Справа № 2а/2604/597/12
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №2а/2604/597/12
У Х В А Л А

про відмову в роз'ясненні судового рішення

04 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів: Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

секретаря Строяновської О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

У с т а н о в и в:

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови в проведенні нарахування позивачу одноразової грошової допомоги при встановленні інвалідності, пов'язаної з наслідками аварії на ЧАЕС, щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, що відповідає ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі, що відповідає ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок: одноразової грошової допомоги у розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вже нарахованих сум; щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2008, 2009, 2010 роки відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вже нарахованих сум; щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком за 2008, 2009, 2010 роки відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням вже нарахованих сум.

01 березня 2016 року позивачем подано заяву про роз'яснення постанови суду апеляційної інстанції в частині визначення розміру перерахованих позивачеві сум соціальних виплат з урахуванням постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2012 року №4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також визначення державної установи, яка має здійснювати виплату перерахованих позивачу сум відповідно до існуючих норм законодавства та Положення про управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації.

Обговорюючи вимоги заявника, колегія суддів зважає на наступне.

Статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачена можливість роз'яснення судового рішення. Відповідно до ч. 1 вказаної правової норми, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

З огляду на зміст наведених положень, обов'язковою умовою для роз'яснення судового рішення є його незрозумілість.

Ураховуючи те, що відсутні чіткі критерії незрозумілості, колегія суддів вважає, що доцільним є роз'яснення судових рішень, зміст резолютивної частини яких сформульовано таким чином, що високою є ймовірність їх неправильного виконання.

Зі змісту резолютивної частини постанови апеляційного суду, роз'яснення якої прагне заявник, слідує, що судом установлено обов'язок Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок соціальних виплат, передбачених станом на час спірних правовідносин, нормами статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». При цьому, апеляційним судом залишено без задоволення вимоги позивача, пов'язані з їх виплатою, оскільки суд дійшов висновку, що проведення відповідних виплат належить до компетенції іншого органу - Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, а не відповідача в даній справі.

Із заяви позивача випливає, що останній не згоден із таким висновком апеляційного суду, і вважає, що проведення відповідних виплат повинне здійснюватись саме територіальним управлінням праці та соціального захисту населення.

Наведені твердження не являються підставою для роз'яснення судового рішення, оскільки процедура, передбачена статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення чи не згоден із ним. В такому випадку особа має право оскаржити саме рішення до суду вищої ланки.

Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року містить чіткі та зрозумілі висновки по суті вимог позивача, а також вказує на розмір спірних соціальних виплат, в якому вони мають бути перераховані. Посилання заявника на те, що на виконання судового рішення відповідачем проведено неправильний перерахунок цих виплат також не являється підставою для роз'яснення судового рішення, адже Кодексом адміністративного судочинства України встановлено окремий порядок захисту права позивача, на користь якого ухвалене судове рішення, від недобросовісної поведінки суб'єкта владних повноважень - боржника при виконанні такого рішення, - положеннями статті 267 Кодексу.

Правила, закріплені статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України, не можуть використовуватись для надання правової оцінки поведінки суб'єкта владних повноважень, не на чию користь ухвалено судове рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року. Відтак, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 160, 170, 196, 212, 254, КАС України, суд,

У х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

(Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2016 року.)

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Шелест С.Б.