайнятості, органи виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органи місцевого самоврядування, громадські організації інвалідів направляли до ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» інвалідів, а останнє відмовляло у працевлаштуванні таких осіб.

Разом з цим, надані Вугледарським міським центром зайнятості звіти за формою 3-ПН свідчать, що будучи зобов'язаним створити 6 робочих місць, придатних для працевлаштування інвалідів, ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» повідомляло Вугледарський міський центр зайнятості про наявність лише 4 вакансій.

Наведене зумовлює висновок, що відповідач не довів належними та допустимими доказами відсутність своєї вини у незабезпеченні створення 2 робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Суд не приймає посилання представника відповідача на те, що ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» знаходиться в м. Вугледар, на території якого проводилась антитерористична операція, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Отже, неможливість виконання роботодавцем нормативу працевлаштування інвалідів внаслідок проведення антитерористичної операції має бути підтверджена сертифікатом Торгово-промислової палати України.

Сертифікат Торгово-промислової палати України, який засвідчує настання обставин непереборної сили, що унеможливили виконання ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» нормативу працевлаштування інвалідів у 2015 році, суду не наданий.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На користь Державного бюджету України з відповідача слід стягнути адміністративно-господарські санкції та пеню за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів (2 робочі місця).

Так, середньорічна заробітна плата штатного працівника становить: 238 266,40 х 1000 : 3 022 = 78 843,94 грн.

Отже, сума адміністративно-господарських санкцій за не створення 2 робочих місць становить: 78 843,94 грн. х 2 одиниці = 157 687,88 грн.

Залишкова сума заборгованості з адміністративно-господарських санкцій, яка підлягає стягненню з відповідача, становить: 157 687,88 грн. - 0,00 грн. = 157 687,88 грн.

Сума заборгованості зі сплати адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для інвалідів у 2015 році становить 157 687,88 грн.; облікова ставка Національного банку України з 03 березня 2016 року - 22%, з 22 квітня 2016 року - 19%; кількість днів у поточному році - 366; відсотки ставки Національного банку України, законодавчо встановлені для розрахунку розміру пені 120%; період, за який нарахована пеня з 16 квітня 2016 року по 27 травня 2016 року; кількість діб, за які нарахована пеня 6 + 36 = 42.

Розрахунок розміру ставки для визначення пені: (22 х 120) : 100 = 26,4%; (19 х 120) : 100 = 22,8%.

Розрахунок однодобового розміру пені 26,4 : 366 = 0,07%; 22,8 : 366 = 0,06%.

Розрахунок суми пені за один день прострочення (157 687,88 х 0,07) : 100 = 110,38 грн.; (157 687,88 х 0,06) : 100 =94,61 грн.

Таким чином, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача, становить: 110,38 грн. х 6 днів = 662,28 грн.; 94,61 грн. х 36 днів = 3 405,96 грн.; 662,28 грн. + 3 405,96 грн. = 4 068,24 грн.

Решта вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-15, 17-20, 69-72, 94, 98, 159-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

1. Адміністративний позов Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (ідентифікаційний код 34032208, місцезнаходження: 85670, Донецька обл., м. Вугледар, вул. Магістральна, 4) на користь Державного бюджету України (р/р 0001 в ГУ ДКСУ у Донецькій області, ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 38033949, МФО 834016, код платежу 50070000, ЄДРПОУ відділення Фонду (стягувача) 13492430) адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2015 році, у сумі 157 687,88 грн. та пеню у сумі 4 068,24 грн., а разом - 161 756 (сто шістдесят одна тисяча сімсот п'ятдесят шість) гривень 12 копійок.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частина проголошені у судовому засіданні.

5. Повний текст постанови виготовлений 05 вересня 2016 року.

6. Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

7. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

8. Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кравченко Т.О.