Справа № 547/266/16-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 р. Справа № 547/266/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації на постанову Семенівського районного суду Полтавської області від 15.06.2016р. по справі № 547/266/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації , Управління праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації (далі по тексту - відповідач-1, ДСЗН Полтавської ОДА), Управління праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області (далі по тексту - відповідач-2, УПСЗН Семенівської РДА Полтавської області), в якому просить суд:

- визнати дії Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації та Управління праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області щодо відмови у видачі посвідчення дружині померлого громадянина, передбаченого Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", протиправними (незаконними);

- зобов'язати Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення дружини померлого громадянина ОСОБА_2, смерть якого пов'язана із Чорнобильською катастрофою, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Семенівського районного суду Полтавської області від 15.06.2016 року по справі № 547/266/16-а задоволено адміністративний позов частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо невидачі ОСОБА_1 посвідчення як дружині померлого громадянина, смерть якого пов'язана із Чорнобильською катастрофою.

Зобов'язано Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації (м. Полтава, вул. Ціолковського, 47, ) видати ОСОБА_1 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) посвідчення як дружині померлого громадянина, смерть якого пов'язана із Чорнобильською катастрофою.

Відмовлено у задоволенні адміністративного позову у іншій частині.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації (м. Полтава, вул. Ціолковського, 47, ) на користь ОСОБА_1 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) 551,20 грн. судових витрат.

Відповідач-1, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог позивача та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Семенівського районного суду Полтавської області від 15.06.2016 року по справі № 547/266/16-а та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, а оскаржувані дії відповідача-1 законними, оскільки на момент смерті ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2.), шлюб (сімейний союз жінки та чоловіка) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було зареєстровано у встановленому законом порядку, а тому відсутні підстави для надання ОСОБА_1 посвідчення як дружині померлого громадянина, смерть якого пов'язана із Чорнобильською катастрофою. Таким чином, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а його апеляційна скарга задоволенню.

В апеляційній скарзі просив розгляд справи провести без участі представника Департаменту соціального захисту населення Полтавської області.

Позивач, у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Семенівського районного суду Полтавської області від 15.06.2016 року по справі № 547/266/16-а залишити без змін. Стверджує, що з 1981 року і до дня смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1 проживала з ним однією сім'єю як чоловік і дружина у с.Єгорівка Семенівського району Полтавської області, що підтверджено рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 08.09.2015 року по справі № 547/957/16-ц. У них народилося двоє дітей. Зазначає, що ОСОБА_2 є особою, смерть якої пов'язана із Чорнобильською катастрофою, а відтак, вважає, що відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має право на отримання посвідчення дружини померлого громадянина ОСОБА_2, смерть якого пов'язана із Чорнобильською катастрофою. Зазначає, що Департаментом соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації протиправно не видано позивачеві вказане посвідчення. Таким чином, вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим.

У надісланому запереченні просила розгляд справи провести без її участі.

Відповідач-2 надіслав клопотання, в якому просив суд розгляд справи провести без участі представника Управління праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.06.1986 року по 07.08.1986 року (а.с. 13), мав статус інваліда ЧАЕС 3 групи (а.с. 10), інвалідність встановлена через захворювання, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - стенокардія, кардіосклероз, хронічна аневризма лівого шлуночка (а.с. 12, 14).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року у с. Єгорівка, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Устимівською сільською радою Семенівського району Полтавської області (а.с. 11).

Захворювання та причина смерті останнього пов'язані із виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на що вказує витяг з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міноборони України від 19.10.2015 року №3879 (а.с.19).

А також матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 08.09.2015 року по справі №547/957/16-ц, яке набрало законної сили 21.09.2015 (а.с. 20, 21), встановлено що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживали однією сім'єю як чоловік та дружина в с.Єгорівка Семенівського району Полтавської області з 1981 року по день смерті ОСОБА_2.

Листом від 09.03.2016 року № С-300/09 Департаментом праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації Полтавської області повідомлено ОСОБА_1 про відсутність підстав для видачі їй посвідчення як дружині померлого учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з огляду на відсутність офіційно зареєстрованого шлюбу, а факт шлюбних відносин засвідчено рішенням суду (а.с. 18).

Не погоджуючись такими діями відповідачів, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено правомірності своїх дій щодо невидачі ОСОБА_1 відповідного посвідчення, а також не взято до уваги та не надано належної оцінки обставинам, які встановлено вищезазначеним рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 08.09.2015 року по справі №547/957/16-ц, тобто не враховано, встановлений судовим рішенням факт спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі по тексту - Закон № 796-XII).

Згідно ч. 2 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дружині (чоловіку) померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, а також опікуну дітей померлого видається посвідчення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51, передбачено, що видача посвідчень провадиться, зокрема, дружині померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Відповідно до п.10 вказаного Порядку, посвідчення видається дружині (чоловіку) померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, а також опікуну дітей померлого - на підставі документів про підтвердження статусу, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи або на підставі відповідного посвідчення, а також експертного висновку щодо причинного зв'язку смерті з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Вжиті в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 поняття «чоловік» та «дружина» позначають одного з подружжя.

За частиною першою статті 21 Сімейного кодексу України, подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу - добровільного сімейного союзу жінки та чоловіка, зареєстрованого в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 36 СК України, саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до частини другої статті 21 СК України, проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

У повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік проживають разом, ведуть спільне господарство, разом виховують дітей, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов'язків, притаманних сім'ї. Але при цьому вони не перебувають у шлюбі. В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім'ї, а її учасники визнаватися членами сім'ї, яким з огляду на об'єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов'язки.

Ззовні такі відносини подібні до шлюбних. Однак попри цю схожість, вони не уподібнюються (не ототожнюються) з ними, і жінка та чоловік, які утворили неодружену сімейну пару та за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім'ї, що не є рівнозначним поняттям «чоловік» та «дружина», позаяк саме цими термінами закон персоніфікує кожного з подружжя як суб'єкта правовідносин між собою.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чітко визначено, що право на отримання зазначеного посвідчення мають одне з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім'єю без шлюбу, не належать.

Так, рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 08.09.2015 року по справі №547/957/16-ц, яке набрало законної сили 21.09.2015 (а.с. 20, 21), встановлено що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживали однією сім'єю як чоловік та дружина в с.Єгорівка Семенівського району Полтавської області з 1981 року по день смерті ОСОБА_2 .

Колегія суддів зазначає, що у розумінні пункту ч. 2 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», право на отримання зазначеного посвідчення мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі. Жінка та чоловік, які на час смерті померлого проживали однією сім'єю без шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям.

Отже, встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім'ї не легітимізує і не може легітимізувати (узаконити) правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки за законом подружжя утворюється не від тривалості чи стійкості взаємин, а після реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верхового Суду України від 10 березня 2015 року по справі № 21-615а14.

За правилами ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Виходячи з наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що надаючи відповідь на звернення позивача з питання отримання посвідчення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідачем-1 правомірно не було взято до уваги факт, встановлений рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 08.09.2015 року по справі №547/957/16-ц про проживання позивача з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, оскільки дані правовідносини не породжують виникнення у позивача права отримання посвідчення дружини померлого громадянина, передбаченого Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини другої 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів приходить до висновку про правомірність дій відповідача-1 щодо відмови у видачі ОСОБА_1 посвідчення дружини померлого громадянина, передбаченого Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання дій Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації та Управління праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області щодо відмови у видачі посвідчення дружині померлого громадянина, передбаченого Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", протиправними (незаконними) та зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення дружини померлого громадянина ОСОБА_2, смерть якого пов'язана із Чорнобильською катастрофою, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова Семенівського районного суду Полтавської області від 15.06.2016 року по справі № 547/266/16-а в частині задоволення позовних вимог, не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, внаслідок допущених порушень підлягає скасуванню з прийняттям у цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації задовольнити.

Постанову Семенівського районного суду Полтавської області від 15.06.2016р. по справі № 547/266/16-а скасувати в частині задоволення адміністративного позову ОСОБА_1.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст постанови виготовлений 04.10.2016 р.