Справа № 820/5453/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №820/5453/16
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

11 жовтня 2016 р. м. Харків

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Полях Н.А. розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Світло Шахтаря" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_1 про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить суд:

- скасувати рішення, викладене у формі повідомлення за вих. №11/1-47288 від 23.09.2016 року про визнання нікчемним правочину щодо погашення заборгованості за кредитним договором №218-2012 від 11.05.2012 року, укладеним між ПАТ "ВіЕйБі" та ТОВ "НСО "Світло Шахтаря" за рахунок коштів, розміщених на депозитному рахунку за договором банківського вкладу №603654/2013 від 25.06.2013 року, укладеного між ПАТ "ВіЕйБі" та ОСОБА_2

Розглянувши матеріали позову суд дійшов висновку, що вказану заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що ПАТ "ВіЕйБі" віднесено до категорії неплатоспроможних, щодо нього розпочато процедуру виведення з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. Спірні правовідносини виникли між сторонами у зв'язку з визнанням відповідачем нікчемним правочину.

Пред'являючи даний позов до адміністративного суду, позивач виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Однак, суд роз'яснює, що такий висновок позивача є невірним.

До адміністративного суду, згідно ч.2 ст. 2 КАС України, можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з процесуальними приписами п.1 ч.1 ст. 3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Положеннями п.7 ч.1 ст.3 КАС України передбачено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до положень ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Статтею 3 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI) визначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права, установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Положеннями статті 34 вказаного Закону передбачено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора.

В силу приписів статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до статті 37 Закону № 4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду, в разі делегування їй повноважень, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду; приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю тощо. Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (ч. 3 ст. 37 Закону № 4452-VI), зокрема, діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (п. 1 ч. 4 ст. 37 Закону № 4452-VI).

На підставі системного аналізу положень статей 36, 37 Закону України від 23.02.2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" суд дійшов висновку, що Фонд або уповноважені ним особи, в разі, коли вони виконують функції органів управління неплатоспроможного банку, діють як законі представники юридичної особи (банку).

Це означає, що відповідач у спірних правовідносинах, не є суб'єктом владних повноважень, який виконує владну управлінську функцію, а є законним представником неплатоспроможного банку, який виконує функції органів управління банку.

За наведених обставин даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Висновку про неможливість розгляду справ даної категорії в порядку адміністративного судочинства дійшов також і Верховний Суд України. Так, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати в господарських справах Верховного Суду України, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у спорах цієї категорії, у постанові від 16 лютого 2016 року (справа № 21-4846а15), а також постанові від 15.06.2016 (у справі № 826/20410/14) постановила, що спори цієї категорії повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Цей висновок щодо застосування норм права, в силу положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України позовна суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 17, п.1 ч.1 ст.109, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Світло Шахтаря" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_1 про скасування рішення.

Розяснити позивачеві, що відповідно до ч.5 ст.109 КАС України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Полях Н.А.