Справа № 522/15738/16-а
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/829/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. розглянувши у порядку скороченого провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси 25.08.2016 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в Приморському районі м. Одеси, за яким позивач просить визнати неправомірними та скасувати рішення УФПУ в Приморському районі м. Одеси від 28.03.2016 року за №138/А-11 щодо відмови йому у перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 90%, виходячи з розміру місячного заробітку за посадою прокурора Суворовського району м. Одеси; зобов'язати УПФУ в Приморському районі м. Одеси провести йому перерахунок пенсії з 01.01.2016 року на підставі довідки прокуратуру Одеської області №196 від 02.02.2016 року відповідно до ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинної на час призначення пенсії та здійснити відповідні виплати.

При цьому позивач посилається на те, що його загальний стаж в прокуратурі Одеської області на день звільнення складав 26 років, з них на посаді прокурора району 7 років. На обліку в Управлінні ПФУ в Приморському районі м. Одеси як утримувач пенсії за вислугу років, встановленої відповідно до вимог ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% з середнього заробітку з посади прокурора відділу прокуратури Одеської області з продовженням трудової діяльності, позивач перебуває з 1996 року. Згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 та від 09.12.2015 року №1013 пройшло збільшення посадових окладів працівників прокуратури, у зв'язку з чим позивач 14.03.2016 року подав заяву про перерахунок пенсії, однак рішенням № 138/А-11 від 28.03.2016 року позивачу відмовлено в перерахунку.

Ухвалою судді від 29.08.2016 року у даній справі відповідно до ст. 183-2 КАС України відкрито скорочене провадження.

15.09.2016 року до суду надійшли письмові заперечення УПФУ у Приморському районі м. Одеси, з яких вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі. При цьому УПФУ у Приморському районі м. Одеси посилається на те, що їх дії є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що з ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ в Приморському районі м. Одеси як утримувач пенсії за вислугу років, встановленої відповідно до вимог ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% з середнього заробітку з посади прокурора відділу прокуратури Одеської області з продовженням трудової діяльності, позивач перебуває з 1996 року.

Його загальний стаж в прокуратурі Одеської області на день звільнення складав 26 років, з них на посаді прокурора району 7 років.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» зі змінами, внесеними постановами КМУ від 30.09.2015 №763 та від 09.12.2015 №1013 працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

Судом встановлено, що позивач 14.03.2016 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо проведення перерахунку пенсії, надавши довідкою про складові заробітної плати від 02.02.2016 року №196, виданої Прокуратурою Одеської області.

Проте відповідач своїм рішенням №53 від 18.03.2016 року відмовив позивачу у перерахунку пенсії з посилання на положення п.5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року (дане рішення було направлено позивачу листом від 28.03.2016 року вих.. №138/А-11).

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ "Про прокуратуру". Текст й редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на момент виникнення позивача права на пенсію) Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статями 22 та 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, гарантовано право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі Законом України "Про прокуратуру".

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

У Рішенні Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії. Зазначена правова позиція щодо застосування ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в часі повністю обґрунтовується правовими нормами та нормативними актами.

У зв'язку з чим, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що з 01.06.2015р. норми щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури, що призначалися на підставі Закону України "Про прокуратуру", втратили чинність у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення усіх видів пенсій, у тому числі і спеціальних, а відтак ОСОБА_1 на підставі чинного законодавства не має права на перерахунок пенсії, оскільки, як вже вказувалося вище, таке права було надане йому з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а відтак не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Враховуючи, що позивач звернувся у березні 2016 року до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси повинно було керуватися ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

Вирішуючи спірні правовідносини суд також враховує постанову Верховного Суду України від 06.10.2015 року по справі за аналогічними правовідносинами (реєстраційний номер 52717166), та положення ст.244-2 КАС України, відповідно до якої висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

У постанові Верховного Суду України від 06.10.2015 року зазначено, процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.13 та 18 ст.50-1 Закону України №1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Законом №3668-VІ не зазнали.

Також, згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права міститься також у постановах ВСУ від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13) та від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13). Судом не встановлено підстав для відступу від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання провести перерахунок пенсії суд вважає підставними, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Перерахунок пенсії відповідач зобов'язаний провести на підставі документів пенсійної справи ОСОБА_1 та додатково поданої довідки Прокуратуру Одеської області №196 від 02.02.2016 року про заробіток для перерахунку пенсії за правилами частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми заробітку.

Відповідно до п.1 ч.1ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступає стороною у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 551, 20 грн..

Керуючись ст.. 19, 22, 64 Конституції України, ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. . 7-9, 11, 71, 158, 160, 162, 163, 167, 183-2, п. 1. ч. 1 ст. 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси від 18.03.2016 року №53 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 90%, виходячи з розміру місячного заробітку за посадою прокурора Суворовського району м. Одеси на підставі довідки виданої прокуратурою Одеської області № 196 від 02.02.2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинної на час призначення пенсії в розмірі 90% від середнього заробітку без обмеження граничного розміру пенсії на підставі довідки виданої прокуратурою Одеської області № 196 від 02.02.2016 року, починаючи з 01.01.2016 року з врахуванням раніше здійснених платежів.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси () на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну гривень) грн.. 20 коп..

Звернути постанову суду до негайного виконання в межах суми стягнень за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення в частині визнання дій протиправними. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Домусчі Л.В.

21.09.2016