Справа № 821/1020/16
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1020/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Дудар Е.І.,

за участю:

представника позивача - Сластіхіної В.С.,

представника третьої особи - Воробйовського О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Херсонської міської ради до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, третя особа: Комунальне підприємство "Таврійський" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Херсонська міська рада (далі - позивач) звернулась з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо включення до податкової застави майна Херсонської міської ради, а саме: нежитлових приміщень (адміністративна контора ЖЕУ-7, ЖЕУ-3), на першому поверсі, які розташовуються за адресою: м. Херсон, вул. 200 років Херсона, 41, загальною площею 268,6 кв.м., нежитлових приміщень (адміністративна контора ЖЕУ-4), на першому поверсі, які розташовуються за адресою: м. Херсон, вул. Кольцова, 41, загальною площею 193,3 кв.м., нежитлових приміщень (адміністративна контора ЖЕУ-6) на першому поверсі, які розташовуються за адресою: м. Херсон, вул. Покришева, 18 загальною площею 346 кв.м. та комплексу будівель, за адресою вул. Карбишева, 19, а саме: триповерхову будівлю літ. "А", триповерхову будівлю літ."Д";

- зобов'язати відповідача виключити із акту опису активів, на які поширюється право податкової застави від 05.12.2011 р. № 31/24-103 - нежитлових приміщень (адміністративна контора ЖЕУ-7, ЖЕУ-3), на першому поверсі, які розташовуються за адресою: м. Херсон, вул. 200 років Херсона, 41, загальною площею 268,6 кв.м., нежитлових приміщень (адміністративна контора ЖЕУ-4), на першому поверсі, які розташовуються за адресою: м. Херсон, вул. Кольцова, 41, загальною площею 193,3 кв.м., нежитлових приміщень (адміністративна контора ЖЕУ-6) на першому поверсі, які розташовуються за адресою: м. Херсон, вул. Покришева, 18 загальною площею 346 кв.м.; із акту опису майна від 07.05.2010 р. № 22 - комплексу будівель, за адресою вул. Карбишева, 19, а саме: триповерхову будівлю літ. "А", триповерхову будівлю літ."Д".

Позовні вимоги обґрунтовує неправомірністю включення відповідачем до податкової застави майна Херсонської міської ради, переданого на баланс КП "Таврійський". Зазначає, що оскільки за КП "Таврійський" до теперішнього часу не оформлено право господарського відання на вказане майно, територіальна громада міста не може відповідати належним їй майном за податковими зобов'язаннями вищевказаного підприємства. КП "Таврійський" як юридична особа має самостійно відповідати за своїми зобов'язаннями усім належним йому майном. Описане майно належить на праві комунальної власності територіальній громаді м. Херсона на підставі свідоцтв про право власності від 26.04.2010 р., від 29.11.2010 р., від 18.11.2005 р. та від 26.07.2010 р., відтак не може бути реалізоване в рахунок погашення податкового боргу КП "Таврійський". Крім того, активи, які описані та внесені в податкову заставу КП "Таврійський", не зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень, як того вимагають положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Просить суд визнати дії Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області по включенню до податкової застави майна протиправними та зобов'язати відповідача виключити вказане майно із актів опису від 07.05.2010 р. № 22 та від 05.12.2011 р. № 31/24-103.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з вказаних підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення проти даного позову та клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. У своїх запереченнях зазначає, що відповідач не погоджується з позовними вимогами Херсонської міської ради. Посилається на розділ 4 Статуту КП "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради, згідно якого майно підприємства становлять виробничі і не виробничі фонди та інші цінності передані Засновником у господарське відання Підприємства. Таким чином, відповідно до п.89.2 ст.89 ПК України на вказане майно поширюється право податкової застави. На сьогоднішній день відсутні визначені ст.93 ПК України правові підстави для звільнення майна платника податків з податкової застави. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги. Пояснив, що вищевказане майно було передано на баланс КП "Таврійський" та знаходиться в його користуванні без належним чином зареєстрованого на нього права господарського відання, а отже не може бути предметом податкової застави. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням VІІІ сесії V скликання Херсонської міської ради від 22.12.2006 р. № 230 з метою поліпшення організації системи обслуговування мешканців житлового фонду міста створено комунальне підприємство "Таврійський" та затверджено його Статут, згідно якого підприємство є юридичною особою, його засновником є територіальна громада м. Херсона в особі Херсонської міської ради. Відповідно до рішень виконавчого комітету міської ради від 23.12.2014 р. № 310 та від 16.06.2015 р. № 244 координація діяльності КП "Таврійський" здійснюється Департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради.

Відповідно до Статуту КП "Таврійський" майно Підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди та інші цінності, передані Засновником у господарське відання Підприємству, вартість яких відображається у самостійному балансі Підприємства. Майно Підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади міста. Відчуження нерухомого майна, що належить до комунальної власності міської територіальної громади і закріплене за Підприємством, здійснюється міською радою в порядку, встановленому чинним законодавством.

20 березня 2007 року виконавчим комітетом Херсонської міської ради прийнято рішення № 178 "Про передачу з балансу ТОВ "Наш дім" на баланс КП "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради майна цілісного майнового комплексу КП "ЖЕО Суворовського району". Як свідчить інвентаризаційний опис від 01.04.2007 р. вказаним рішенням № 178 на баланс КП "Таврійський" передано наступні будівлі і споруди; будівлі ЖЕД-2 по вул.К.Маркса, 29, загальна площа 733,64 кв. м; будівлі теплопункту по вул.Карбишева, 19, загальна площа 18 кв. м; АЗС, загальна площа 6,2 кв. м; навіс для сміттєвозів, загальна площа 120,1 кв. м; диспетчерський пункт, загальна площа 36,1 кв. м; база по вул.Карбишева, 19, загальна площа 3978,2 кв. м; будівлі ЖЕД-5 по вул.21 Січня, 50, загальна площа 204,6 кв. м; будівлі ЖЕД-6 по вул.Покришева, 18, загальна площа 346 кв. м; стоянка, загальна площа 3537,6 кв. м; ЖЕД-3 по вул.200 років Херсону, 41, загальна площа 178,1 кв. м; ЖЕД-7 по вул.200 років Херсону, 41 загальна площа 90,5 кв. м; ЖЕД-4 по вул.Кольцова, 41, загальна площа 193,3 кв. м.

За КП "Таврійський" значиться податковий борг, у зв'язку з чим податковим органом було описано майно КП "Таврійський" та складено акти, до яких включено комунальне майно територіальної громади, а саме:

- до акту № 22 опису активів, на які поширюється право податкової застави від 07.05.2010 р., - комплекс будівель за адресою: м.Херсон, вул.Карбишева, 19: триповерхова будівля літери А; двоповерхова будівля літери Д;

- до акту № 31/24-103 опису майна, на які поширюється право податкової застави від 05.12.2011 р., - нежиле приміщення (адмін. контора ЖЕУ-7, ЖЕУ-3), на першому поверсі, яке розташоване за адресою: м.Херсон, вул.200 років Херсона, 41, загальною площею 268,6 кв. м; нежитлове приміщення (адмін. контора ЖЕУ-4), на першому поверсі, яке розташоване за адресою: м.Херсон, вул.Кольцова, 41, загальною площею 193,3 кв. м; нежитлове приміщення (адмін. контора ЖЕУ-6), на першому поверсі, яке розташоване за адресою: м.Херсон, вул.Покришева, 18, загальною площею 346,0 кв. м.

Управління комунальної власності Херсонської міської ради направило лист № 1628-20 від 09.06.2016 р. до ГУ ДФС у Херсонській області щодо виключення із актів описів майна територіальної громади міста.

Листом за № 2522/9/21-22-17-13 від 06.07.2016 р. ГУ ДФС у Херсонській області відмовила у виключенні із актів описів вищевказаного майна, посилаючись на пп.8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону України "Про погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" та п.89.2 ст.89 Податкового кодексу України.

При вирішенні даного публічно-правового спору суд виходить з наступних приписів законодавства.

Згідно ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю.

Аналогічний припис містить ч.2 ст.169 ЦК України, в якій зазначається, що територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, спільні комунальні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Відповідно до п.1 ст.78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Згідно ст.1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Пунктом 31 статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що міська рада може прийняти рішення щодо передачі іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати тощо (ч.5 ст.60 Закону № 280/97-ВР).

Разом з цим, відповідно до ч.ч.7, 8 ст.60 Закону № 280/97-ВР майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

У пункті 3 статті 78 ГК України зазначено, що майно комунального підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання або на праві оперативного управління.

Як вбачається із п.п.4.1, 4.2, 4.4 Статуту КП "Таврійський" майно Підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди та інші цінності, передані Засновником у господарське відання Підприємству, вартість яких відображається у самостійному балансі Підприємства. Майно Підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади міста. Відчуження нерухомого майна, що належить до комунальної власності міської територіальної громади і закріплене за Підприємством, здійснюється міською радою в порядку, встановленому чинним законодавством. При цьому п.3 Статуту визначено, що однією із функцій Підприємства є утримання на балансі переданого йому в господарське віддання Засновником майна та управління ним.

Таким чином, майно, яке перебуває на балансі КП "Таврійський" належить територіальної громаді міста Херсона та є власністю міської ради.

Також суд зазначає, що ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV вказує на те, що право господарського відання є речовим похідним від права власності правом, яке підлягає державній реєстрації.

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

З наявних у справі інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відомості щодо реєстрації права господарського відання за КП "Таврійський" на передані на його баланс об'єкти нерухомого майна відсутні.

Отже, право господарського відання на майно, передане на баланс КП "Таврійський" рішенням Херсонської міської ради, в установленому законодавством порядку не зареєстровано.

Статтею 67 Конституції України встановлено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст.1, 4 Закону України "Про заставу" від 02.10.1992 № 2654-XII застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. Предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення.

Пунктом 14.1.155 статті 14 ПК України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом.

Слід зазначити, що акт опису активів, на які поширюється право податкової застави від 07.05.2010 р. № 22 складений на момент дії Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 р. № 509-XII та Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-III (далі - Закон № 2181-III).

Відповідно до приписів ст.2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" завданнями органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Відповідно до ст.8 Закону № 2181-III з метою захисту інтересів бюджетних споживачів активи платника податків, що має податковий борг, передаються у податкову заставу. Право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права.

Активи платника податків - кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання (п.1.7 ст.1 Закону № 2181-III).

01.01.2011 р. вступив в силу Податковий кодекс України, відповідно до вимог якого було складено акт опису майна від 05.12.2011 р. № 31/24-103.

Відповідно до п.п.88.1, 88.2 ст.88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Приписами п.89.1 ст.89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Пунктом 89.2 статті 89 ПК України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Аналізуючи приписи вказаних норм законодавства, суд приходить до висновку про неправомірність включення майна у податкову заставу, оскільки описане в актах від 07.05.2010 р. № 22 та від 05.12.2011 р. № 31/24-103 майно не перебувало і не перебуває в господарському віданні платника податків (КП "Таврійський"), а отже на нього не поширюється право податкової застави.

До того ж, згідно пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону № 2181-III не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків активи, які належать на правах власності іншим особам та перебувають у тимчасовому розпорядженні або користуванні платника податків. Згідно пп.87.3.2 п.87.3 ст.87 ПК України не може бути використано як джерело погашення податкового боргу платника податків майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків.

Вищевказане описане відповідачем майно є власністю територіальної громади міста Херсона, що підтверджується свідоцтвами про право власності від 26.04.2010 р., від 29.11.2010 р., від 18.11.2005 р. та від 26.07.2010 р., а тому не може вважатись предметом застави, оскільки не може бути в майбутньому відчужене заставодавцем та звернене до стягнення.

Крім того, у відповідності до вимог п.89.8 ст.89 ПК України та ч.4 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зареєстрована податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, підлягає реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Однак, в інформаційних довідках з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, які містяться в матеріалах справи, відсутні відомості щодо реєстрації інших речових прав, податкової застави чи будь-яких інших обтяжень майна, яке належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Херсона та включене відповідачем у податкову заставу платника податків КП "Таврійський".

Суд також звертає увагу на те, що статтею 176 ЦК України передбачене розмежування відповідальності за зобов'язаннями держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад та створених ними юридичних осіб, відповідно до якого територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном (ч.ч.1, 2 ст.96 ЦК України).

Разом з цим, правовідносини щодо погашення податкового боргу державних або комунальних підприємств регулюються спеціальними нормами, зокрема, ст.96 ПК України, що зумовлено особливою метою створення таких підприємств, які у більшості випадків, пов'язані із здійсненням соціальних функцій (комунальні підприємства) та із захистом загальнодержавних інтересів (казенні підприємства).

Так, згідно п.96.1 ст.96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків (рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради); затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків. Згідно п.96.3 ПК України відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

Суд критично відноситься до доводів представника відповідача про те, що у даному випадку відсутні законодавчі підстави для припинення податкової застави майна Херсонської міської ради, оскільки жодної з подій, зазначених у п.93.1 ст.93 ПК України, не відбулось.

Пункт 93.1 статті 93 ПК України визначає обставини, за наявності яких майно платника податків звільняється з податкової застави, в той час як встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про первісну відсутність підстав для застосування податкової застави до нерухомого майна, яке не може бути джерелом погашення податкового боргу КП "Таврійський".

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши вказані норми законодавства України суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем правомірності віднесення майна територіальної громади міста Херсона до податкової застави КП "Таврійський" та включення його до актів опису від 07.05.2010 р. № 22 та від 05.12.2011 р. № 31/24-103, а тому позовні вимоги Херсонської міської ради підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області щодо включення до податкової застави майна Херсонської міської ради, а саме: нежитлових приміщень (адмін. контора ЖЕУ-7, ЖЕУ-3), на першому поверсі, які розташовуються за адресою: м.Херсон, вул.200 років Херсона, 41, загальною площею 268,6 кв. м, нежитлових приміщень (адмін. контора ЖЕУ-4), на першому поверсі, які розташовуються за адресою: м.Херсон, вул.Кольцова, 41, загальною площею 193,3 кв. м, нежитлових приміщень (адмін. контора ЖЕУ-6), на першому поверсі, які розташовуються за адресою: м.Херсон, вул. Покришева, 18, загальною площею 346,0 кв. м, та комплексу будівель за адресою: вул.Карбишева, 19, а саме: триповерхову будівлю літ. "А", триповерхову будівлю літ. "Д".

Зобов'язати Херсонську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області виключити із акту опису майна № 31/24-103 від 05.12.2011 р. нежитлові приміщення (адмін. контора ЖЕУ-7, ЖЕУ-3), на першому поверсі, які розташовуються за адресою: м.Херсон, вул.200 років Херсона, 41, загальною площею 268,6 кв. м, нежитлові приміщення (адмін. контора ЖЕУ-4), на першому поверсі, які розташовуються за адресою: м.Херсон, вул.Кольцова, 41, загальною площею 193,3 кв. м, нежитлові приміщення (адмін. контора ЖЕУ-6), на першому поверсі, які розташовуються за адресою: м.Херсон, вул. Покришева, 18, загальною площею 346,0 кв. м; із акту опису активів від 07.05.2010 р. № 22 - комплекс будівель за адресою: вул.Карбишева, 19, а саме: триповерхову будівлю літ. "А", триповерхову будівлю літ. "Д".

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 вересня 2016 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8