Справа № 727/4761/16-а
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/4761/16-а
Провадження № 2-а/727/155/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.,

при секретарі Меренчук Р.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Чернівці, Інспектора патрульної поліції роти №4 Управління патрульної поліції в м.Чернівці Салига Марії Іванівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення до відповідачів Управління патрульної поліції в м.Чернівці, Інспектора патрульної поліції роти №4 Управління патрульної поліції в м.Чернівці Салига Марії Іванівни, посилаючись на те, що постановою інспектора патрульної поліції роти №4 Управління патрульної поліції в м.Чернівці Салига Марії Іванівни серії ПС2 №644648 від 17 червня 2016 року його притягнуто до відповідальності за статтею 122 ч.1 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Позивач стверджує, що того дня, 17.06.2016 року він, на автомобілі НОМЕР_1, під'їхав з боку вулиці Д.Загули до Центрального ринку в м.Чернівці і приблизно на три хвилини здійснив зупинку біля знаку платна стоянка. Згодом, повернувшись до автомобіля позивач виявив біля автомобіля працівників поліції, які повідомили йому, що він порушив вимоги Правил дорожнього руху та відносно позивача була складена оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення. Позивач вказує, що здійснив зупинку на місці, де постійно зупиняються транспортні засоби та вимог Правил дорожнього руху не порушував.

Стверджує, що інспектором в порушення вимог ст.254 КУпАП не було вручено позивачу протокол про адміністративне правопорушення, розгляд справи відбувся на місці, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за наданням правової допомоги, без можливості подання заперечень, інших доказів, чим також порушено вимоги статей 33, 268 КУпАП. Окрім того, при розгляді справи, вказує позивач, інспектором поліції було порушено вимоги ст.279 КУпАП, а саме не роз'яснено позивачу його права та обов'язки, не взято до уваги клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Також пояснення позивача по суті справи не взяті до уваги, відсутні також будь-які пояснення свідків чи інші належні докази.

Також, вказує позивач, у постанові про адміністративне правопорушення серії ПС2 №644648 в графі «суть адміністративного правопорушення», опис інспектором поліції порушення вимог Правил дорожнього руху є абсолютно незрозумілим.

На основі викладеного позивач просить суд визнати дії інспектора патрульної поліції роти №4 Управління патрульної поліції в м.Чернівці Салиги Марії Іванівни протиправними; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №644648 від 17 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні тим, що у позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи в суді, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Письмові заперечення на позов поступили та були передані судді після розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення, бланк ПС2 №644648 від 17.06.2016 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень (а.с.8). З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Ауді А6», номерний знак: СЕ 8743 АЕ, 17 червня 2016 року, о 19:40 годині, в м. Чернівці, здійснив стоянку автомобіля на перехресті вулиць Дмитра Загули та Героїв Майдану, порушивши п. 15.9. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України.

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КпАП України передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому в розумінні вимог статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб'єкта владних повноважень у правовідносинах щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб'єкт владних повноважень - відповідач, - повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Враховуючи вищевикладене, та, зокрема, те, що частиною 2 статті 258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов'язку складати протокол про адміністративне правопорушення, посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, а також посилання на докази та конкретні обставини, які були враховані інспектором при прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №644648 від 17 червня 2016 року не містить посилань на перелічені статтею 251 КУпАП, докази вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 15.9 ПДР, оскільки такі посилання в даній постанові відсутні, враховуючи також факт невизнання позивачем правопорушення.

Суд також звертає увагу на те, що в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було надано суду належних доказів на підтвердження факту здійснення позивачем зупинки саме на перехресті (тобто вчинення саме того адміністративного правопорушення, за вчинення якого його притягнуто до адміністративної відповідальності внаслідок прийняття оскаржуваної постанови).

Крім того, зі змісту даної постанови не вбачається чітке зазначення відповідачем правової кваліфікації адміністративного правопорушення, а саме - пункт 15.9 (ґ) чи пункт 15.9 (г) Правил дорожнього руху.

Так підпунктом г) пункту 15.9 Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; в свою чергу підпунктом ґ) пункту 15.9 Правил передбачено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Окрім того, згідно вимог пункту 9 Розділу 4 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

В той же час, суд звертає увагу на те, що помилки чи технічні описки в правовій кваліфікації вчиненого особою діяння (в т.ч. адміністративного правопорушення) відповідно до вимог чинного законодавства України є недопустимими. При цьому оглянутий в судовому засіданні оригінал постанови про адміністративне правопорушення, вручений позивачу на місці інспектором поліції є фактично нечитаємим та таким, що допускає сумнів у правовій кваліфікації діяння, вчиненого позивачем.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Задовольняючи позовні вимоги, суд також виходить з вищезазначених норм Закону.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адмінправопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові - відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене та відсутність належного обґрунтування відповідачем правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши дії інспектора поліції протиправними та скасувавши постанову в справі про адмінправопорушення.

Керуючись ст. ст. 6-14, 17, 69-71, 99, 100, 158-163, 171 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Чернівці, Інспектора патрульної поліції роти №4 Управління патрульної поліції в м.Чернівці Салига Марії Іванівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України - задовольнити.

Визнати дії інспектора патрульної поліції роти №4 Управління патрульної поліції в м.Чернівці Салиги Марії Іванівни протиправними.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №644648 від 17 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ :