Справа № 810/2937/16
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

19 вересня 2016 року Справа № 810/2937/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
довідділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області
провизнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про визнання дій відповідача протиправними, визнання протиправною та скасування постанови від 31.08.2016 ВП № 42149861 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Згідно з приписами статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Так, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 31.08.2016 ВП № 42149861, винесену відповідачем під час примусового виконання виконавчого листа № 2-157/12, виданого 05.03.2016 Обухівським районним судом Київської області, та визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області щодо її прийняття.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є дії та рішення державного виконавця, що вчинені (прийняті) ним відносно боржника у виконавчому провадженні під час виконання судового рішення, яке ухвалено Обухівським районним судом Київської області у цивільній справі № № 1018/157/2012.

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з приписами частини другої статті 384 Цивільного процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Аналогічні приписи щодо визначення підсудності справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, що прийняті (вчинені, допущені) на виконання судового рішення ухваленого іншим судом, містяться також у статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV.

Таким чином, оскарження дій та рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, вчинених (прийнятих) під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, здійснюється у спосіб та в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

За наведених обставин вказана справа не підлягає розгляду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Ідентична правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду України від 07.06.2016 у справі № 826/27/14, яка в силу положень статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Харченко С.В.