Справа № 820/4709/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

05 жовтня 2016 р. Справа № 820/4709/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Іваницької А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 28.08.2016 року та зобов'язати виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року по суті.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року по справі №623/220/14-а відповідачем було відкрито виконавче провадження. ОСОБА_1 стало відомо про винесення державним виконавцем постанови про закінче5ння виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №623/220/14-а від 26.03.2015 року. На думку позивача, з вказаної постанови не вбачається виконання по суті постанови Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року, а отже державним виконавцем порушено законні інтереси та права позивача. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Представник відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що згідно виконавчого документа, який був пред'явлений до виконання зобов'язано Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.06.2013 року про надання довідки про заробіток за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 - 1990 роках та за результатами розгляду прийняти рішення по встановленню даних на заробітну плату за працю в зоні відчуження ЧАЕС в 1986 - 1990 роках з урахуванням вимог діючого законодавства, при цьому листом за вх. № 13116/0701-29 від 25.12.2015 року та доданого до нього витягу з протоколу №9 від 04.12.2015року боржником повідомлено, що Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації повторно розглянуто заяву на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року та прийнято рішення комісії від 31.07.2013 року залишити без змін. Отже, державним виконавцем правомірно у зв'язку з фактичним виконанням на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" винесено оскаржувану постанову.

Позивач в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов, а також наголосив на необхідності зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації виконати рішення суду та надати позивачу довідку про заробіток за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 - 1990 роках.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених в письмових запереченнях проти позову.

Суд вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією посвідчення (а.с.10).

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року у справі №623/220/14-а за позовом ОСОБА_1 до Харківської регіональної комісії по встановленню даних про заробітну плату працівників за працю в зоні відчуження ЧАЕС в 1986-1990, Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії позовні вимоги задоволено частково, зобов`язано Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.06.2013 року про надання довідки про заробіток за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1990 роках та за результатами розгляду прийняти рішення по встановленню даних на заробітну платну за працю в зоні відчуження ЧАЕС в 1986-1990роках з урахуванням вимог діючого законодавства; в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 р. по справі №623/220/14-а залишено без змін.

Отже вказане рішення суду набрало законної сили, у зв'язку з чим позивачем 26.03.2015 року отримано виконавчий лист.

Матеріалами справи підтверджено, що державним виконавцем на виконання виконавчого листа №623/220/14-а від 26.03.2015 року відкрито виконавче провадження №47119606, про що постановлено постанову від 02.04.2015 року (а.с. 49).

Під час судового розгляду справи за наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області 09.10.2015 року за вих. №47119606дв/2 на адресу Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації направлено вимогу державного виконавця щодо повідомлення про стан виконання виконавчого документа та необхідності надання інформації стосовно фактичного виконання судового рішення ( а.с. 50).

На адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області 09.11.2015 року надійшла відповідь на вимогу державного виконавця від 09.10.2015 року, зі змісту якої судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №623/220/14-а до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації раніше не надходила та отримана лише 27.10.2015 року, з приводу виконання виконавчого листа №623/220/14-а від 26.03.2015 року, виданого ХОАС, повідомлено, що на наступному засіданні Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках буде розглянуто заяву ОСОБА_1 від 03.06.2013 та за результатами розгляду буде прийнято рішення ( а.с. 51).

Листом за вх. № 13116/0701-29 від 25.12.2015 року відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області повідомлено боржником, що 04.12.2015 року на засіданні Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 03.06.2013 року та прийнято відповідне рішення, про що державному виконавцю надано копію протоколу. Посилаючись на фактичне виконання рішення, боржник просив закінчити виконавче провадження (а.с. 52-53).

Судом встановлено, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції на підставі п.8 ч.1 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.07.2016 року (зв. бік а.с. 54).

На підставу прийняття вказаної постанови державним виконавцем вказано, що до відділу надійшло повідомлення боржника, що 04.12.2015 року на засіданні регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 03.06.2013 року та прийнято відповідне рішення, про що державному виконавцю надано копію протоколу.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження").

Приписами ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.5 ст. 12 вказаного Закону сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Відповідно до приписів ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону; 14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Від так за наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції надійшло повідомлення боржника Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №623/220/14-а, а саме: розглянуто на засіданні 04.12.2015 року Регіональною комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 03.06.2013 року та прийнято відповідне рішення, про що також свідчить наявна в матеріалах справи копія витягу з протоколу №9 (а.с. 53).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Згідно з приписами ст. 15 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що діяльність комісії з визначення даних про заробітну плату при Харківській обласній державній адміністрації регулюється типовим положенням про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (далі-Положення), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня №886.

Відповідно до п. 1 Положення розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики (далі - центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (далі - регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій.

Пунктом 2 Положення передбачено, що центральна і регіональна комісії є допоміжними органами і у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства та цим Типовим положенням.

Під час прийняття рішення про достатність підстав для видачі працівнику довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, центральна і регіональна комісії керуються законодавчими, іншими нормативно-правовими актами та документами СРСР та УРСР, що діяли на дату їх складення.

Відповідно до приписів п. 8 Положення регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

Пунктом 9 Положення визначено, що за результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії.

Згідно з приписами пункту 10, 11 Положення довідка про заробітну плату видається протягом п'яти робочих днів після підписання протоколу засідання регіональної комісії органом, яким вона утворена, завіряється печаткою цього органу і є підставою для розгляду органами Пенсійного фонду України питання проведення перерахунку пенсії.

У разі відсутності підстав для видачі довідки про заробітну плату копія рішення регіональної комісії у тижневий строк надсилається заявникові із зазначенням причин відмови.

На разі за наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що відповідачем отримано повідомлення про розгляд заяви ОСОБА_1 від 03.06.2013 року на засіданні регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках та прийняття рішення за результатами повторного розгляду заяви позивача, а саме рішення комісії від 31.07.2013 року по справі ОСОБА_1 залишено без змін.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку про відсутність у діях відповідача порушень, на які посилається позивач та, як наслідок, відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 86).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П ОС Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 07 жовтня 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.