Справа № 200/10624/16-а
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження № 2а/200/442/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Васенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об"єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов"язання вчинити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач з урахуванням уточнень посилається на те, що з 03.07.2000 року по 09.10.2014 року він працював в органах прокуратури Дніпропетровської області, обіймаючи різні посади та набув право на пенсію за вислугу років. 15.12.2010 року рішенням УПФУ в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, на підставі постанови суду від 15.11.2010 року, йому призначено пенсію за вислугу років довічно на підставі Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції чинній на той час. На час призначення пенсії стаж його роботи на прокурорських посадах складав 10 років 1 місяць і відповідно йому була нарахована пенсія в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру. Після призначення пенсії він продовжував працювати в органах прокуратури. 09.10.2014 року на підставі наказу прокурора Дніпропетровської області № 2996 к від 09.10.2014 року він був звільнений з органів прокуратури на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін. На час його звільнення загальний стаж його роботи становив 35 років 6 місяців 17 днів, у тому числі на прокурорських посадах - 14 років 3 місяці, що є підставою відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", чинній на час призначення пенсії, для збільшення пенсії до розміру 88%.

30.09.2015 року постановою Кабінету Міністрів України № 763 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505" затверджено структуру й умови оплати та нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури України. Згідно п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов"язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій з 01.12.2015 року підвищено на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури". В зв"язку з цим у нього як у пенсіонера органів прокуратури виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року.

Позивач зазначає, що 16.05.2016 року він звернувся до Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську з заявою про перерахунок пенсії в зв"язку на підставі ст.ст. 13, 18, 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції 12.07.2001 року та надав довідку прокуратури Дніпропетровської області № 18-174 вих. 16 від 16.05.2016 року про підвищення відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року та № 1013 від 09.12.2015 року заробітної плати на посаді прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах. Відповідач йому відмовив у здійснені перерахунку пенсії, про що повідомив листом № 1934/02-21 від 17.05.2016 року, у якому зазначив, що Управлінням ПФУ відмовлено в перерахунку пенсії згідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-УІІ від 14.10.2014 року в редакції Закону від 28.12.2014 року, так як на дату його звернення до ПФУ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено Кабінетом Міністрів України. Позивач зазначає, що він вважає таке рішення відповідача протиправним та незаконним, яке суттєво обмежує зміст та обсяг його пенсійних прав.

Також, позивач вважає необхідним розглянути питання щодо реалізації гарантованого ч.1 ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ в редакції, чинній станом на 01.09.2011 року та набутого ним права на зміну розміру пенсії з подальшим перерахунком шляхом збільшення призначеної пенсії на 2% за кожний повний рік роботи понад 10 років, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку без обмеження її максимального розміру. Після при значення йому пенсії він продовжував працювати в органах прокуратури і був звільнений лише 09.10.2014 року. Тобто він має стаж роботи на посаді прокурора 14 років і 3 місяці, що дає йому право на підвищення розміру пенсії з 80% до 88%. Таким чином, 16.05.2016 року він звернувся до відповідача не за призначенням пенсії по новому, підвищеному розмірі у відсотках, а за перерахунком пенсії в розумінні ч.1 та ч.17 статті 50-1 Закону України № 1789-ХХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії, у зв"язку зі збільшенням спеціального стажу роботи та підвищенням заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії.

Посилаючись на зазначене, позивач просить визнати неправомірними дії Центрального об"єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови у перерахунку йому пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру"; зобов"язти відповідача зарахувати період його роботи на посаді прокурора з 10.08.2010 року по 09.10.2014 року, тобто 4 роки 2 місяці, до стажу його роботи на посаді прокурора: в загальному обчисленні 14 років 3 місяці, що дає йому право на підвищення розміру пенсії з 80% до 88%; зобовязати Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську перерахувати з 01 січня 2016 року призначену йому пенсію у зв"язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанов КМУ №505 від 31.05.2012, №763 від 30.09.2015 та №1013 від 09.12.2015 року, згідно з вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 16.05.2016 №18-174 вих.16, в розмірі 88% місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різниці між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії.

В судове засідання позивач не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

В судове засідання представник відповідача не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій заперечував проти позову.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та підтвердженні матеріалами справи, з 03.07.2000 року по 09.10.2014 року позивач працював в органах прокуратури Дніпропетровської області, обіймаючи різні посади та набув право на пенсію за вислугу років.

15.12.2010 року рішенням Управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська на підставі постанови суду від 15.11.2010 року позивачу призначено пенсію за вислугу років довічно на підставі Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції чинній на той час.

На час призначення пенсії стаж роботи позивача на прокурорських посадах складав 10 років 1 місяць і відповідно йому була нарахована пенсія в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати без обмеження її граничного розміру. Після призначення пенсії позивач продовжував працювати в органах прокуратури.

09.10.2014 року на підставі наказу прокурора Дніпропетровської області № 2996 к від 09.10.2014 року позивач був звільнений з органів прокуратури на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін. На час його звільнення загальний стаж його роботи становив 35 років 6 місяців 17 днів, у тому числі на прокурорських посадах - 14 років 3 місяці, що є підставою відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", чинній на час призначення пенсії, для збільшення пенсії до розміру 88%.

30.09.2015 року постановою Кабінету Міністрів України № 763 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505" затверджено структуру й умови оплати та нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури України.

Згідно п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов"язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій з 01.12.2015 року підвищено на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури". В зв"язку з цим у нього як у пенсіонера органів прокуратури виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року.

16.05.2016 року позивач звернувся до Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську з заявою про перерахунок пенсії в зв"язку на підставі ст.ст. 13, 18, 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції 12.07.2001 року та надав довідку прокуратури Дніпропетровської області № 18-174 вих. 16 від 16.05.2016 року про підвищення відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року та № 1013 від 09.12.2015 року заробітної плати на посаді прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах.

Відповідач йому відмовив у здійснені перерахунку пенсії, про що повідомив листом № 1934/02-21 від 17.05.2016 року, у якому зазначив, що Управлінням ПФУ відмовлено в перерахунку пенсії згідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-УІІ від 14.10.2014 року в редакції Закону від 28.12.2014 року, так як на дату його звернення до ПФУ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено Кабінетом Міністрів України.

Суд вважає зазначені дії відповідача протиправними, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен новий рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Встановлено, що у 2010 році позивачу згідно постанови суду від 15.11.2010 року УПФУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська призначено пенсію у розмірі 80% з урахуванням загального стажу роботи понад 30 років, у тому числі під час роботи в органах прокуратури понад 10 років. Гарантовані законом підстави та порядок перерахунку раніше призначених пенсій прокурорам регулюють частини 13 та 18 ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ у редакції на час призначення пенсії. Відповідно до ст. 13 ст. 50-1 вказаного Закону обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв"язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 18 ст. 50-1 Закону).

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", що набрав чинності з 01.10.2011 року, передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим законом.

Законом України № 76-УІІІ від 28.12.2014 року, який набрав законної сили 01.01.2015 року, внесено зміни до ч.2 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії (60%) за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, а також до частини 18 цієї статті, у якій зазначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунок вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Норми, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, у звязку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI та Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166- VIІ, змін не зазнали, змінилась лише нумерація частини цієї статті.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а не в розмірі, як зазначає відповідач.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213 у вищевказаному нормативному акті (п.5) визначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до деяких законів, у тому числі до Закону України "Про прокуратуру". Однак, ці обмеження не стосуються пенсіонерів, які до 02.03.2015 року вже отримували пенсії і мали гарантоване право на їх перерахунки з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в країні дії принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати непрацездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпним. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією прав на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст..17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011 року до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з п.2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Оскільки позивачу пенсія була призначена до набрання законної сили Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668- VI, то зазначені обмеження на нього не поширюються.

Таким чином, з огляду на вищевстановлені обставини, суд вважає протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії на підставі заяви від 16.05.2016 року, документів пенсійної справи, довідки прокуратури Дніпропетровської області про заробітну плату від 16.05.2016 року № 18-174вих16 та ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції Закону від 12.07.2001 року, що діяла станом на час призначення пенсії у 2010 році, з розрахунку від суми місячного заробітку з 01.01.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії.

Також, судом встановлено, що позивач відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ в редакції, чинній станом на 01.09.2011 року, має право на зміну розміру пенсії з подальшим перерахунком шляхом збільшення призначеної пенсії на 2% за кожний повний рік роботи понад 10 років, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку без обмеження її максимального розміру. Після призначення йому пенсії він продовжував працювати в органах прокуратури і був звільнений лише 09.10.2014 року. Тобто, позивач має стаж роботи на посаді прокурора 14 років і 3 місяці, що дає йому право на підвищення розміру пенсії з 80% до 88%.

Таким чином, судом встановлено, що 16.05.2016 року позивач звернувся до відповідача не за призначенням пенсії по новому, підвищеному розмірі у відсотках, а за перерахунком пенсії в розумінні ч.1 та ч.17 статті 50-1 Закону України № 1789-ХХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії, у зв"язку зі збільшенням спеціального стажу роботи та підвищенням заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії. Тому, суд вважає, що відповідач мав провести перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі його заяви від 16.05.2016 року відповідно до ч.1, 12, 17 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року у редакції на час призначення пенсії, за документами пенсійної справи, починаючи з 01.01.2016 року у розмірі 88% від заробітної плати, зазначеної у вищевказаній довідці № 18-174вих16 від 16.05.2016 року без обмеження максимального розміру пенсії та виплатити різницю в пенсійних виплатах за минулий час.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Згідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином суд вважає такими, що підлягають задоволенні позовні вимоги позивача про визнання неправомірними дій Центрального об"єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови у перерахунку йому пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Для поновлення прав позивача суд вважає за необхідне зобов"язти відповідача зарахувати період його роботи на посаді прокурора з 10.08.2010 року по 09.10.2014 року, тобто 4 роки 2 місяці, до стажу його роботи на посаді прокурора: в загальному обчисленні 14 років 3 місяці, що дає йому право на підвищення розміру пенсії з 80% до 88%; зобовязати Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську перерахувати з 01 січня 2016 року призначену йому пенсію у зв"язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанов КМУ №505 від 31.05.2012, №763 від 30.09.2015 та №1013 від 09.12.2015 року, згідно з вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 16.05.2016 №18-174 вих.16, в розмірі 88% місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різниці між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії. Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування вимог позивача відповідачем суду не надано.

Згідно до ч.1 ст. 94 КАС України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача понесені ним витрати по справі в сумі 551 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об"єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Зобов"язти Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську зарахувати період роботи ОСОБА_1 на посаді прокурора з 10.08.2010 року по 09.10.2014 року, тобто 4 роки 2 місяці, до стажу його роботи на посаді прокурора: в загальному обчисленні 14 років 3 місяці, що дає йому право на підвищення розміру пенсії з 80% до 88%.

Зобовязати Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську перерахувати з 01 січня 2016 року призначену ОСОБА_1 пенсію у зв"язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанов КМУ №505 від 31.05.2012, №763 від 30.09.2015 та №1013 від 09.12.2015 року, згідно з вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 16.05.2016 №18-174 вих.16, в розмірі 88% місячного заробітку без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різниці між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по справі в сумі 551 грн. 20 коп. з рахунку бюджетних асигнувань Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.О. Кудрявцева