Справа № 806/1243/16
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Житомир справа № 806/1243/16

категорія 8

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Семенюк М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

представників позивача Іващенка І.К., Пеньковської Л.Я., представника

відповідача Захарко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.інвестагро" до Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним і скасування рішення №8/06-10-153/38284337 від 10.05.2016 року,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гор.інвестагро" звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 10.05.2016 року № 8/06-10-153/38284337 про виключення сільськогосподарського підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.інвестагро" (далі - ТОВ "Гор.інвестагро") з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

В обґрунтування позову зазначає, що рішення податкового органу є протиправним, оскільки питома вага сільськогосподарських товарів/послуг за період з квітня 2015 року по березень 2016 року складає 81,56 %, що перевищує 75 % передбачених законодавством України. Також додав, що твердження відповідача стосовно перевищення товариством 25 % вартості всіх поставлених товарів є лише припущенням, оскільки податковим органом не проведено перевірки, а статус позивача, як платника єдиного податку четвертої групи на 2015 рік підтверджено відповідачем.

Представники позивача в судовому засіданні просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов (а.с. 86-89).

Проаналізувавши дослідженні докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відділом податків і зборів з юридичних осіб Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - Коростишівська ОДПІ) складено довідку щодо правомірності застосування спецрежиму оподаткування ТОВ "Гор.інвестагро" № 1/4/06-10-153 від 10.05.2016 року (а.с. 90-94), якою встановлено факт неправомірного відображення товариством питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів в загальному обсязі продажу (100 %) в декларації за березень 2016 року та яка за даними податкового органу становить 0 %, що суперечить вимогам пп. "а" п. 209.6 ст. 209 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-V.

На підставі вказаної довідки відповідачем було винесено рішення № 8/06-10-153/38284337 від 10.05.2016 № 2415 року (а.с. 8), яким виключено ТОВ "Гор.інвестагро" з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та з 01.11.2015 року вважається платником податку на загальних підставах, у зв'язку з тим, що питома вага сільськогосподарської продукції становить менше 75 % вартості всіх товарів поставлених протягом попередніх 12 календарних місяців.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, позивач подав до податкового органу вимогу від 23.05.2016 року № 76 про скасування рішення № 1/4/06-10-153 від 10.05.2016 року (а.с. 9-10), за результатами розгляду якої Коростишівська ОДПІ листом № 2838 від 23.06.2016 року (а.с.11) повідомила позивача про відсутність правових підстав для скасування оспорюваного рішення.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПКУ) та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14.11.2014року № 1130, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 року за № 1456/26233 (далі - Положення № 1130).

Даючи правову оцінку спірним відносинам, суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Встановлено, що ТОВ "Гор.інвестагро" зареєстровано Реєстраційною службою Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області 15.03.2013 року (а.с. 18), а з 01.05.2015 року є платником податку на додану вартість та застосовує спецрежим оподаткування.

На думку Коростишівської ОДПІ, сільськогосподарське підприємство протягом періоду з 01 травня 2015 року по березень 2016 року мало сукупну вартість поставок всіх товарів (послуг) 7057006 грн., у тому числі несільськогосподарських товарів (послуг) 7057006 грн., що становить 100% та перевищує 25 % вартості всіх поставлених товарів (послуг), що в свою чергу суперечить вимогам п. 209.6 ст. 209 ПКУ, проте суд не погоджується з даним твердженням відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 209.6 ст. 209 ПКУ сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно. Ця норма діє з урахуванням того, що:

а) для новоутвореного сільськогосподарського підприємства, зареєстрованого як суб'єкт господарювання, який провадить господарську діяльність менше ніж 12 календарних місяців, така питома вага сільськогосподарських товарів/послуг розраховується за наслідками кожного окремого звітного податкового періоду;

б) з метою розрахунку такої питомої ваги до складу основної діяльності сільськогосподарського підприємства не включаються оподатковувані операції з постачання основних фондів, що перебували у складі його основних фондів не менше ніж 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, якщо такі операції не були постійними і не становили окремої підприємницької діяльності.

Пунктом 209.11 статті 209 ПКУ передбачено, що якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то:

а) на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку;

б) контролюючий орган виключає таке підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та може повторно включити його до такого реєстру після закінчення наступних 12 послідовних звітних податкових періодів за наявності підстав, визначених цією статтею;

в) таке підприємство вважається платником зазначеного податку на загальних підставах з першого числа місяця, в якому було допущено таке перевищення.

Згідно з п. 209.12 ст. 209 ПКУ, сільськогосподарське підприємство виключається з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування у разі, коли:

а) підприємство подає заяву про зняття його з реєстрації як суб'єкта спеціального режиму оподаткування та/або про його реєстрацію як платника зазначеного податку на загальних підставах;

б) підприємство підлягає реєстрації як платник податку на загальних підставах;

в) щодо підприємства прийняте рішення про припинення шляхом ліквідації або реорганізації.

За наявності підстав, визначених у підпунктах "а", "б" цього пункту, сільськогосподарське підприємство знімається з реєстрації як суб'єкт спеціального режиму оподаткування з одночасною реєстрацією як платник податку на загальних підставах.

Суд вважає за необхідне зазначити, що п. 209.12 ст. 209 ПКУ передбачено вичерпний перелік підстав для виключання товариства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

Аналізуючи вказані правові норми, суд приходить до висновку, що в разі, коли підприємство, будучи суб'єкт спеціального режиму оподаткування, поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то контролюючий орган виключає таке підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

Судом встановлено, що податковим органом досліджувались господарські операції ТОВ "Гор.інвестагро", які здійснювались в період з травня 2015 року по березень 2016 року, що в сукупності складає 11 календарних місяців, і як наслідок позивачем не порушено вимоги чинного законодавства для сільськогосподарського підприємства щодо того, що питома вага поставлених несільськогосподарських товарів не може бути більшою 25 % їх загальної кількості, оскільки досліджуваний відповідачем період не перевищує передбачених чинним законодавством 12 попередніх послідовних звітних податкових періодів.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 6.15. Положення № 1130, якщо за результатами документальної або камеральної перевірки контролюючий орган встановить, що підприємство не відповідало критеріям, встановленим пунктом 209.6 статті 209 розділу V Кодексу (пункт 6.1 цього розділу), на момент подання заяви про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування, яка стала підставою для такої реєстрації, то контролюючий орган приймає рішення про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування за формою № 6-РРС. На підставі такого рішення контролюючий орган виключає сільськогосподарське підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та проводить реєстрацію такого підприємства як платника ПДВ на загальних умовах за процедурами перереєстрації.

У цьому випадку дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, датою виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування є дата підписання рішення, датою, з якої сільськогосподарське підприємство вважається платником податку на загальних підставах, є дата реєстрації сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 ПКУ, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків (п. п. 75.1.1 п. 75.1. ст. 75 ПК України).

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п. п. 75.1.2 п. 75.1. ст. 75 ПК України).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачем не проводилась ані документальна, ані камеральна перевірка ТОВ "Гор.інвестагро" з приводу дотримання вимог пункту 209.6 статті 209 ПКУ.

Також судом встановлено, що підставою для винесення спірного рішення була довідка відділу податків і зборів з юридичних осіб Коростишівської ОДПІ № 1/4/06-10-153 від 10.05.2016 року, проте суд констатує, що чинне податкове законодавство не передбачає такої підстави для винесення рішення про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення порушено процедуру його прийняття, як наслідок Коростишівською ОДПІ безпідставно позбавлено ТОВ "Гор.інвестагро" права користування спеціальним режимом оподаткування, як сільськогосподарського підприємства.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23.11.2015 року по справі № 820/223/14.

Отже, суд приходить до висновку, що податковим органом безпідставно застосовано норми податкового кодексу, які призвели до виключення позивача з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, у зв'язку з чим, рішення Коростишівської ОДПІ № 8/06-10-153/38284337 від 10.05.2016 року № 2415 є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи задоволення позову та приписи ст. 94 КАС України ТОВ "Гор.інвестагро" належить присудити понесені ним судові витрати у розмірі 1378 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 10.05.2016 року № 8/06-10-153/38284337 про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю "Гор.інвестагро" понесені ним судові витрати у розмірі 1378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 26 вересня 2016 р.