Справа № 823/1206/16
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року справа № 823/1206/16

м. Черкаси

12 год. 15 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

за участю секретаря - Дудки Г.О.,

представника позивача ОСОБА_1 - за довіреністю,

представника відповідача Пилипаса Р.О. - за довіреністю,

представника третьої особи селянського (фермерського) господарства "Шанс" - Ковтуна А.В. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Красенівська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - селянське (фермерське) господарство "Шанс", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_4, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, викладене в листі від 25.07.2016 №6239/6-16, про відмову ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту відведення у власність земельної ділянки державної власності площею 2,00 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 30.05.2016 про надання дозволу на розроблення проекту відведення у власність земельної ділянки державної власності площею 2,00 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 25.07.2016 №6239/6-16 управління відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в зв'язку з тим, що Красенівська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області відмовила в погодженні надання позивачу відповідного дозволу.

Представник позивача вважає, що рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність прийнято не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, визначений законом, оскільки згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи це тим, що після надходження до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області заяви позивача про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідно до доручення віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 №37732/0/1-14, відповідач надіслав до Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області запит про висловлення позиції органу місцевого самоврядування щодо можливості надання позивачу дозволу на розробку документації із землеустрою.

У зв'язку з отриманням відмови Красенівської сільської ради (лист від 01.07.2016 №185) у наданні відповідного дозволу з підстав відсутності відомостей про наявність в позивача майна, необхідного для ведення особистого селянського господарства, листом від 25.07.2016 №6239/6-16 ГУ Держгеокадастру у Черкаській області відмовило позивачеві у наданні такого дозволу. Представник відповідача зазначає, що наразі відомості про наявність ведення особистого селянського господарства у заявника не підтверджені.

Представник третьої особи селянського (фермерського) господарства "Шанс" не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив задовольнити адміністративний позов.

Третя особа Красенівська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явилася, про причину своєї неявки не повідомила.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою від 30.05.2016 про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за рахунок земель державної власності.

До вказаної заяви додано: копію паспорту та ідентифікаційного коду; довідку з державної статистичної звітності (6-зем); викопіювання бажаного місця розташування земельної ділянки; згода землекористувача (СФГ "Шанс"); копію договору оренди СФГ "Шанс"; довідку про не використання права безоплатної приватизації землі; посвідчення учасника бойових дій.

На виконання доручення віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 №37732/0/1-14, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області надіслало до Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області запит про висловлення позиції органу місцевого самоврядування щодо можливості надання позивачу дозволу на розробку документації із землеустрою.

Листом голови Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 01.07.2016 №185 повідомлено відповідача, що сільська рада заперечує щодо надання земельної ділянки у зв'язку з відсутністю відомостей про наявність в позивача майна необхідного для ведення особистого селянського господарства, а також запропоновано передати дані землі в оренду на загальних підставах, оскільки вони являються джерелом формування бюджету.

Відповідно до листа-відповіді Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 25.07.2016 №6239/6-16 управління відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в зв'язку з тим, що Красенівська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області відмовила в погодженні надання позивачу відповідного дозволу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України від 24.10.2001 №2768-ІІІ (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства (п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 116 ЗК України, зокрема частиною 1 передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (ст. 121 ЗК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом 4 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 № 445, передбачено, що Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб.

Наказом Мінагрополітики України від 25.01.2013 № 40, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.02.2013 за №260/22792, внесено зміни до Положення про Головне управління Держземагентства в області (затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.05.2012 № 258, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.05.2012 року за № 852/21164) (далі - Положення про Головне управління), згідно з яким Головні управління Держземагентства у областях наділено повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб.

Відповідно до вищезазначеного Положення про Головне управління, Головне управління Держземагентства в області (надалі - Головне управління) є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, наказами Держземагентства України, дорученнями Голови Держземагентства України та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держземагентства України на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно до Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, Держземагентство України є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Держземагентство України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

Разом з тим, статтею 21 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" передбачено, що Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина.

Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади відповідальні перед Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні йому.

Віце - прем'єр - міністром - Міністром регіонального розвитку будівництва та житлово - комунального господарства України надано Держземагентству України відповідне доручення від 08.10.2014 № 37732/0/1-14, в якому йдеться про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні.

На виконання вищевказаного доручення, Держземагентством України прийнято наказ від 15.10.2014 № 328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014", зокрема - рішення колегії Держземагентства України № 2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності", яким запроваджено з 15.10.2014 обов'язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до пункту 2 рішення колегії № 2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності" начальники головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014, забезпечують обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування.

Відповідно до пп. 2.3 п. 2 рішення колегії Держземагентства України № 2/1, у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана норма кореспондується із положеннями ч. 3 ст. 123 ЗК України, за якою відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із наведених вище норм ЗК України слідує, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Разом з цим, в листі Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 01.07.2016 № 185 мотивованих заперечень стосовно надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою, яка безпосередньо передбачена законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України - сільською радою не наведено.

Слід наголосити, що п. 2.4 рішення колегії Держземагентства України № 2/1 визначено, що у разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Враховуючи, що Красенівська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області своїм листом надала заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства (не передбачені частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України), відповідач безпідставно відмовив позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області є протиправною, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, викладене в листі від 25.07.2016 №6239/6-16, про відмову ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 30.05.2016 про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки площею 2,00 га (рілля) у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 04.10.2016.