Справа № 242/2771/16-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пирогова Л.В.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2016 р. справа №242/2771/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєва І.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 01 липня 2016 р. у справі № 242/2771/16-а (головуючий І інстанції Пирогова Л.В.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ у м.Києві 10 роти 3 батальону лейтенанта поліції Пуха Сергія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до інспектора УПП МВС у місті Києві 10 роти 3 батальйону лейтенанта поліції Пуха С.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 990486 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі положення частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) і закрити провадження у справі.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк п`ять днів для усунення недоліків, а саме: зазначити ім`я відповідача, посаду і місце служби посадової чи службової особи, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, якщо такі відомі; надати квитанцію про сплату судового збору у розмірі 551 грн 20 коп. або документ, який би надавав суду підстави вважати, що позивач має право на пільги щодо сплати судового збору, передбачені статтею 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року (далі Закон № 3674-VI) (а.с.6).

30 червня 2016 року позивачем подано заяву на виконання ухвали суду від 10 червня 2016 року, в якій, крім іншого, зазначено, що позивач відповідно до частини 4 статті 288 КУпАП звільняється від сплати судового збору, що також зазначено в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2. (а.с.9-11).

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01 липня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу, у зв`язку з не усуненням недоліків (а.с.13)

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просив ухвалу скасувати. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач у відповідності до статті 288 КУпАП звільняється від сплати судового збору (а.с.15-17).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана з порушенням статті 106 КАС України, а саме ухвала обґрунтована тим, що позивачем до позову не додано квитанції про сплату судового збору в розмірі встановленому Законом № 3674-VI. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що КАС України та Закон № 3674-VI, із змінами станом на 29.09.2015, не містить посилань щодо звільнення за вказаною категорією справ від сплати судового збору, а тому за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом № 3674-VI.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції не погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції на час звернення з позовною заявою), ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.)

Стаття 5 Закону № 3674-VI визначає перелік осіб звільнених від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відносини щодо звільнення від сплати судового збору врегульовуються іншими законами України, а не тільки статтею 5 Закону № 3674-VI, оскільки вказана стаття не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору.

Зокрема, відповідно до частини 4 статті 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Статтею 87 КАС України визначено, що до судових витрат належать судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом про судовий збір, який набрав чинності 01 листопада 2011 року, такі особи не віднесені до кола суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об`єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Разом із цим, такий припис частини 4 статті 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону № 3674-VI, якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки, як зазначалось коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним.

Цей Закон не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону (пункту 1 частини 3 статті 10 Закону № 3674-VI).

Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини четвертої статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону про судовий збір.

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір.

Така правова позиція також відповідає Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 7 постанови від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» та Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2.

Колегія суддів зазначає, що внесення зміни до Закону № 3674-VI, зокрема Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VІІІ, не може вважатись підставою для не застосування вимог статті 288 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно статті 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо повернення позовної заяви, внаслідок чого ухвала суду підлягає скасуванню через порушення норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 199, 202, 204, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 01 липня 2016 р. у справі № 242/2771/16-а задовольнити.

Скасувати ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 01 липня 2016 р. у справі № 242/2771/16-а.

Матеріали адміністративної справи № 242/2771/16-а направити до Селидівського міського суду Донецької області для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Е.Г. Казначеєв

Судді І.А. Васильєва

А.В. Гайдар