Справа № 826/20911/15
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Межевича М.В.

за участю секретаря Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентфорд" до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентфорд" (далі - ТОВ "Рентфорд") звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ у Дніпровському районі) про скасування рішення про невизнання податкової декларації з податку на додану вартість за податковий період травень 2015 року як податковий звіт та зобов'язання прийняти таку декларацію; скасування податкового повідомлення-рішення від 13.08.2015 р. №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Дніпровському районі, яке оформлене листом від 25.06.2015 р. №14602/10/26-53-11-02-06 про невизнання податкової декларації. Зобов'язано ДПІ у Дніпровському районі прийняти податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за податковий період травень 2015 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.08.2015 р. №.

На вказану постанову ДПІ у Дніпровському районі подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Рентфонд" 26 листопада 2014 року взято на податковий обліку в ДПІ у Дніпровському районі.

Між ДПІ у Дніпровському районі та ТОВ "Рентфонд" 30 січня 2015 року укладено договір про визнання електронних документів №300120151. Відповідно до зазначеного договору позивач має право подавати податкові документи в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку до органу ДФС.

На виконання такого договору 17.06.2015 р. ТОВ "Рентфонд" засобами електронного зв'язку в електронній формі надіслано до ДПІ у Дніпровському районі податкову декларацію з ПДВ за травень 2015 року (реєстраційний номер ).

Проте, ДПІ у Дніпровському районі листом від 25.06.2015 р. №14602/10/26-53-11-02-06 повідомлено позивача, що надіслана ним податкова декларація з ПДВ за травень 2015 року не визнана як податковий звіт.

Відповідачем 20.07.2015 р. проведено камеральну (електронну) перевірку даних, задекларованих позивачем у податковій звітності з ПДВ за травень 2015 року, за результатами якої складено акт перевірки №6229/26-53-15-01/39509565.

Даною перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 49.18.1, пп. 49.18.2, пп. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України - неподання податкової звітності з ПДВ за травень 2015 року.

На підставі акту перевірки ДПІ у Дніпровському районі 13.08.2015 р. прийнято податкове повідомлення-рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 170,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 49.8 та п. 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити, зокрема як підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п.48.3 та п.48.4 ст.48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення ДПІ у Дніпровському районі, оформлене листом від 25.06.2015 р. №14602/10/26-53-11-02-06 про відмову у прийнятті податкової декларації позивача з ПДВ за травень 2015 року вмотивоване лише тим, що така декларація підписана керівною особою, яка не причетна до створення та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства. Інших обґрунтувань щодо неприйняття податкової декларації вказане рішення не містить.

Проте, відповідно до квитанції №2, копія якої міститься в матеріалах справи, вказана податкова декларація була прийнята відповідачем 17.06.2015 р. та містила підпис Власова С.Л. При цьому, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № станом на 03.09.2015 р. - Власов С.Л. є керівником ТОВ "Рентфонд" з 25.11.2014 р.

Таким чином, відмова ДПІ у Дніпровському районі у прийнятті податкової декларації позивача з ПДВ за травень 2015 року є необґрунтованою та протиправною, тому підлягає скасуванню.

Посилання ДПІ у Дніпровському районі на відсутність ТОВ "Рентфонд" за місцезнаходженням (02160, м. Київ, проcпект Воз`єднання, будинок 19) є необґрунтованими, оскільки такі обставини не були зазначені у рішенні-листі від 25.06.2015 р. №14602/10/26-53-11-02-06, отже не були підставою для прийняття такого рішення.

Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що вказана позивачем у декларації адреса відповідає інформації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як місцезнаходження ТОВ "Рентфонд".

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до п. 49.13 ст. 49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність встановлення, що податкова декларація ТОВ "Рентфонд" з ПДВ за травень 2015 року (реєстраційний номер ) вважається прийнятою та зареєстрованою 17 червня 2015 року.

Таким чином, оскільки вказана податкова декларація була подана позивачем у встановлений законодавством строк та спосіб, а її неприйняття відбулось через протиправні дії відповідача, тому підстави для прийняття податкового повідомлення-рішення від 13.08.2015 р. № також відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 р. ДПІ у Дніпровському районі відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення у справі. Станом на 28.09.2016 р. судовий збір заявником апеляційної скарги не сплачено, тому він підлягає стягненню судом, в розмірі встановленому ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", - 1339,80 грн. (110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за немайновий спір, який подано юридичною особою). Згідно із ч. 1 ст. 9 цього Закону, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, тому апеляційну скаргу ДПІ у Дніпровському районі необхідно залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2016 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2016 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1339,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Межевич М.В.

Повний текст ухвали складено 03.10.2016 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Межевич М.В.

Земляна Г.В.