Справа № 813/3334/16
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 жовтня 2016 року №813/3334/16

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви Релігійної організації «Курія Львівської Архідієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні», Релігійної громади Римсько-Католицької Церкви ОСОБА_1 Магдалени, Релігійної громади Римсько-Католицької Церкви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Львівської міської ради, Львівської обласної ради, Львівської обласної державної адміністрації, Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_6 про визнання незаконною і протиправною дискримінації і бездіяльності, зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Релігійної організації «Курія Львівської Архідієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні», Релігійної громади Римсько-Католицької Церкви ОСОБА_1 Магдалени, Релігійної громади Римсько-Католицької Церкви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Львівської міської ради, Львівської обласної ради, Львівської обласної державної адміністрації, Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_6 із вимогами:

-«визнати незаконною та протиправною дискримінацію з боку Львівської міської ради, Львівської обласної ради, Львівської обласної державної адміністрації, а також незаконною та протиправною їх бездіяльність щодо невжиття позитивних змін, не запобігання будь-яким проявам дискримінації, не здійснення протидії дискримінації, незабезпечення рівності прав, незабезпечення рівності перед законом, незабезпечення рівних можливостей, неповага до гідності, що призвела щодо невжиття позитивних змін неповернення вірним Римо-католицької церкви культового майна, яке їм належало і було націоналізовано (експропрійовано за позицією ЄСПЛ) державою і залишився невиконаним зобовязання щодо повернення майна до цього часу»;

-«зобовязати Львівську міську раду, Львівську обласну раду, Львівську обласну державну адміністрацію усунути прояви дискримінації, здійснити заходи протидії дискримінації направлених на виконання усунення порушеного права, передбаченого ст..17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», вжити позитивні дії повернути належне культове майно: костел ОСОБА_1 Магдалени у м.Львові, костел Стрітення Господнього у м.Львові, костел Кларисок у м.Львові, костел Різдва Пресвятої ОСОБА_7 в с.Комарне, будинок парафіяльний (плебанія) костела ОСОБА_2 у м.Львові»;

-«визнати незаконним і протиправним визнання Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_8 відсутності дискримінації з боку Львівської міської ради, Львівської обласної ради, Львівської обласної державної адміністрації в листі від 1 вересня 2016 р.».

Згідно вимог ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, у тому числі зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що таку подано без додержання вимог, визначених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до припису норм ч.4 ст.105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про:

1)скасування або визнання нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2)зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3)зобовязання відповідача субєкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4)стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5)виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6)встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень;

7)примусове відчуження земельної ділянки, інших обєктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст.2 КАС України).

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 КАС України, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Публічно-правові відносини - це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень і фізичними та юридичними особами.

Таким чином, слід зауважити, що у змісті позовної заяви відсутній виклад обставин, якими позивачі обґрунтовують наявність публічно-правового спору у вказаних відносинах сторін, зокрема, не обґрунтовано у чому конкретно полягають порушення відповідачів щодо кожного із позивачів, а тому останнім необхідно усунути вказані недоліки, шляхом належного обґрунтування заявлених позовних вимог.

Окрім цього, виходячи із змісту позовної заяви, вважаю, що позивачам необхідно запропонувати визначитись і щодо позовних вимог, сформульованих у прохальній частині даного адміністративного позову, оскільки такі підлягають уточненню з урахуванням вимог ст.105 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

За визначенням статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ч.6 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

В той же час, позивачами до позовної заяви не додано належних документів про сплату судового збору за подання позову, який містить три вимоги немайнового характеру у розмірах, що передбачені статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

При цьому, у позові позивачі зазначають, що в силу ст.5 Закону України «Про судовий збір» за звернення до суду із позовом щодо дискримінації судовий збір не сплачується.

Однак, слід розяснити позивачам, що ст.5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено пільг для звільнення їх від сплати судового збору при зверненні до суду з означеним позовом.

Таким чином, відсутність документів про сплату судового збору свідчить про неналежне виконання позивачами вимог КАС України.

Загалом, правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (із відповідними змінами і доповненнями).

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (тобто 551,20 грн.), а за подання субєктом владних повноважень, юридичною особою - 1 розмір мінімальної заробітної плати (тобто 1 378,00 грн.).

У свою чергу, відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі станом на січень 2016 року на рівні 1 378,00 грн.

Тож, за подання даного адміністративного позову, що містить три вимоги немайнового характеру кожному із позивачів (як фізичними особами, так і юридичними особами окремо, із врахуванням різної ставки судового збору) необхідно сплатити судовий збір за кожну самостійну вимогу (таких є три) окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та у кореспонденції із положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» за наступними реквізитами: код банку отримувача - 825014; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38007594; отримувач коштів - УДКСУ у Залізничному районі міста Львова; рахунок отримувача 4003; код класифікації доходів бюджету - 22030001; призначення платежу: за розгляд адміністративної справи за позовом ______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа), код ЄДРПОУ (суду, де розглядається справа). Крім того, доцільним є зауважити, що інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Львівського окружного адміністративного суду є загальнодоступною та оприлюднена на офіційних веб-сайтах Львівського окружного адміністративного суду і «Судова влада України».

У відповідності до положень ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, вважаю, що вищезазначені обставини унеможливлюють вирішити питання про відкриття провадження у справі у порядку ч.1 ст.107 КАС України, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачам строк для усунення її недоліків.

При усуненні недоліків позовної заяви позивачам необхідно врахувати вимоги глави 4 «Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів», затверджених наказом Міністерства транспорту та звязку України №1149 від 12.12.2007 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.12.2007 року за №1383/14650.

Керуючись ст.ст.106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву Релігійної організації «Курія Львівської Архідієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні», Релігійної громади Римсько-Католицької Церкви ОСОБА_1 Магдалени, Релігійної громади Римсько-Католицької Церкви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Львівської міської ради, Львівської обласної ради, Львівської обласної державної адміністрації, Уповноваженої Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_6 про визнання незаконною і протиправною дискримінації і бездіяльності, зобовязання до вчинення дій.

Позивачам усунути у строк включно до 18 жовтня 2016 року недоліки позовної заяви, що зазначені у мотивувальній частині даної ухвали.

Розяснити позивачам, що у разі неусунення вказаних недоліків у строк до 18 жовтня 2016 року включно, позовна заява, яку залишено без руху, підлягає поверненню.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Суддя Сасевич О.М.