Справа № 2а-18/12
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 р. Справа № 2а-18/12
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2012р. по справі № 2а-18/12

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

03 січня 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області:

- зарахувати період її трудового стажу за спеціальністю викладача Глухівського коледжу СНАУ з 1 січня 2004 року по 30 листопада 2006 року, протягом якого вона була незаконно відсторонена від посади, до страхового стажу згідно якого обчислюється розмір пенсії;

- зобов'язати відповідача прирівняти період з 1 липня 2003 року по 30 листопада 2006 року ( 41 місяць), протягом яких позивачка не працювала у зв'язку із незаконним відстороненням її від посади, до періоду роботи, який передував незаконному притягненню її до кримінальної відповідальності а саме, прирівняти до періоду її роботи з 1 вересня 1979 року по 1 лютого 1983 року;

- зобов'язати відповідача виплатити недоплачену суму пенсії за вислугу років, за період з 1 грудня 2006 року по 4 липня 2011 року з врахуванням індексу інфляції;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії за віком, яка була призначена позивачці з 4 липня 2011 року, з врахуванням до її страхового стажу, періоду її незаконного відсторонення від посади;

- стягнути з відповідача 5000 грн. моральної шкоди.

Відповідач позову не визнав, надавши суду заперечення, суть яких зводиться до того, що протягом часу, поки позивачка була відсторонена від посади, страхові внески до Пенсійного фонду за неї не сплачувались, а тому цей період не може бути зарахований до трудового стажу, який враховується при призначенні пенсії. Тому відповідач вважає, що пенсія позивачці призначена відповідно до вимог діючого законодавства і підстав для задоволення її позову не має.

03 лютого 2012 року постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі зарахувати період трудового стажу ОСОБА_2 за спеціальністю викладача Глухівського коледжу СНАУ з 1 січня 2004 року по 30 листопада 2006 року, до страхового стажу згідно якого обчислюється розмір пенсії.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі прирівняти період з 1 липня 2003 року по 30 листопада 2006 року, до періоду роботи позивачки ОСОБА_2 з 1 вересня 1979 року по 1 лютого 1983 року.

Враховуючи вищевказаний перерахунок трудового стажу ОСОБА_2, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму пенсії за вислугу років, за період з 1 грудня 2006 року по 3 липня 2011 року та провести перерахунок пенсії за віком, яка була призначена ОСОБА_2 з 4 липня 2011 року.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі на користь ОСОБА_2 500 грн. моральної шкоди та 37 грн. 64 коп. повернення понесених позивачкою судових витрат.

Управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області у апеляційній скарзі просило постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що підстави для застосування до спірних правовідносин норми статті 8 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" відсутні, оскільки ОСОБА_2 не призначалась пенсія за віком на пільгових умовах. Крім того, вказує, що моральна шкода, заявлена позивачкою до відшкодування, нічим не обґрунтована, факт заподіяння ОСОБА_2 такої шкоди судом не з'ясований, а також не досліджено з чого позивачка виходила, визначаючи суму заподіяної їй моральної шкоди. Заявник також вказує на пропуск ОСОБА_2 строку звернення до суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

05 квітня 2012 року постановою Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі задоволено частково.

Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2012 р. по справі № 1804/2-а-18/2012 скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму пенсії за вислугу років за період з 1 грудня 2006 року по 02 липня 2011 року та стягнення моральної шкоди.

Відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму пенсії за вислугу років за період з 1 грудня 2006 року по 02 липня 2011 року - залишено без розгляду.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

24 січня 2013 року Харківським апеляційним адміністративним судом ухвалено додаткову постанову по справі №1804/2а-18/12, якою стягнуто судові витрати у розмірі 37 (тридцять сім) грн. 64 коп. на користь ОСОБА_2 з Державного бюджету України.

25 серпня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2012 року у даній справі скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції з тих підстав, що судом апеляційної інстанції не було належним чином з'ясовано чи набула позивачка право на пенсію за віком на пільгових умовах та чи призначено їй таку пенсію, що в свою чергу є єдиною підставою для застосування до спірних правовідносин вимог статті 8 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду". За таких обставин, суд касаційної інстанції вважав передчасними висновки суду апеляційної інстанції про можливість прирівняти період відсторонення позивачки від роботи до періоду її роботи з 01.09.1979 року по 01.02.1983 року.

Згідно частини 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотиви, з яких скасована постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2012 року, є обов'язковими для суду апеляційної інстанції при розгляді справи.

Сторони в судове засідання не з»явились, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, в своїх заявах просили справу розглянути в їх відсутність, що відповідно до вимог ч.4 ст. 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

22 вересня 2016 року до суду апеляційної інстанції позивачкою ОСОБА_2 подано заяву про зменшення та уточнення позовних вимог, і якій позивачка просить суд:

1) зобов'язати відповідача:

- повернути загальну суму пенсійних виплат, які протиправно не доплачені позивачці щомісячно у розмірі 92 гривні 62 копійки, починаючи з 01.10.2012 року;

- визнати період з 01.07.2003 року по 30.11.2006 року трудовим стажем, прирівняти його до періоду трудової діяльності позивачки з 01.09.1979 року по 01.02.1983 року та зарахувати до трудового стажу;

- перерахувати розмір пенсії позивачки за віком на час її призначення на 04 липня 2011 року при обчисленні заробітної плати у період з 01.07.2003 року по 30.11.2006 року, підставити заробітні плати позивачки та середню по народному господарству періоду з 01.09.1979 року по 01.02.1983 року;

- на підставі зазначених перерахунків нарахувати загальну суму недоплачених пенсійних виплат з урахуванням індексу інфляції починаючи з 04 липня 2011 року;

2) стягнути з відповідача своєчасно не виплачену (недоплачену) суму пенсійних виплат починаючи з 04 липня 2011 року в порядку відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини 4 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши, відповідно до ст.. 195 КАС України, в межах апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав:

Під час судового розгляду справи встановлено, що 09.09.1978р. позивач була прийнята на роботу викладачем Глухівського коледжу СНАУ .

08.04.2003р. постановою, санкціонованою прокурором Глухівської міжрайонної прокуратури Сумської області, позивача відсторонено від виконання обов'язків викладача Глухівського коледжу СНАУ у зв'язку з порушенням кримінальної справи про її обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частино другою статті 368 КК України.

У зв'язку з розслідуванням кримінальної справи позивач була відсторонена від роботи у період з 08.04.2003р. по 26.12.2006р.

26.12.2006 року постановою санкціонованою прокурором Глухівської міжрайонної прокуратури Сумської області, кримінальна справа щодо позивачки була закрита на підставі пункту 2 статті 6, статті 213 КПК України.

30.11.2006р., відповідно до наказу Глухівського коледжу СНАУ від 28.11.2006р. №88 позивачка звільнилася з посади викладача у зв'язку із виходом на пенсію як працівник освіти .

З 01.12.2006р. позивачу призначено пенсію за вислугу років як працівник освіти, згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення", а з 04.07.2011р. - пенсію за віком.

Постановою Глухівського міжрайонного прокурора від 29.06.2009р. та рішенням Глухівського міськрайсуду Сумської області від 15.12.2009р. визначено розмір та стягнуто на користь позивачки з Державного бюджету України на відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органів досудового слідства, 58515,86 грн втраченого заробітку.

28.11.2011р. позивач звернулась до відповідача із заявою про зарахування періоду з 01.01.2004р. по 30.11.2006р. трудового стажу за спеціальністю викладача за час незаконного відсторонення її від посади до її страхового стажу згідно якого обчислюється розмір пенсії.

Листом від 12.12.2011р. відповідачем повідомлено про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії, оскільки у період з 01.01.2004р. по 30.11.2006р. позивачу не нараховувалась заробітна плата та відповідно не сплачувались страхові внески, як це передбачено статтею 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому вказаний період не підлягає зарахуванню до страхового стажу особи і не може бути врахований при обчисленні пенсії.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині зобов'язання відповідача зарахувати період трудового стажу ОСОБА_2 за спеціальністю викладача Глухівського коледжу СНАУ з 01 січня 2004 року по 30 листопада 2006 року до страхового стажу, згідно якого обчислюється розмір пенсії, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до ст.7 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" час, протягом якого громадянин не працював у зв'язку із незаконним відстороненням його від роботи, зараховується до загального трудового стажу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону № 1788-XII, право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабміном, незалежно від віку.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року N 909 (зі змінами). Право на призначення пенсії за вислугу років визначається переліком, що діє на момент звернення за призначенням пенсії.

Станом на 09.09.2003 року позивачка ОСОБА_2 набула право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки її спеціальний стаж становив 25 років та (нині) Глухівський коледж СНАУ відповідав переліку закладів і установ освіти, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року N 637. Відповідно до п. 1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а у разі необхідності - уточнюючих довідок.

Згідно із записів трудової книжки позивачка ОСОБА_2 прийнята на роботу на посаду викладача 09.09.1978 року та звільнена з посади викладача Глухівського коледжу СНАУ 30.11.2006 року відповідно до наказу № 88-ВК від 28.11.2006 року у зв'язку з виходом на пенсію (а.с.33-36).

За приписами ст. 5 Закону N 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Частиною 2 ст. 40 Закону N 1058-IV встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

У редакції Закону N 1058-IV, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, зазначена формула була такою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік для визначення заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою:

Зв = З + Зд, де:

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою:

Д

Зд = --------- х 100 %, де

Т

Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону;

Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою працівників, зайнятих у галузях економіки України, відповідного року (кварталу).

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

Частинами 2 та 4 ст. 24 Закону N 1058-IV встановлено, - страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Зазначене не суперечить приписам ст. 7 Закону N 266/94-ВР, яким визначено, що період, протягом якого позивачка не працювала у зв'язку з незаконним відстороненням від роботи (посади), зараховується як до загального трудового стажу, так і до стажу роботи за спеціальністю.

Відтак, оскільки позивачка ОСОБА_2 з моменту її реабілітації та до моменту прийняття УПФУ рішення про призначення їй пенсії за вислугу років не працювала, при призначенні пенсії на пільгових умовах період з 01.07.2003 року по 30.11.2006 року може бути зарахований до загального трудового стажу.

Доводи апеляційної скарги відповідача про необхідність закриття провадження у справі колегія суддів вважає безпідставними.

Так, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 07.04.2011 у справі № 2а-1870/378/11, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області про зарахування періоду її трудового стажу за спеціальністю викладача як періоду незаконного відстрочення її Глухівською міжрайонною прокуратуро від вказаної посади з 01.01.2004 по 30.11.2006 до страхового стажу.

09.11.2011 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду вказане рішення залишено без змін.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду того самого спору і між тими самими сторонами.

Предметом спору по справі № 2а-1870/378/11 була законність рішення відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області від 25 вересня 2009 року за її зверненням від 14 вересня 2009 року. По цій справі предметом розгляду є звернення позивачки до того ж відповідача від 28 листопада 2011 року та законність іншого рішення відповідача від 12грудня 2011 року. Тобто предмет позову по вищезазначеним справам є різний, тому підстав для закриття провадження у справі в цій частині позову колегія суддів не вбачає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині зобов'язання відповідача прирівняти період з 1 липня 2003 року по 30 листопада 2006 року, до періоду роботи позивачки з 1 вересня 1979 року по 1 лютого 1983 року, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до приписів ст.7, 8 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", а також ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах та пенсії за віком період, протягом якого ОСОБА_2 не працювала у зв'язку з незаконним відстороненням від роботи (посади), може бути прирівняний до будь-якого періоду роботи, яка перебувала такому незаконному відстороненню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено види державної пенсії які призначаються за цим законом, зокрема, це пенсія за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно за статтею 6 Закону України « Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Позивачці ОСОБА_2 відповідно до її заяви, згідно рішення відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Глухові з 01.12.2006 року була призначена пенсія за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти, при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом міністрів України.

Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначено в статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до якої ОСОБА_2 не має права на цей вид державної пенсії, і позивачка не зверталась з заявою про призначення такої пенсії.

Вказаний факт позивачка не заперечувала в своїй заяві колегії суддів від 22 вересня 2016 року ( а. с. 222 - 225).

Згідно статті 8 Закону N 266/94-ВР, лише при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах періоди, зазначені в частині першій статті 7 цього Закону, на вибір громадянина, який звернувся за пенсією, прирівнюються до роботи, яка передувала незаконному засудженню чи незаконному притягненню до кримінальної відповідальності або яку він мав після звільнення від кримінальної відповідальності чи після відбування покарання. Тобто,

Суд першої інстанції, зазначивши в своєму рішенні про те, що ОСОБА_2 може бути прирівняний період з 01.07.2003 по 30.11.2006 р. до будь - якого періоду роботи, який передував незаконному притягненню позивачки до кримінальної відповідальності не взяв до уваги той факт, що позивачка право на пенсію за віком на пільгових умовах не мала, остання до відповідача не зверталася з заявою про призначення такої пенсії і така пенсія їй ніколи не призначалась.

З огляду не вищезазначене, дія ст. 8 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" N 266/94-ВР, на момент розгляду заяви позивачки не міг бути застосований, оскільки остання не отримує пенсію за віком на пільгових умовах.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що період з 1 липня 2003 року по 30 листопада 2006 року може бути прирівняним до будь-якого періоду роботи, який передував незаконному притягненню позивача до кримінальної відповідальності, лише при призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах.

Вимоги про покладення на відповідача обов'язку нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму пенсії за вислугу років за період з 01.12.2006 року по 03.07.2011 року та провести перерахунок пенсії за віком з 04.07.2011 року є похідними від вимоги про зобов'язання відповідача прирівняти період з 1 липня 2003 року по 30 листопада 2006 року ( 41 місяць), протягом яких позивачка не працювала у зв'язку із незаконним відстороненням її від посади, до періоду роботи, який передував незаконному притягненню її до кримінальної відповідальності а саме, прирівняти до періоду її роботи з 1 вересня 1979 року по 1 лютого 1983 року, тому також задоволенню не підлягають.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 500 гривень, суд першої інстанції не зазначив підстав, для задоволення позову в цій частині, що є порушенням вимог ст.159 КАС України.

Поняття моральна шкода наведено в ст. 23 Цивільного кодексу України. Дана норма дає виключний перелік проявів моральної шкоди, які полягають: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В будь якому випадку це - душевні (фізичні, психічні) страждання, тобто втрати нематеріального характеру.

Позивачкою в адміністративному позові не наведено жодної підстави, визначеної законодавством, для відшкодування моральної шкоди. Не надано доказів спричинення моральної шкоди та обґрунтування розміру такої шкоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в цій частині позовних вимог ухвалена з порушенням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України , та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області - задовольнити частково.

Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2012р. по справі № 2а-18/12 - скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_2 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області прирівняти період з 01 липня 2003 року по 30 листопада 2006 року до періоду роботи позивачки ОСОБА_2 з 01 вересня 1979 року по 01 лютого 1983 року, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму пенсії за вислугу років за період з 01 грудня 2006 року по 03 липня 2011 року, провести перерахунок пенсії за віком, яка була призначена ОСОБА_2 з 01 липня 2011 року та стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Глухові та Глухівському районі Сумської області на користь ОСОБА_2 500 гривень моральної шкоди, і в цій частині ухвалити нову постанову, якою в позові ОСОБА_2 - відмовити.

В іншій частині постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2012 року по справі №2а-18/12 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 03.10.2016 р.