Справа № 562/1605/16-а
Суддя: Мичка І. М.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/1605/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.09.2016 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі:

головуючого судді Мички І.М.

при секретарі Дехтярук І.А.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Здолбунів в порядку письмового провадження справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Рівне про скасування постанови серії ПС2 №779613 від 18 липня 2016 року в справі про вчинення адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

19 липня 2016 року позивач звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в м. Рівне про скасування постанови ПС 2 №779613 від 18 липня 2016 року за відсутністю події та складу правопорушення.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку, письмові заперечення на позовну заяву не надав.

Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути праву в його відсутність в порядку письмового провадження.

Справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно положень ст.ст.122, 128ч.6 КАС України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою серії ПС2 779613 від 18 липня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч. 1, ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Згідно вищевказаної постанови, позивач 18 липня 2016 року близько 10.15 год в м.Рівне по вул. С.Бандери,24 керуючи транспортним засобом, виїжджаючи з прилеглої території, здійснюючи маневр повороту ліворуч на вул. С.Бандери, перетнув суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки 13 та проїхав перехрестя Кн.Ольги - С.Бандери на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3(е) ПДР, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1, ч.2 КпАП України.

За змістом адміністративного позову, вбачається, що правопорушення в його діях позивач вважає не визнає, оскільки 18 липня 2016 року він перебуваючи в м.Рівне по вул. С.Бандери, керуючи автомобілем НОМЕР_1 суцільну лінію не пересікав і переїхав регульоване перехрестя вул. княгині Ольги - С.Бандери на дозволяючий йому рух сигнал світлофора - зелений. Жовтий сигнал світлофора ввімкнувся лише, як зазначає позивач, коли він завершував маневр по проїзду вказаного перехрестя, що не заборонено Правилами дорожнього руху. Незважаючи на його пояснення, працівник поліції виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Вважає, що розгляд справи на місці відбувся з порушенням його права на захист, а рішення було винесене упереджене, без повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи. Просить позовні вимоги задоволити та скасувати вище вказану постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Однак, при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, інспектором роти №4 батальйону УПП м.Рівне не зафіксовані докази, які з достовірністю підтверджують маневр транспортного засобу позивача, не взято письмові пояснення позивача, не залучено свідків.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Доказів правопорушення в діях порушника, які б спростували доводи порушника, не наведено, відсутні письмові докази, докази відео чи фото фіксування технічними засобами. Також не відібрано пояснення свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи в вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч наведеним положенням чинного законодавства, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів в суді правомірності прийнятого ним спірного рішення (постанови) з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог закону. Достатніх належних допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав. Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 247, 251, 258, 280 КпАП України, керуючись ст. ст. 17-19, 70, 71, 122, 143, 159-163,167,171-2,185,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Рівне серії ПС2 № 779613 від 18 липня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч.1, ч.2 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Cуддя: І.М.Мичка