Справа № 2а-10438/11/2670
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя доповідач Епель О.В.
У Х В А Л А

29 вересня 2016 року Справа № 2а-10438/11/2670

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Епель О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної комісії з регулювання електроенергетики України, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Київенерго», ОСОБА_3 про визнання такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили та нечинними з моменту прийняття постанов та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної комісії з регулювання електроенергетики України, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Київенерго», ОСОБА_3 про:

1) визнання незаконними і такими, що не відповідають положенням статті 11 Закону України «Про електроенергетику», статті 25 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», статті 20 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та статтям 20, 30, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанов НКРЕУ від 13.01.2011 р. № 8 «Про зміну тарифів на електричну енергію, що відпускається населенню і населеним пунктам, та затвердження Змін до Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню та населеним пунктам» і від 17.03.2011 р. № 343 «Про зміну тарифів на електричну енергію, що відпускається населенню та населеним пунктам, та затвердження Змін до Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню та населеним пунктам»;

2) визнання нечинними з моменту прийняття постанов НКРЕУ від 13.01.2011 р. № 8 та від 17.03.2011 р. № 343;

3) зобов'язання НКРЕУ надати позивачу повну і обґрунтовану відповідь на запит від 06.05.2011 р. протягом місяця після набрання рішенням суду законної сили.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2011 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: зобов'язано відповідача надати позивачу повну і обґрунтовану відповідь на запит від 06.05.2011 р. протягом місяця з дня набрання рішення суду законної сили.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2013 року та Вищого адміністративного суду України від 27 березня 2014 року зазначене рішення суду було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні його заяви про перегляд зазначеного рішення ВАСУ.

04.05.2016 р. ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2011 року у цій справі, в якій просить відкрити апеляційне провадження, розглянути скаргу за участі апелянта, звільнити її від оплати судового збору, скасувати постанову від 27.10.2011 р., закрити провадження у справі, винести нову постанову, якою позов в частині вимог про визнання нечинним НПА задовольнити, задовольнити скаргу частково в залежності від фактичних обставин справи.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 187, 189 КАС України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У ч. 4 ст. 189 КАС України закріплено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, законодавством регламентовано десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та повноваження суду поновити апелянту цей строк в разі його пропуску за наявності поважних причин.

Водночас, своєчасність звернення особи з апеляційною скаргою та/або поважність причин пропуску вищевказаного процесуального строку входить до предмету доказування і повинна підтверджувати відповідними доказами.

Разом з тим, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 21.04.2016 р., відповідно до ч. 2 ст. 48 КАС України, вона набула адміністративну процесуальну дієздатність і саме з цієї дати, на думку апелянта, має відраховуватися строк, визначений у ст. 186 КАС України, однак, до апеляційної скарги ОСОБА_1 не додано жодних доказів, які б підтверджували зазначені обставини.

Більш того, статтею 56 КАС України регламентовано інститут представництва, який зокрема включає в себе право неповнолітньої особи мати законного представника і тим самим реалізувати свої процесуальні права, зокрема право звернення до суду.

Однак, в апеляційній сказі ОСОБА_1 не зазначено, чому апелянт, будучи обізнаною з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції та не погоджуючись із ним, не реалізувала своє право на судовий захист через представника.

При цьому, Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 р. у справі «МШ «Голуб» проти України» зазначено, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Таким чином, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 189 КАС України зазначені обставини є первісною підставою для залишення апеляційної скарги без руху та надання апелянту строку для надання суду доказів щодо своєчасного звернення до суду або доказів, підтверджуючих поважність причин пропуску такого строку.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1, ч. 6 ст. 187 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

До апеляційної скарги додаються її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. До апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Отже, наведеними законодавчими нормами визначено чіткі вимоги до апеляційної скарги, які в даному випадку апелянтом дотримані не були, а саме: 1) апеляційна скарга не містить жодного обґрунтування вимог із зазначенням, у чому ж саме полягає неправильність чи неповнота дослідження судом першої інстанції доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, як таке прямо передбачено п. 4 ч. 1 ст. 187 КАС України; 2) до апеляційної скарги не додано її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, як того вимагає ч. 6 ст. 187 КАС України; 3) також апелянт просить звільнити її від оплати судового збору у зв'язку з тим, що вона навчається, на даний час не працює і не має доходу, однак, жодних доказів на підтвердження таких обставин нею не надано та/або не надано доказів, які б підтверджували наявність у апелянта права на звільнення від сплати судового збору в порядку ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

При цьому слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст. 70 КАС України.

Тож, для застосування судом положень статті 88 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95 від 19.06.2001 р.), вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Разом з тим, відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито» у редакції, чинній станом 10.07.2011 р., тобто на момент звернення позивача у цій справі з адміністративним позовом, судовий збір за подачу позовної заяви у цій справі складав 3,40 грн.

У п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка набрала чинності станом на дату подання апеляційної скарги у цій справі, встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Тож, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі становить 3,40 грн. х 110 % = 3,74 грн. і сплачується за наступними реквізитами: п/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському районі, банк отримувача - Г УДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030001, символ звітності - 206; призначення платежу - судовий збір, Київський апеляційний адміністративний суд, справа № 2а-10438/11/2670.

Вищевикладене надає підстави вважати, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам п. 4 ч. 1, ч. 6 ст. 187 КАС України.

Згідно з ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від оплати судового збору підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга ОСОБА_1 - без руху та апелянту слід надати строк для усунення недоліків протягом тридцяти днів з дня отримання копії даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання суду доказів щодо своєчасного звернення до суду або доказів, підтверджуючих поважність причин пропуску такого строку, а також шляхом наведення обґрунтування вимог апелянта із зазначенням, у чому, на її думку, полягає неправильність чи неповнота дослідження судом першої інстанції доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права; надання копій апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі; надання доказів, підтверджуючих наявність правових підстав для звільнення її від сплати судового збору або застосування судом положень статті 88 КАС України або шляхом сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від оплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її апеляційної скарги без руху шляхом надання суду доказів щодо своєчасного звернення до суду або доказів, підтверджуючих поважність причин пропуску такого строку, а також шляхом наведення обґрунтування вимог апелянта із зазначенням, у чому, на її думку, полягає неправильність чи неповнота дослідження судом першої інстанції доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права; надання копій апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі; надання доказів, підтверджуючих наявність правових підстав для звільнення її від спалти судового збору або застосування судом положень статті 88 КАС України або шляхом сплати судового збору в розмірі 3,74 грн. за наступними реквізитами: п/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському районі, банк отримувача - Г УДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030001, символ звітності - 206; призначення платежу - судовий збір, Київський апеляційний адміністративний суд, справа № 2а-10438/11/2670.

Роз'яснити апелянту, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений нею строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів з дня направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Суддя О.В. Епель