Справа № 2а-15/08 6-а/456/6/16
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2016 року Справа № 876/5539/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Заверухи О.Б.,
суддів Гінди О.М., Старунського Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Салади Т.М.,
представників відповідача Терещенко К.О.,
Поліщука Р.В.,
представника третьої особи Павлюшок О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2016 року про зміну способу виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління державної казначейської служби України у Личаківському районі м. Львова про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
15.11.2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по виплаті надбавки за безперервну службу в Збройних Силах України, передбачену Указом Президента України № 389 від 05.05.2003 року з врахуванням індексу інфляції за період з червня 2003 року по листопад 2004 року в сумі 6592,83 грн., заборгованість по виплаті грошової компенсації за неотримане речове забезпечення з врахуванням індексу інфляції за період з грудня 1995 року по грудень 2004 року в сумі 7453,37 грн. та заборгованість по виплаті грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення з врахуванням індексу інфляції за період з березня 2000 року по грудень 2004 року в сумі 15913,12 грн.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2008 року адміністративний позов задоволено. Стягнено з військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 6592,83 грн. заборгованості по виплаті надбавки за безперервну службу в Збройних Силах України з врахуванням індексу інфляції за період з червня 2003 року по листопад 2004 року, 7453,37 грн. заборгованості по виплаті грошової компенсації за неотримане речове забезпечення з врахуванням індексу інфляції за період з грудня 1995 року по грудень 2004 року, 15913,12 грн. заборгованості по виплаті грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення з врахуванням індексу інфляції за період з березня 2000 року по грудень 2004 року, 563,76 грн. витрат на залучення спеціаліста-економіста, а разом 30523,08 грн.

Додатковою постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2008 року у справі № 2а-15/08 зазначено, що заборгованість в сумі 30523,08 грн. слід стягнути за рахунок грошового забезпечення КЕКВ-1112.

На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який знаходився на виконанні у відділі ДВС Пустомитівського РУЮ, однак постановою державного виконавця від 22.12.2015 року даний виконавчий лист був повернутий ОСОБА_1

04.04.2016 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про зміну способу виконання рішення суду в частині застосування коду економічної класифікації видатків, а саме змінити КЕКВ 1112 на КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців», внаслідок чого встановити, що військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) виплатити ОСОБА_1 заборгованість в загальній сумі 23996,18 грн. за рахунок грошового забезпечення КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази того, що станом на 04.04.2016 року та станом на 25.05.2016 року на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебував виконавчий лист, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області 01.12.2009 року на підставі постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.03.2008 року у справі №2а-15/08, а також те, що строк повторного пред`явлення виконавчого листа №2а-15/08 до виконання встановлено до 29.12.2013 року, а тому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою заяву про зміну способу виконання рішення задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що його було повідомлено про те, що виконавчий лист № 2а-15/08 від 01.12.2009 року прийнятий до виконання, проте виконання зупинено у зв`язку з тим, що наказ Міністерства фінансів України, яким було затверджено коди та найменування КЕКВ 1112 втратив чинність. Однак, на думку апелянта, зміна нумерації кодів економічної класифікації видатків не дає підстав не виконувати рішення суду.

Військова частина НОМЕР_1 подала заперечення на апеляційну скаргу в якому вказує, що відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 12.03.2012 року № 333 «Про затвердження інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету» виплата надбавки за безперервну службу у Збройних Силах України відноситься до КЕКВ 2112, речове забезпечення відноситься до КЕКВ 2210, продовольче забезпечення відноситься до КЕКВ 2230. Стягнення заборгованості з КЕКВ 2112 є незаконним, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 119 Бюджетного кодексу України нецільове використання бюджетних коштів має наслідком притягнення відповідних посадових осіб до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності у порядку, визначеному законами України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, представників відповідача та представника третьої особи, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, додатковою постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.07.2008 року у справі № 2а-15/08 зазначено, що заборгованість в сумі 30523 грн. 08 коп. слід стягнути за рахунок грошового забезпечення КЕКВ-1112(а.с.48).

Виконавчим листом по справі №2а-15/08, виданим Стрийським міськрайонним судом Львівської області 01.12.2009 року, визначено військовій частині НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 заборгованість у загальній сумі 30523,08 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначено до 14.07.2011 року(а.с.76).

По даному виконавчому листу було стягнуто 9302,87 грн., з яких 6526,90 грн. відділом ДВС Пустомитівського РУЮ перераховано ОСОБА_1 , а решта 2775,97 грн. перераховано в рахунок погашення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Відтак залишок, який підлягає стягненню з відповідача в/ч НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 становить 23996,18 грн. Вказане підтверджується листом ДВС Пустомитівського РУЮ від 25.02.2016 року за № 09-26/2239.

Постановою державного виконавця ВДВС Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Партем М.Б. 16.12.2015 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2а-15/08, виданого 01.12.2009 року про виплату військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 заборгованості у загальній сумі 30523,08 грн. за рахунок грошового забезпечення КЕКВ-1112.

Постановою державного виконавця ВДВС Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Партем М.Б. від 22.12.2015 року виконавчий лист №2а-15/08 повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження»(а.с.77).

25.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Державної казначейської служби України у Личаківському районі міста Львова з заявою, якою просив прийняти до виконання виконавчий лист за № 2а-15/08, який був виданий Стрийським міськрайонним судом 01.12.2009 року про стягнення в користь ОСОБА_1 з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) заборгованості по сплаті щомісячної надбавки за безперервну військову службу та грошової компенсації в сумі 30523 грн. 08 коп. та стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 на підставі вказаного виконавчого листа залишок заборгованості.

Листом від 12.01.2016 року № 02-18/9 «Про відкладення безспірного списання» ОСОБА_1 було повідомлено, що вказаний виконавчий лист прийнято до виконання, проте виконання зупинено у звязку з тим, що Наказ Міністерства фінансів України, яким було затверджено коди та найменування КЕКВ 1112 - «грошове забезпечення військовослужбовців», що вказаний в судовому рішенні, втратив чинність(а.с.79).

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.02.2016 року скасовано постанову державного виконавця ВДВС Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Партем М.Б. від 16.12.2015 року про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2а-15/08 та постанову державного виконавця ВДВС Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Партем М.Б. від 22.12.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність заяви позивача про зміну способу виконання рішення з мотивів пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та відсутності доказів перебування такого виконавчого листа на виконанні у відділі державної виконавчої служби.

Колегія суддів вважає такі мотиви відмови помилковими, оскільки при вирішенні заяви, поданої в порядку ст. 263 КАС України, слід встановлювати наявність чи відсутність обставин, які ускладнюють виконання судового рішення.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань.

Відповідно до ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто суд, за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Слід також зазначити, що підставою для застосування правил вказаної статті є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 слідує, що він просить змінити спосіб виконання судового рішення, вказавши конкретний рахунок, з якого на користь позивача слід стягнути грошову компенсацію.

Колегія суддів зазначає, що саме визначення конкретних рахунків для стягнення коштів за судовим рішенням може утруднити або й унеможливити виконання постанови, оскільки коди економічної класифікації видатків можуть бути змінені, що в подальшому утруднить виконання судового рішення.

Такий висновок відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалах від 15.05.2014 році у справі № К/9991/35592/12, від 06.11.2013 року у справі № К/9991/34390/12.

Крім того, встановлені судом обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, оскільки сама по собі вказівка у резолютивній частині постанови коду, який втратив чинність, на думку колегії суддів не ускладнює чи унеможливлює виконання судового рішення та не звільняє боржника від його виконання.

При цьому, колегія суддів зазначає, що з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов`язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається заявник, не підпадають під механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, передбаченого статтею 263 КАС України, та не дають підстав для застосування вказаної статті при розгляді заяви ОСОБА_1 , а відтак приходить до висновку, що в задоволенні такої заяви слід відмовити.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, правильно вирішивши спірне питання по суті, помилково застосував норми процесуального права, що відповідно до ч. 1 ст. 201 КАС України є підставою для зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 2 ч. 1 ст. 199, п. 1 ч. 1 ст. 201, п. 2 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2016 року про зміну способу виконання рішення у справі № 2а-15/2008 змінити у частині мотивів.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха
Судді: О.М. Гінда
Д.М. Старунський

Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний
07.10.2016 року