Справа № 285/1228/16-а
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/1228/16-а

провадження № 2-а/0285/87/16

27.09.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Сарган О.А. та осіб, які беруть участь у справі - позивача ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Лозової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоград-Волинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, у зв'язку з роботою зі шкідливими і важкими умовами праці по досягненню 55-ти річного віку, та зобов'язати відповідача призначити і провести нарахування відповідної пенсії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він має загальний трудовий стаж понад 30 років з яких на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за посадами газозварника, що підтверджується трудовою книжкою:

- з 24.07.1978 року по 05.04.1979 року працював електрозварником на Чорноморському суднобудівному заводі в м. Миколаєві, після чого був призваний до армії;

- з 12.08.1981 року по 17.07.1984 року працював електрозварником на Новоград-Волинському заводі сільгоспмашин;

- з 15.08.1984 року по 26.08.1996 року працював електрозварником на Новоград-Волинському консервному заводі;

- з 28.08.1996 року по 01.11.2002 року та з 15.04.2003 року по 03.09.2004 року працював електрозварником на Новоград-Волинському кооперативному ринку «Урожай»;

- з 06.10.2006 року по 01.10.2008 року працював електрозварником у Новоград-Волинській КЕЧ району Міністерства оборони.

Посади, на яких він працював, були включені до Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах.

Стаж роботи позивача за посадою електрозварника перевищує передбачений законом необхідний мінімум.

Проте, 06.04.2016 року відповідач виніс рішення № 33 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці.

Відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, відповідачу були надані всі необхідні документи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Згідно Списку 2 розділ XXXIII "Загальні професії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та №36 від 16.01.2003 правом пільгового пенсійного забезпечення користуються газозварники, з 01.08.1992 року даний період роботи зараховується до пільгового стажу для визначення права для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №2 за результатами атестації робочих місць виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу, за якими підтверджується право працівника на пільги та компенсації, пов'язані із зайнятістю в несприятливих умовах праці.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Пояснили, що спірним є включення до трудового стажу позивача періоду роботи на Новоград-Волинському консервному заводі, Новоград-Волинському кооперативному ринку «Урожай», у Новоград-Волинській КЕЧ району Міністерства оборони, які відповідач не приймає до розрахунку. Факт роботи на всіх підприємствах підтверджується трудовою книжкою. Відомості про атестацію робочих місць на зазначених підприємствах відсутні. Новоград-Волинський консервний завод ліквідований, архів документів втрачено. Таким чином, надати докази про умови роботи на теперішній час неможливо. Заявили клопотання про допит свідків.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що інформація про роботу позивача за професією, що дає право на пільгову пенсію не підтверджена довідками підприємств про період роботи, її умови та атестацію робочих місць. Окремі записи про посади позивача у трудовій книжці внесено некоректно, а саме: період роботи у Новоград-Волинському консервному заводі записано, як посада «сварщика»; у Новоград-Волинському кооперативному ринку «Урожай» - «зварник ринку».

В судовому засіданні за клопотанням позивача допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили, що позивач працював у Новоград-Волинському консервному заводі за професією електрозварника повний робочий день. Повідомлені обставини відомі свідкам у зв'язку з спільною роботою на зазначеному підприємстві, що підтверджується трудовими книжками, оглянутими у судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

30.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою, про призначення пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Рішенням Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 06.04.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пільгової з посиланням на відсутність необхідного стажу роботи за Списком №2. (а.с. 19)

На адресу позивача також направлено повідомлення про відмову у призначенні пенсії з посиланням на те, що загальний стаж за Списком №2 становить 7 років 3 місяці 6 днів (а.с. 20).

З письмових заперечень відповідача вбачається, що загальний страховий стаж позивача станом на 30.03.2016 року становить 31 рік 2 місяці 14 днів. Відповідачем визнано пільговий стаж позивача під час роботи на Чорноморському суднобудівному заводі та на Новоград-Волинському заводі сільгоспмашин - усього 3 роки 7 місяців 18 днів. Крім того, до стажу за Списком №2 зараховує сукупність часу навчання за спеціальністю (2 роки 10 місяців 21 день) та військова служба (2 роки 1 місяць 19 днів) в межах фактичного стажу за Списком № 2, тобто ще 3 роки 7 місяців 18 днів. (а.с. 25-27)

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 6 Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 06.09.1973 року № 656 до трудової книжки заносяться відомості про працівника: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність, відомості про роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на які прийнято працівника, провадяться: для робітників у відповідності з найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікованому довіднику робіт і професій робітників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (зі змінами від 18.02.2015 р.) затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 зазначеного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинні на період роботи особи. До пільгового стажу застосовується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Таким чином, безпідставними є посилання відповідача на відсутність атестації робочого місця позивача на Новоград-Волинському консервному заводі (з 15.08.1984 року по 26.08.1996 року), оскільки за діючим на той час законодавством (до 21.08.1992 року) атестація робочих місць не проводилась, а Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 набрав чинності з 21.08.1992 року. До того часу обов'язкові атестації не проводились.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком , незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до даного закону, оскільки Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначаються статтею 100 даного Закону.

Статтею 100 зазначеного Закону передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Вимоги суб'єкта владних повноважень про надання уточнюючої довідки про пільговий стаж суперечить положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а вразі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно списків №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (Далі по тексту - Порядок № 383).

Так, згідно п.п. 3 цього Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку №383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Спірний період роботи позивача на Новоград-Волинському консервному заводі підтверджується наступними записами:

-запис №6 від 15.08.1984 року «Принят на должность сварщика ІІІ-го роз.»;

-запис №7 від 26.12.1984 року «Присвоен 4 (четвертій) разряд сварщика»;

-запис №8 від 29.04.1986 року «Подтверждён 4-й р-д сварщика»;

-запис №9 від 28.11.88 «В святи с введеним новіх тарифніх русловий оплаті труда установить 3-й р-д электросварщика

-запис № 10 від 26.06.1991 року «Решением квалификационной комиссии пр. №1 от 21.06.91 г. присвоен 4-й р-д электросварщика»;

-запис №11 від 07.06.1995 року «В зв'язку з орендою цеху №1 переведений на строк до 2000 року для роботи в МПАП «Атим». Запис про переведення посвідчено печаткою Новоград-Волинського консервного заводу;

-запис №12 від 26.08.1996 року «Уволен по собственному желанию ст. 38 КзоТ Украины» Запис про звільнення посвідчено печаткою приватного автотранспортного підприємства «Атим»

Запис №6 у трудовій книжці позивача про роботу на Новоград-Волинському консервному заводі за посадою «сварщик» російською мовою відповідає поширеному загальновизнаному найменуванню професії зварника, що у поєднанні з родовою технічною характеристикою спеціального обладнання (зокрема, «газозварник» або «електрозварник») визначає різні посади, за якими працівники в різних галузях промисловості виконують роботу з оброблення металу.

Враховуючі негативні фізичні фактори, пов'язані з умовами праці, всі посади зварників, з відповідними спеціалізованими уточненнями в назві, включені до списків №1, 2, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, що діяла на час звернення позивача за призначенням пенсії.

Аналогічні посади включено до списків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461.

Враховуючі послідовність записів у трудовій книжці позивача про прийняття на роботу за посадою «сварщик» та присвоєння у подальшому розряду електрозварника без переведення на іншу роботу, суд дійшов висновку, що позивач працював саме за посадою електрозварника, а некоректний запис про прийняття на роботу є опискою, що не впливає на зміст трудової функції працівника, пов'язаної з умовами праці, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Показами свідків підтверджується факт роботи позивача на Новоград-Волинському консервному заводі за посадою електрозварника. Відповідачем будь-яких доказів на спростування даної обставини не надано.

З урахуванням факту визнання відповідачем пільгового стажу позивача у розмірі 7 років 3 місяці 6 днів (а.с. 20), та періоду роботи позивача на Новоград-Волинському консервному заводі з 15.08.1984 року до 21.08.1992 року (початок періоду обов'язкової атестації умов праці) у розмірі 8 років 6 днів, у сукупності становить 15 років 3 місяці 12 днів, що перевищує встановлений ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" необхідний мінімум.

Оцінивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у призначення пенсії за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, а тому відповідача слід зобов'язати призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі зниженням пенсійного віку.

В силу ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування , посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що дії Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах є неправомірними, а позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, та таким що підлягає до задоволення в повному обсязі.

З паспорту позивача вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5). Отже, він досяг визначеного законом віку 55 років.

У відповідності до ч.1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком призначаються з дня звернення за пенсією.

Оскільки заява про призначення пенсії подана позивачем до пенсійного органу 30.03.2016 року, він має право на призначення пенсії з дня звернення

Розглядаючи позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії є такими, що не відповідають змісту правовідносин, які виникли між сторонами.

Підставою виникнення спірних правовідносин є акт індивідуальної дії у формі Рішення № 33 від 06.04.2016 року про відмову в призначенні пенсії, яке прийнято відповідачем, як суб'єктом владних повноважень (а.с. 19). Саме оскарження цього акту відповідача є належним способом захисту прав позивача.

За наявності вказаного рішення, яке є чинним, реалізація права позивача на призначення пенсії є неможливою, а відтак, порушене право позивача повністю відновлено бути не може.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Виходячи з викладеного, суд, з метою належного та повного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, а саме - визнати протиправним та скасувати Рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення Новоград-Волинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України № 33 від 06.04.2016 року; а також зобов'язати відповідача призначити і провести нарахування пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 30.03.2016 року.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно доданої до позову квитанції позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., який підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 86, 160 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, Новоград-Волинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 33 від 06.04.2016 року.

Зобов'язати Новоград-Волинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити і провести нарахування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 30.03.2016 року.

Стягнути з Новоград-Волинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку протягом десяти днів. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається безпосередньо до апеляційного суду.

Вступну та резолютивну частину постанови виготовлено у нарад чий кімнаті та проголошено у судовому засіданні 27.09..2016 року.

Повний текст постанови виготовлено 03.10.2016 року.

Суддя А.В. Помогаєв