Справа № 756/4501/16-а
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а-1003/16
Справа №756/4501/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Беро В.Ю.,

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Майзенберг Кристини Сергіївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 31.03.2016 р. звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ПС3 № 003921 від 22.03.2016 року, винесену інспектором 3 роти 5 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенантом поліції Майзенберг Кристиною Сергіївною по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 р. адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 5 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Майзенберг Кристини Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - передано на розгляд до Солом'янського районного суду м. Києва.

Позивач посилається в позові на те, що 22.03.2016 р. він рухався на автомобілі марки «Нісан Кашкай», номерний знак НОМЕР_1, по Оболонському проспекту до перехрестя з Московським проспектом. Маючи на меті повернути з Оболонського проспекту ліворуч, він перестроївся в ліву смугу. Коли загорівся зелений сигнал світлофору, він виїхав на перехрестя та не зміг одразу здійснити поворот ліворуч, оскільки автомобілі, які рухались по Московському проспекту зі сторони Московського мосту, нехтуючи сигналами світлофора, виїжджали на перехрестя. Він здійснив об'їзд автомобілів, які знаходились на перехресті і повернув ліворуч. Проїхавши від перехрестя близько 100 метрів, був зупинений інспектором 3 роти 5 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенантом поліції Майзенберг К.С.

Причиною зупинки було те, що автомобіль, яки він керував, нібито здійснив поворот ліворуч з смуги, з якої дозволено рух прямо. При цьому, будь-яких доказів того, він виїхав на перехрестя зі смуги, рух по якій дозволено прямо, інспектор йому не надала.

Зазначену постанову вважає неправомірною та винесену з порушенням норм закону.

Також вказав, що постанова винесена за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав та обставин, викладених у ньому, та просив задовольнити.

Відповідач інспектор УПП в м. Києві лейтенант поліції Майзенберг К.С. в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи належним чином повідомлялася, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направила.

Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутність відповідача інспектора УПП в м. Києві лейтенанта поліції Майзенберг К.С. в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, місце та час розгляду, не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора УПП в м. Києві лейтенанта поліції Майзенберг Кристини Сергіївни серії ПС3 № 003921 від 22.03.2016 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гр.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1, 22.03.2016 року о 09 год. 55 хв., в м. Києві, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Нісан Кашкай», номерний знак НОМЕР_1, по Московському проспекту - перехрестя з Оболонським проспектом, порушив вимогу дорожнього знаку 5.16 «рух по смугам», а саме здійснив поворот ліворуч зі смуги, з якої дозволено рух прямо, чим порушив п. 8.1 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до додатку 1 ПДР України, дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Якщо знак дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, то він дозволяє й розворот з цієї смуги. Дія знака, що встановлений перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 або 5.18, установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Згідно вимог п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушенням позивачем Правил дорожнього руху України.

Наявні у справі докази, зокрема, постанова не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В даному випадку до постанови не були долучені докази та не зазначено свідків зазначеного правопорушення.

Таким чином, при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення порушені норми ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 003921 підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 1, 2, 5, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Майзенберг Кристини Сергіївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 003921 від 22.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кушнір С.І.