Справа № 187/299/16-а
Суддя: Соловйов І. М.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/299/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2016 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М.,

за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Шевченка Д.В.,

відповідача Голосного М.І.,

розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, голови Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Голосного М.І., третя особа, яка не заявляє, самостійних вимог щодо предмета спору приватне підприємство "ВСК" про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень,-

Обставини справи:

01.04.2016 ОСОБА_5 (далі Позивач) звернулися до суду з позовом до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області (далі Єлизаветівська сільська рада), голови Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області (далі голова Єлизаветівської сільської ради) Голосного М.І. про визнання протиправною бездіяльність суб`єктів владних повноважень щодо невиплати Позивачу середньомісячної заробітної плати з дня її звільнення до дня працевлаштування та зобов'язання відповідачів вчинити дії щодо усунення допущеного порушення її прав шляхом виплати середньомісячної заробітної плати в розмірі 19854,24 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні Позивач та її представник ОСОБА_1 підтримали позов в повному обсязі, просили його задовольнити.

Представник Єлизаветівської сільської ради Шевченко Д.В., голова Єлизаветівської сільської ради Голосний М.І. проти позову заперечували. Так Позивач отримувала заробітну плату від роботодавця - Єлизаветівської сільської ради, яка і є належним відповідачем у справі. Позивач вперше звернулась 17.11.2015 до сесії сільради з заявою про виплату їй середнього заробітку за ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад". В якості обґрунтування своєї заяви Позивач додала довідку від колишнього роботодавця ПП "ВСК" від 18.11.2015, яка не могла бути видана раніше дати звернення, а тому даний доказ є неналежним. Сесією сільради розглянуто даний лист та прийнято Рішення від 18.12.2015 №32-3/VII про відкладення розгляду звернення. Наступним листом (другим) від 15.12.2015 вх. №133 Позивач уточнювала перший та просила здійснити їй виплату саме з моменту припинення її повноважень. Листом від 21.12.2015 (третім) Позивачка звернулась до секретаря сільської ради Чепурко Т.Л. із заявою про надання їй довідки про середню заробітну плату. Дана заява зареєстрована сільрадою 21.12.2015 року за вх.№135. Дане звернення до секретаря сільської ради вважають неправомірним та таким, що не може бути задоволеним, адже до повноважень секретаря сільської ради не входить обчислення заробітної плати та надання довідок. Четвертим листом від 20.01.2016 Позивач просила голову сільської ради надати відповідь на її перший лист від 17.11.2015 із сумнівними довідками та знову додала дві довідки від 18.11.2015 за вих. №171 та №172, що вже згадані раніше і не можуть слугувати доказами. Листом від 21.01.2016 Відповідачем надано відповідь Позивачу щодо розгляду звернення від 17.11.2015 (15.12.2015, 20.01.2016) та 21.12.2016 - додано Рішення сесії сільради від 18.12.2015 р. №32-3/VII щодо відкладення розгляду звернення та додано довідку про середню заробітну плату. П'ятим листом від 25.02.2016 вх. №43- Позивач зверталась до сільського голови та просила надати відповідь на перший лист та надати довідку про середню заробітну плату. Шостим листом від 17.03.2016 вх.№61- Позивач зверталась до сесії та знов просила надати відповідь на перший лист та надати довідку про середню заробітну плату. Листом від 04.04.2016 вих. №104 Відповідач пропонував Позивачеві надати докази звернення до ПП "ВСК" про поновлення на роботі та вжиті заходи щодо вирішення спору. У відповідь Позивач листом від 14.04.2016 вх.№126 зазначила, що їй відомо про Рішення сільради від 18.12.2015 №32-3/VII щодо відкладення розгляду звернення. Також Позивач повідомляла про своє працевлаштування до Петриківської районної державної адміністрації з 17.03.2016 і просила здійснити їй виплату середньої заробітної плати за період з 17.11.2015 по 16.03.2016. Проте, на цей час судом вже було відкрито провадження за позовом ОСОБА_5 до сільської ради та сільського голови. Таким чином, вважають, що позивач створила адміністративний спір, який має розглядатись в суді за правилами адміністративного судочинства. При цьому до моменту відкриття провадження по цій справі Відповідачем розглянуто всі листи Позивача. У відповідь на пропозицію Відповідача надати докази звернення до колишнього роботодавця за поновленням на роботі - Позивач інформації не надала, що ставить під сумнів її твердження про відмову в поновленні на роботі. Також Позивач офіційно не зверталася до директора ПП "ВСК" про працевлаштування, таке звернення відбулося у приватній формі. Надані довідки третьою особою про неможливість працевлаштування є сумнівними. В підтвердження неможливості працевлаштування третьою особою надано штатний розклад від 2007 та 2010 років слід оцінювати критично, так як не відповідає вимогам викладених у листі Міністерства Праці та Соціальної Політики України від 27 червня 2007 № 162/06/187-07 "Щодо штатного розпису". Окрім цього назви посад (професій) у штатному розписі підприємства не відповідають назвам із Класифікатора професій ДК 003:2010. Також до штатного розпису включено працівників, які працюють за цивільно-правовими договорами і не мають статусу штатних працівників. Все це, як зазначають відповідачі, свідчить про недійсність "штатного розкладу від 01.01.2011". У зв'язку з порушеннями третьою особою ст. 41 КУпАП, просять суд винести окрему ухвалу про притягнення посадових осіб ПП "ВСК" до адміністративної відповідальності. Позивачем в порушення норм КЗпП України проігнорована передбачена законодавством письмова форма укладання трудового договору. Матеріали справи не містять будь-яких доказів письмового або будь-якого іншого офіційного звернення Позивача до колишнього роботодавця за поновленням на роботі. Позивачем також не подано заяву про поновлення на роботі. Також, як стало відомо під час судового розгляду, Позивач звернулася до ПП "ВСК" про прийом на роботу ще перебуваючи на виборній посаді в сільській раді, що заборонено законом. Лист до Відповідача не надходив і не розглядався до судового засідання. Позивачем не надано до сільської ради та суду належних доказів неможливості отримання відповідної роботи (посади). Більше того - Позивачем не надано доказів навіть звернення до колишнього роботодавця за поновленням на роботі, що унеможливлює застосування гарантій, передбачених ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" у виді середньої заробітної плати під час працевлаштування. Виходячи з вказаного є необґрунтованими і вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Представник третьої особи Косенко В.С. вважав позов обґрунтованим та просив його задовольнити. Пояснив, що у листопаді 2015 року до нього зверталася усно Позивачка з проханням її працевлаштувати на попередню посаду. У зв'язку з економічною ситуацією в країні та скороченням штатного розпису посад на підприємстві у такому працевлаштуванні ним було відмовлено. В наступному було надано письмову відповідь.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, інших учасників судового розгляду, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

Основоположний закон Держави передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Позивач була обрана депутатом Єлизаветівської сільської ради VI скликання, її повноваження визнані на першій сесії сільської ради 10.11.2010. Цього ж дня її було обрано секретарем Єлизаветівської сільської ради.

16.11.2015 Позивач звільнена у зв'язку із закінченням строку повноважень ради (пункт 1 статті 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

17.11.2015 Позивач звернулася з листом до сесії Єлизаветівської сільської ради про виплату середньої заробітної плати на час працевлаштування, але не більше шести місяців. До листа було додано довідки ПП "ВСК" №171 та №172 від 18.11.2015 про неможливість надати Позивачу попереднє місце роботи або рівноцінну роботу в ПП "ВСК" та на іншому підприємстві, в установі, організації за відсутності таких; про те, що Позивач працювала на посаді начальника виробничо-технічного відділу в ПП "ВСК" з 03.01.2008 по 10.11.2010 та звільнена з посади по переводу на виборну посаду, відповідно.

15.12.2015 Позивач знову звернулася до сесії Єлизаветівської сільської ради в порядку уточнення, а саме просила здійснити нарахування з наступної дати після звільнення.

18.12.2015 рішенням Єлизаветівської сільської ради №32-3/VII відкладено розгляд звернення Позивача щодо виплати середньомісячної заробітної плати до надання заявником довідки, по якій причині не можуть взяти на попередню роботу (посаду) та довідки про середньомісячну заробітну плату.

21.12.2015 Позивач звернулася до секретаря Єлизаветівської сільської ради про надання довідки про середню заробітну плату за 2015 рік для подальшого її розгляду на сесії Єлизаветівської сільської ради 25.12.2015.

Дані обставини відповідачами не заперечувалися.

З листами про розгляд питання щодо виплати середньої заробітної плати Позивач також зверталася 20.01.2016, 25.02.2016, 17.03.2016.

17.03.2016 Позивач працевлаштувалася до Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Таким чином, Позивач є суб'єктом даних правовідносин на якого розповсюджується дія норми ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Як підтвердив представник третьої особи, Позивачу не було можливості надати попередню роботу (посаду), або інша рівноцінну роботу (посаду), в підтвердження чого були надані відповідні письмові довідки.

Єлизаветівська сільська рада отримавши звернення Позивача, відповідні довідки та копію трудової книжки протиправно не призначила та не виплатила середню заробітну плату, яку Позивач одержував на виборній посаді у раді.

Станом на дату розгляду справи такі виплати Єлизаветівською сільською радою не здійснені.

Доказів зворотного, в порушення ч.2 ст. 71 КАС України, Єлизаветівською сільською радою не надано.

Між тим, суд не погоджується з розрахунком наданим Позивачем, так як відповідно довідки Єлизаветівської сільської ради, заробітна плата Позивача за вересень та жовтень 2015 року складала - 5080,72 грн., відповідно. При цьому середньоденна заробітна плата (дохід) складає 236,31 грн. Кількість робочих днів з 18.11.2015 по 16.03.2016 складає 84. Тобто до виплати має бути 19850,04 грн.

Таким чином в даній частині позовні вимоги підлагають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 13 ч.4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою.

Як встановлено судом, Єлизаветівською сільською радою відповідне призначення коштів щодо виплати Позивачу не приймалося, а тому вимоги до голови цієї ради є необґрунтованими та такими, що підлягають залишенню без задоволенню.

Також необґрунтованими є вимоги Позивача щодо стягнення моральної шкоди, оскільки відповідних доказів останнім в порушення свого обов'язку визначеного ст. 71 КАС України суду не надано.

Щодо доводів відповідачів, що Позивач офіційно не зверталася до попереднього роботодавця, то відповідно до чинного законодавства такого обов'язку на Позивача не покладається, як встановлено судом Позивачем надано до Єлизаветівської сільської ради відповідні довідки. Факти викладені в довідках підтвердив в судовому засіданні директор ПП "ВСК". Посилання на дати зазначені в довідках, які є пізнішими за дату звернення Позивачем безпосередньо до сільської ради не впливають на прийняте рішення судом, суд розцінює їх як описку, про що також повідомив і представник третьої особи. Так само суд оцінює критично доводи відповідачів щодо неналежності довідок ПП "ВСК", так як зокрема Законом України "Про статус депутатів місцевих рад" не передбачено обов'язку у Позивача доводити правомірність відмови попереднього роботодавця щодо працевлаштування. Зазначені довідки суд сприймає як допустимі та належні докази.

Також суд оцінює критично доводи відповідачів щодо, як вважають останні, порушення законодавства з боку ПП "ВСК" при звільненні Позивача, ведення штатного розпису та інше, оскільки в даній справі суд не надає оцінки господарській діяльності вказаного підприємства, оскільки це виходить за межі предмету позову. Так сама, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали, оскільки це є правом, а не обов'язком суду. Підстав для постановлення вказаного процесуального документа суд не вбачає.

Не може свідчити про невиконання свого обов'язку щодо здійснення виплат передбачених ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" факт звернення Позивача до ПП "ВСК" про намір працевлаштування в період перебування на виборній посаді, оскільки чинним законодавством таких заборон не передбачено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Єлизаветівська сільська рада протиправно не здійснила дії щодо виплати Позивачу середньомісячної заробітної плати в розмірі 19850,04 грн.

Інші доводи сторін на висновки суду не впливають.

Розподіл процесуальних витрат здійснити відповідно до ст. 94 КАС України, а саме стягнути з Єлизаветівської сільської ради понесені Позивачем витрати по сплаті судового збору за подання позову, виходячи з того, що судовий сбір сплачений за мінімальною ставкою, який мав бути сплачений навіть якщо б позивач подала позов в межах, який задоволено судом.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 128, 158-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області щодо невиплати ОСОБА_5 середньомісячної заробітної плати з дня її звільнення до дня працевлаштування - протиправною.

Зобов'язати Єлизаветівську сільську раду Петриківського району Дніпропетровської області вчинити дії щодо виплати ОСОБА_5 середньомісячної заробітної плати відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" в розмірі 19850 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят) грн. 04 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102 (тисяча сто дві) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови буде виготовлено та підписано 03.10.2016.

Суддя І. М. Соловйов