Справа № 285/2168/16-а
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/2168/16-а

провадження № 2-а/0285/116/16

05.10.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музика Н.Ю. та осіб, які беруть участь у справі: позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського об'єднаного УПФУ в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача стосовно відмови у перерахунку її пенсії та зобовязати його провести перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2016 року виходячи з розміру 90% від суми заробітної плати, згідно довідки прокуратури Житомирської області № 18/308 від 05.07.2016 року.

Обґрунтувала позов тим, що з 08.09.2011 року перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». 14.07.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року N 1789-XII, у звязку з підвищенням розміру заробітної плати. 18.07.2016 року листом відповідача їй повідомлено про відмову в перерахунку пенсії. Вважає дану відмову незаконною і такою, що суттєво порушує її права та законні інтереси. Нова редакція Закону України «Про прокуратуру», порушує право позивача на соціальний захист, всупереч ст. 22 Конституції України, яка встановлює, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Пояснила, що чинний Закон України «Про прокуратуру» не визначає порядок перерахунку раніше призначених пенсій працівників прокуратури, а встановлює обовязок Кабінету міністрів України визначити такий порядок. Разом з тим, до теперішнього часу такий порядок урядом не встановлено. За таких обставин, на думку позивача, слід застосовувати порядок перерахунку, який існував на момент призначення пенсії, а саме визначене ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року N 1789-XII, право на перерахунок пенсії у випадку підвищення розміру посадових окладів працівників прокуратури.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні адміністративного позову посилаючись на відсутність законних підстав для проведення перерахунку пенсії позивача.

Судом встановлено, що позивач працювала на посаді старшого помічника прокурора Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури в Житомирській області та відповідно довідки № 18/308 вих. від 05.07.2016 року середньомісячний заробіток за посадою позивача складає 8438,73 грн. (а.с. 13)

Позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила провести їй перерахунок пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням підвищення заробітної плати.

18.07.2016 року відповідач направив письмову відповідь та рішення (а.с. 14, 15), яким відмовив позивачу в перерахунку пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», пославшись на відсутність порядку такого перерахунку, який має бути визначений Кабінетом Міністрів України. Крім того, відповідач посилався на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, який, на думку відповідача, скасовує призначення та перерахунок пенсій працівників прокуратури.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до «Положення про Пенсійний фонд України», яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мали право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначалась у розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включались всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року N 1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадився за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Доводи позивача стосовно того, щодо спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року N 1789-XII в редакції, що діяла на час призначення пенсії, є необґрунтованими, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набув чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який містить норму ч. 20 ст. 86, згідно якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, такий порядок до теперішнього часу відсутній.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, питання перерахунку пенсії орган пенсійного фонду зобовязаний вирішувати на підставі правових норм, що діють на час звернення пенсіонера.

Посилання позивача на принцип дії норм права у часі суд визнає безпідставними, оскільки такий принцип застосовується до правовідносин, що виникли до набрання чинності конкретною нормою права. Зокрема, до вищезазначених змін у законодавстві виникло право позивача на пенсію, яке є незмінним.

Разом з тим, право на перерахунок пенсії у позивача могло виникнути лише після звернення з відповідною заявою до пенсійного органу, а таке звернення відбулось після набрання чинності новою редакцією Закону України «Про прокуратуру», що призвело до певних правових наслідків, а саме - право на перерахунок раніше призначених пенсій припинилось.

Всупереч ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, Кабінетом міністрів України не визначено порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Отже, правові підстави для вчинення дій з перерахунку такої пенсії відсутні.

Бездіяльність Кабінету Міністрів України не є предметом даного спору.

Питання відповідності нової редакції Закону України «Про прокуратуру» положенням ст. 22 Конституції України відповідно до ст. 150 Конституції України належить до компетенції Конституційного суду України.

За таких обставин, у даній справі суд не може давати правову оцінку нормативно-правовим актам, діям та бездіяльності Кабінету Міністрів України у контексті правомірності внесення вищезазначених змін законодавства та фактичної відсутності порядку перерахунку призначених пенсій працівників прокуратури, необхідність якого передбачена ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Крім того, є безпідставною та не відповідає змісту ч. 4 ст. 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вимога позивача про перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2016 року, оскільки заяву про такий перерахунок подано лише 14.07.2016 року.

Щодо посилань відповідача на неможливість перерахунку пенсії у звязку зі змінами у чинному законодавстві, про що позивач зазначив у тексті спірного рішення №67 від 18.07.2016 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, посилання відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" є безпідставним, оскільки зазначена норма Закону стосується лише права на призначення пенсій особам, які підпадають під дію перелічених законів і не стосуються перерахунку раніше призначених пенсій.

Разом з тим, таке посилання відповідача є лише додатковою підставою для відмови у перерахунку пенсії, що грунтуєтья на відсутності визначеного Кабінетом міністрів України порядку.

Виключення з тексту рішення субєкта владних повноважень помилкового посилання відповідача, що можна розцінити лише як інформування про зміни у чинному законодавстві, не призведе до захисту прав позивача. Отже, визнання його в цій частині протиправним буде виходом за межі позовних вимог, що не призведе до захисту прав позивача.

На підставі викладеного, су дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача та відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 2,17, 94, 158 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку протягом десяти днів. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається безпосередньо до апеляційного суду.

Вступну та резолютивну частину постанови виготовлено у нарад чий кімнаті та проголошено у судовому засіданні 05.10.2016 року.

Повний текст постанови виготовлено 10.10.2016 року.

Суддя А.В. Помогаєв