Справа № 823/194/16
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/194/16 Головуючий у 1-й інстанції: Колода Л.Д.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2,

від відповідача Козелько Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання нечинним та скасування висновку, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд:

- визнати нечинним та скасувати висновок Міністерства внутрішніх справ України від 22 січня 2016 року «Про відмову у призначенні ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII "Про міліцію";

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 27 листопада 2015 року про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» та прийняти відповідне рішення з врахуванням правового висновку, викладеного у судовому рішенні за результатами розгляду цього позову.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2013 року, перебуваючи на посаді експерта сектору авто-технічних досліджень відділу інженерно-технічних та економічних досліджень Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, під час занять фізичної підготовки, які відповідно до наказів УМВС України в Черкаській області № 1189 від 22 серпня 2012 року та НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області № 105 від 23 серпня 2012 року проводяться для співробітників УМВС України в Черкаській області у спортивному комплексі «Манеж» по вул. Пастерівська, 102 у м. Черкаси, позивач отримав травму у вигляді пошкодження передньої хрестоподібної зв'язки лівого колінного суглобу.

Вказане підтверджується актом розслідування нещасного випадку ( в тому числі поранення), що стався від 19 березня 2013 року, згідно висновків якого нещасний випадок стався під час проходження служби при виконанні службових обов 'язків.

Згідно з наказом УМВС України в Черкаській області № 23 бо від 28 серпня 2015 року позивач був звільнений з органів внутрішній справ відповідно до п. 64 «Б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через хворобу).

22.07.2013 Медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_4 встановлено часткову втрату працездатності у розмірі 20 відсотків.

Згідно з платіжним дорученням від 24.10.2013 № 1217 позивачу було виплачено 2 125,20 грн. згідно з встановленим ступенем втрати працездатності.

Після звільнення з органів внутрішніх справ, ОСОБА_4 пройшов обстеження в Черкаській обласній медико-соціальній експертній комісії № 1.

Згідно виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії № 1 від 20 жовтня 2015 року йому встановлена 3-я група інвалідності безтерміново у зв'язку з травмою, пов'язаною з виконанням службових обов'язків.

27 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із захворюванням, що спричинило третьою групу інвалідності, посилаючись ст. 25 Закону України «Про міліцію» та п. 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року.

Листом від 02 лютого 2016 року № 12/Ш-153 управління МВС України в Черкаській області повідомило, що матеріали на призначення одноразової грошової допомоги повернуті Міністерством внутрішніх справ України без виконання у зв'язку з невідповідністю вимогам п. 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року.

Відмова мотивована тим, що виплата одноразової грошової допомоги передбачена, якщо таке право виникло протягом двох років після первинного огляду МСЕК. Оскільки при первинному огляді МСЕК 22 липня 2013 року позивачу було встановлено процент часткової втрати працездатності, а при повторному огляді 20 жовтня 2015 року була встановлена третя група інвалідності, після первинного огляду МСЕК минуло більше двох років, а тому правових підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача про те, що після первинного огляду позивача МСЕК до йому встановлення ІІІ групи інвалідності минуло більше двох років, а тому згідно з вимогами п. 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року, відсутні правові підстави для виплати такої допомоги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію", що була чинною на час існування спірних правовідносин, було встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12 травня 2007 року затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №707).

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку №707 позивачу проведено виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з частковою втратою працездатності, пов'язаної з проходженням служби в ОВС в розмірі 2 125,20 грн. у зв'язку з встановленням часткової втрати працездатності (висновок МСЕК від 22.07.2013).

Як встановлено вище, третю групу інвалідності встановлено за результатами повторного огляду позивача МСЕК 20.10.2015.

Частиною 1 Порядку №707, що був чинним на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, було передбачено, що у разі виникнення у працівника міліції, податкової міліції або членів його сім'ї права на отримання грошової допомоги в розмірі, більшому за раніше виплачену суму, виплата проводиться за вирахуванням такої суми (абз.2).

10.11.2015 набрав чинності Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року (далі по тексту - Порядок № 850).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи (п.п.2 п. 3 Порядку №850).

Згідно з пунктом 4 Порядку №850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2015 року проведено повторний огляд позивача та встановлено ІІІ групу інвалідності, пов'язану з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою серії 10ААА № 005242 від 20 жовтня 2015 року.

Тобто між первинним встановленням часткової втрати працездатності (22.07.2013) та повторним оглядом (20.10.2015) пройшло більше років.

При вирішенні справи, суд враховує, що Законом України "Про міліцію" не було встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку №850.

Таким чином позивач відноситься до категорії осіб яким передбачена виплата одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію».

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

До заяви позивачем надані всі необхідні документи.

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області направило заяву та документи позивача до Міністерства внутрішніх справ України на затвердження для виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Міністерством внутрішніх справ України відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги з посиланням на п. 4 Порядку, що підтверджується висновком від 22 січня 2016 року.

Згідно пункту 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 року якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 850 від 21.10.2015 року призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

-учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

-учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння;

-навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

-подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Такі підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Жодна із таких підстав не може бути причиною у відмові позивачу в нарахуванні та отриманні одноразової грошової допомоги, оскільки відповідачем, представником третьої особи не надані відповідні докази.

Відповідач внаслідок помилкового трактування змісту пункту 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 року порушив право позивача на отримання одноразової грошової допомоги.

Зі змісту пункту 4 Порядку № 850 вбачається, що у разі встановлення позивачу третьої групи інвалідності протягом двох років після отримання у липні 2013 року одноразової грошової допомоги у період проходження служби, відповідно до пункту 1.3 «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 12 травня 2007 року, а також враховуючи встановлення позивачу третьої групи інвалідності у жовтні 2015 року, сума одноразової грошової допомоги повинна бути розрахована і виплачена з урахуванням раніше виплаченої суми, тобто із зменшенням нової виплати на суму раніше виплаченої допомоги у разі якщо позивач має право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Вказана норма Порядку № 850 від 21.10.2015 року не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а тільки встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстави вважати, що судом при задоволенні позовних вимог неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції внаслідок порушення норм процесуального права невірно вирішив справу, внаслідок чого постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової - про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок Міністерства внутрішніх справ України від 22 січня 2016 року «Про відмову у призначенні ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII "Про міліцію".

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 27 листопада 2015 року про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» та прийняти відповідне рішення з врахуванням правового висновку, викладеному у судовому рішенні.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Постанову в повному обсязі виготовлено 06.10.2016

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.