Справа № 760/12079/16-а
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/1004/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Беро В.Ю.,

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Каленченка Олексія Станіславовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.07.2016 р. звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 № 825698, винесену лейтенантом поліції ДПП в м. Києві Каленченком О.С. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Посилається в позові на те, що 03.06.2016 р. постановою ПС2 № 825698, винесеною лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп.

З даною постановою він категорично не згоден, у зв'язку з наступним.

03.07.2016 р., близько 10 год. 30 хв., він рухався на автомобілі марки «Хонда CRV» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Мартиросяна і виїхав на Чоколівський бульвар, 13, де зупинився. У вищевказаній постанові інспектором зазначено, що він на Чоколівському бульварі, 11 в м. Києві здійснив стоянку та зупинку в смузі громадського транспорту, чим було порушено п. 17.1 ПДР України.

Зазначену постанову вважає незаконною, винесену з порушенням норм закону, оскільки на вказаному місці відсутній знак «смуга громадського транспорту». Крім того, в постанові вказано дату її винесення - 03 червня 2016 р., а фактично вона винесена 03 липня 2016 р., тобто в постанову внесено неправдиву інформацію.

Також позивач вказав, що 08.07.2016 р. він звернувся зі скаргою до УПП в м. Києві з метою встановлення фактичної дати винесення постанови ПС2 № 825698 інспектором УПП в м. Києві Каленченком О.С.

Зазначає, що постанова винесена за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав та обставин, викладених у ньому, та просив задовольнити.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенант поліції Каленченко О.С. в судове засідання не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив.

Третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України свого представника в судове засідання не направив, про розгляд справи належним чином повідомлялися, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутність відповідача інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Каленченка О.С. та третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, місце та час розгляду, не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Каленченка Олексія Станіславовича серії ПС2 № 825698 від 03.06.2016 р. до позивача було застосовано адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гр.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1, 03.06.2016 року о 10 год. 30 хв., в м. Києві по бул. Чоколівському, 11, керуючи автомобілем марки «Хонда CRV» номерний знак НОМЕР_1, здійснив стоянку та зупинку в смузі громадського транспорту, означену знаком 5.11, чим було порушено п. 17.1 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 3 КУпАП.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до додатку 1 ПДР України, дорожній знак 5.11 застосовується для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Якщо знак встановлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Пунк 17.1 ПДР України передбачає, що на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушенням позивачем Правил дорожнього руху України.

Наявні у справі докази, зокрема, постанова від 03.06.2016 року не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач 03.06.2016 року вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Згідно листа Управління патрульної поліції в м. Києві від 22.07.2016 року № Ш-5306/41/11/02-2016 встановлено, що позивач 03.07.2016 року на буль. Чоколівському в м.Києві керував автомобілем. Постанова серії ПС2 № 825698 від 03.06.2016 р., містить розбіжності в даті її винесення.

До постанови не були долучені докази та не зазначено свідків зазначеного правопорушення.

Таким чином, при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення порушені норми ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 825698 підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 1, 2, 5, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Каленченка Олексія Станіславовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 825698 від 03.06.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Кушнір С.І.