Справа № 820/2540/16
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 р.Справа № 820/2540/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2016р. по справі № 820/2540/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Східно-Український Банк "Грант"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Східно-Український Банк "Грант", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому просить суд визнати нечинним податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 22.04.2016 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 709500 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при винесені оскаржуваного податкового повідомлення - рішення податковий орган керувався висновками акту перевірки, якими встановлено факт неподання позивачем звітів про контрольовані операції за 2013 та 2014 року. Проте, з зазначеними висновками представник позивача не погоджується та вважає їх протиправними, оскільки дія положень ст. 39 ПК України не розповсюджується на депозитні операції позивача з пов'язаною особою - резидентом фізичною особою ОСОБА_2, який являється платником податку на доходи фізичних осіб при здійсненні цих операцій, у зв'язку з чим такі операції не являються "контрольованими операціями" в розумінні ПК України. З огляду на зазначене, позивач просить скасувати оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2016 року позовні вимоги було задоволено.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 22.04.2016 №.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечень, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Публічне акціонерне товариство "Східно - Український Банк "Грант" (далі - ПАТ "Східно - Український Банк "Грант") () зареєстровано як юридична особа 29.10.1991 (а.с.23-25) перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, видами діяльності ПАТ "Східно - Український Банк "Грант" є інші види грошового посередництва (а.с.23-25).

Окрім того, ПАТ "Східно - Український Банк "Грант" має банківську ліцензію, яка видана Національним банком України від 03.11.1991 №6, на право надання банківських послуг, визначених частиною третьої ст.47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (а.с.26).

Фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПАТ "Східно - Український Банк "Грант" з питання неподання Звіту про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки.

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складений акт від 12.04.2016 №33/28-09-43-12/14070197 (а.с.13-18), яким встановлено порушення вимог п.п.39.4.2 п.39.4 ст. 39 ПК України в частині не подання Звітів про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС винесено податкове повідомлення - рішення від 22.04.2016 року №, яким нараховано суму грошового зобов'язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 709500 грн. (а. с.21).

Позивач не погодився із таким рішенням податкового органу та оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують відсутність у позивача обов'язку щодо подачі до податкового органу звітів про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки у відповідності до положень п.п.39.2.1.1 п.п.39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України, а тому позовні вимоги є обгрунтованими.

У доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що сума господарських операцій з контрагентом ОСОБА_2 відповідає ознакам контрольованої операції, які визначені ст.39 ПК України, та їх загальний розмір перевищує 50 млн. гривень, а тому оскаржуване податкове-повідомлення рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погожується з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з вказаного акту перевірки, податковим органом встановлено, що ПАТ "Східно - Український Банк "Грант" проведено господарські операції з фізичною особою ОСОБА_2 та задекларовано самостійно фізичною особою: депозитні операції: за 2013 рік - 51251251,20 грн., за 2014 рік - 69985448,57 грн.; в т.ч. операції купівлі - продажу нежитлових приміщень: 2014 рік -1574100 грн. З огляду на викладене, операції між ПАТ "Банк "Грант" та пов'язаною особою ОСОБА_2, загальна сума яких перевищує 50 мільйонів гривень (без урахуванням ПДВ) за відповідний календарний рік, є контрольованими операціями відповідно до п.п.39.2.1.1 та п.п.39.2.1.4 п. 39.2 ст. 39 ПК України. Також контролюючим органом встановлено, що ПАТ "Банк "Грант" (код ЄДПОУ 14070197) 30.04.2015 не надано до СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС Звіт про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки. Таким чином, встановлено факт не подання Звітів про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2 є одним із засновників ПАТ "Банк "Грант", доля якого в статутному капіталі банку складала в 2013 році - 65,4097%, в 2014 році - 65,5998%.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що пов'язані особи - це юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, зокрема, фізична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов'язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи у розмірі 20 і більше відсотків.

Таким чином, ОСОБА_2 як фізична особа є пов'язаною особою з ПАТ "Банк "Грант".

З огляду на те, що позивач - ПАТ "Східно - Український Банк "Грант" є банківською установою та діє на підставі банківської ліцензії, на нього розповсюджується дія спеціального закону, а саме Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Так, положеннями ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті (ч.1 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

До банківських послуг належать:1) залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб; 2) відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах; 3) розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (ч.3 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Банківські послуги дозволяється надавати виключно банку (ч.3 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Банк, крім надання фінансових послуг, має право здійснювати також діяльність щодо: 1) інвестицій; 2) випуску власних цінних паперів; 3) випуску, розповсюдження та проведення лотерей; 4) зберігання цінностей або надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа; 5) інкасації коштів та перевезення валютних цінностей; 6) ведення реєстрів власників іменних цінних паперів (крім власних акцій); 7) надання консультаційних та інформаційних послуг щодо банківських та інших фінансових послуг (ч. 6 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Банк має право вчиняти будь-які правочини, необхідні для надання ним банківських та інших фінансових послуг та здійснення іншої діяльності (ч.8 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банкам забороняється діяльність у сфері матеріального виробництва, торгівлі (за винятком реалізації пам'ятних, ювілейних і інвестиційних монет) та страхування, крім виконання функцій страхового посередника.

Згідно з п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Таким чином, банк має право діяти шляхом надання банківських та інших фінансових послуг, зокрема, залучення у вклади (депозити) коштів, а також спеціальним законом заборонено банкам займатися господарською діяльністю, в розумінні ПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем укладалися договори з ОСОБА_2 як з фізичною особою.

Так, між ПАТ "Банк "Грант" (банк) та ОСОБА_2 (інвестор), як фізичною особою, укладені декілька договорів на залучення коштів на умовах субординованого боргу від 01.04.2009 №1/09, від 25.12.2009 №2/09, від 19.07.2010 №3/09, від 18.11.2010 №4/09 (а.с.91-98). Відповідно до п.п.1.1 вказаних договорів - інвестор надає грошові кошти на умовах субординованого боргу у вигляді позики на 650000 доларів США, 500000 ЄВРО, 1000000 дол. США, відповідно, на термін з 01.04.2009 до 31.03.2016, 25.12.2009 до 26.12.2016, 19.07.2010 до 20.07.2017, 18.11.2010 до 30.11.2017, відповідно, а банк приймає та зобов'язується повернути інвестору його грошові кошти зі спливом цього строку та сплачувати щорічно проценти у розмірі 3 (трьох) відсотків річних.

Також судом встановлено, що між ПАТ "Банк "Грант" (банк) та ОСОБА_2 (вкладник), як фізичною особою, укладені декілька договорів банківського вкладу від 01.09.2010 №ДС-494/1, від 01.10.2010 №1100/УРФЛ, від 18.06.2008 №415/ УРФЛ, від 30.10.2012 №1537/УРЛФ, від 15.01.2013 №1571/УРЛФ, від 10.11.2003 №1884/УРЛФ, від 02.04.2007 №5472/УРЛФ, від 03.04.2006 №5171/УРЛФ, від 30.07.2012 №1512/УРЛФ, від 10.12.2008 №548/УРЛФ, від 13.11.2014 №1748/УРЛФ (а.с.99-114, 117-121). Відповідно до п.п. 1.1 вказаних договорів банківського вкладу банк приймає грошові кошти від вкладника або кошти, які надійшли на вкладний рахунок вкладника та зобов'язується сплатити вкладнику розмір вкладу та нараховані відсотки на умовах та в порядку, передбаченими даними договорами.

При цьому між ПАТ "Банк "Грант" (банк) та ОСОБА_2 (держатель), як фізичною особою, укладено договір про видачу платіжної картки НСМЕП 4 класу "ПЕНСІЙНА" і розрахункове обслуговування від 24.07.2012 №154/УРФЛ (а.с.115-116). Відповідно до п.п.1.1 вказаного договору - банк на підставі заяви держателя про відкриття рахунків та отримання платежів картки НСМЕП, відкриває держателю відповідні рахунки (ПР та КР), видає картку, а також здійснює розрахунково - касове обслуговування операцій з використанням держателем картки в межах карткових лімітів.

Також між ПАТ "Банк "Грант" (покупець) та ОСОБА_2 (продавець), як фізичною особою, укладено договір купівлі - продажу від 16.10.2014 (а.с.68-70). Відповідно до п. 1 вказаного договору купівлі - продаж, передбачено, що продавець продає (передає у власність), а покупець купує (приймає у власність) та зобов'язується оплатити, відповідно до умов цього договору, нежитлове приміщення, на першому поверсі площею 15.,6 кв. м. ( збудовано тамбур площею 3,6 кв.м. згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.05.2007 № 249), загальною площею 162,2 кв.м., що розташоване за адресою: Сумська область, місто Суми, вулиця Прокоф'єва, будинок 46, надалі іменоване за цим договором - "Майно".

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця від 21.01.2008 (а.с.27).

Частиною 2 ст. 3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Колегією суддів встановлено, що в рамках здійснення своєї підприємницької діяльності ОСОБА_2 (вкладник) як фізична особа - підприємець укладав договори з ПАТ "Банк "Грант".

Так, між ОСОБА_2 (вкладник), як фізичною особою - підприємцем та ПАТ "Банк "Грант" (банк) укладені договори банківського вкладу від 29.12.2011 №156/УИФ, від 01.04.2013 №168/УИФ, від 21.10.2013 №171/УИФ, від 03.10.2014/УИФ, разом з додатковими угодами (а.с.123-198). Відповідно до п.п. 1.1 вказаних договорів банківського вкладу - банк приймає на довгостроковий вклад (депозит) грошові кошти вкладника та зобов'язується сплатити вкладнику розмір вкладу та нараховані відсотки на умовах та в порядку передбаченим даними договорами.

Також між ОСОБА_2 (орендодавець), як фізичною особою - підприємцем та ПАТ "Банк "Грант" (орендар), укладені договори оренди від 15.07.2013 №1, від 26.12.2013 №2, від 01.02.2014 №3/14 та від 01.02.2014 №4/14, разом з додатковими угодами (а.с.71-90). Відповідно до п.п. 1.1 вказаних договорів предметом договорів є нежитлові приміщення (будівлі), які орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування певні для розміщення відділень тощо.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень п.п.39.2.1.1 п.п.39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України для цілей цього Кодексу контрольованими операціями є:

- господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - нерезидентами;

- господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - резидентами, які:

- задекларували від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за попередній податковий (звітний) рік;

- застосовують спеціальні режими оподаткування станом на початок податкового (звітного) року;

- сплачують податок на прибуток підприємств та/або податок на додану вартість за іншою - ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року;

- не були платниками податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість станом на початок податкового (звітного) року.

Згідно з п.п. 39.2.1.4 п.п.39.2.4 п.39.2 ст. 39 ПК України операції, передбачені у підпунктах 39.2.1.1 і 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума здійснених операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний календарний рік.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в розумінні положень ст. 39 ПК України, в даному випадку, контрольованою операцією може бути виключно господарська діяльність з пов'язаною особою - резидентом ОСОБА_2 як фізичною особою, що дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень, оскільки саме фізична особа ОСОБА_2 є пов'язаною особою з ПАТ "Банк "Грант", маючи долю в статутному капіталі банку.

З огляду на викладене, а також враховуючи надані відповідачем зведені дані щодо взаємовідносин позивача з ОСОБА_2 (а.с.65), за період з 2013 року сума операцій банку з фізичною особою складає 12724508,47 грн., а за період 2014 рік - 19444713 грн. Вказані суми у зазначених періодах не дорівнюють та відповідно не перевищують 50 мільйонів гривень.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують відсутність у позивача обов'язку щодо подачі до податкового органу звітів про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки відповідно до положень п.п.39.2.1.1 п.п.39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України.

Доводи відповідача щодо визначення контрольованих операцій банку з ОСОБА_2 як сума операцій з фізичною особою, а також фізичною особою - підприємцем, є помилковими та такими, що не ґрунтуються на наведених вище положеннях чинного законодавства (ПК України, ГК України, Закону України "Про банки і банківську діяльність"), в редакції, що діяла на час спірних правовідносин.

Доводи відповідача щодо відповідності його позиції Узагальнюючій податковій консультації з окремих питань застосування норм податкового законодавства щодо трансфертного ціноутворення, яка затверджена наказом Міндоходів від 22.11.2013 № 699, не знайшли свого підтвердження, оскільки у вказаній консультації надано аналіз контрольованим операціям, який у повному обсязі відповідає поняттю, визначеному ст. 39 ПК України.

На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.04.2016 № є необґрунтованим, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2016р. по справі № 820/2540/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 10.10.2016 р.