Справа № 806/462/16
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов С.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"10" жовтня 2016 р. Справа № 806/462/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Укртрансінспекції у Полтавській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" травня 2016 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансінспекції у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Фізична особа підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправною і скасувати постанову Управління Укртрансінспекції у Полтавській області про застосування адміністративно - господарського штрафу № 032691 від 23.11.2015 року за надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, передбачених ст. 39 Закону Кураїни "Про автомобільний транспорт" у сумі 1700 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що зазначені в постанові дані не відповідають дійсності. Крім того, його не було повідомлено про розгляд справи щодо порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт. Внаслідок цього справа була розглянута без його участі, тобто, з порушенням процедури, передбаченої Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за № 1567, в зв'язку з чим, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від17.05.2016 року позов задоволено. Визнано протиправною і скасовано постанову Управління Укртрансінспекції у Полтавській області № 032691 від 23 листопада 2015 року. Стягнуто на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансінспекції у Полтавській області 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі направлення № 002226 від 18.09.2015 року Управлінням Укртрансінспекції в Полтавській області було здійснено рейдову перевірку перевізників та транспортних засобів на дотримання Закону України "Про автомобільний транспорт" та правил надання послуг пасажирським і вантажним транспортом.

За результатами перевірки було складено акт № 005781 від 25.09.2015 року. Згідно вказаного акту в салоні автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 знаходилось 13 пасажирів, нерегулярне перевезення пасажирів по маршруту Полтава-Київ виконувалось без одержання договору із замовником транспортних послуг та документа, що свідчить про оплату без оформлення обов'язкового страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті та індивідуальної контрольної книжки водія, чим порушено вимоги ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт". Водій з актом ознайомлений, від надання пояснень та підпису акту відмовився.

На підставі акту винесено постанову № 027962 від 23.11.2015 року про застосування до ОСОБА_3 адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн. за порушення ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт".(а.с.8).

Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов висновків, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансінспекції у Полтавській області про застосування адміністративно- господарського штрафу №032691 від 23.11.2015 року є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт".

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений Постановою Кабінету міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок-№ 1567) .

Відповідно до п. 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

- наявність у документах водія відмітки про проходження ним медичного огляду та проведення перевірки технічного стану транспортного засобу перед виїздом на маршрут;

- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним таксометром;

- відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для нерегулярних пасажирських перевезень є:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до п.21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис.

Пункт 22 цього ж Порядку передбачає, що у разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Згідно доводів позивача, він пасажирські перевезення на момент перевірки не здійснювались, а транспортний засіб й досі знаходиться не в робочому стані. Також позивач посилається на порушення порядку винесення постанови про застосування до нього фінансових санкцій за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки він був позбавлений можливості подати заперечення, пояснення та докази.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

При цьому, згідно з пунктами 26 - 27 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як встановлено судом, 09.11.2015 року ОСОБА_3 було направлено лист до Управління Укртрансінспекції у Житомирській області з проханням справу розглядати Управлінням Укртрансінспекції у Полтавській області. У вказаному листі позивач зазначив фактичну адресу свого проживання, а саме: вул. Дачна, 1А, с. Зарічани, Житомирський район.

Разом з тим, ОСОБА_3 направлявся лист від 13.11.2015 року № 1288/5/59-15 (а.с. 40) про розгляд справи стосовно порушення законодавства про автомобільний транспорт на адресу: АДРЕСА_1.,м. Бердичів.

Відповідно до відмітки Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" на конверті, вказаний лист був повернений відправнику.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що направивши лист - повідомлення на адресу, зазначену у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, Управління Укртрансінспекці у Полтавській області позбавило позивача можливості отримати його, оскільки на фактичну адресу, що зазначена в заяві від 09.11.2015 року ОСОБА_3, ніяких листів відповідачем не надсилалось. Тобто, позивач не був завчасно повідомлений відповідачем про дату, час та місце розгляду справи в порядку та у спосіб, передбачений Порядком № 1567.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що Управлінням Укртрансінспекці у Полтавській області не дотримана процедура розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Окрім того, в акті перевірки від 25.09.2015 року зазначено, що перевірявся транспортний засіб марки WLT з номерним знаком АМ 2257ВН, проте, відповідно до свідоцтва про реєстрацію, ОСОБА_3 належить транспортний засіб марки Mersedes- Benz АМ 2257 ВН.

З огляду на вищенаведене апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Укртрансінспекції у Полтавській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" травня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 вул.Дачна,1-А,с.Зарічани,Житомирський район, Житомирська область,12440

3- відповідачу/відповідачам: Управління Укртрансінспекції у Полтавській області вул.Фрунзе,189-А,м.Полтава,Полтавська область,36008

4-третій особі: - ,