Справа № 806/996/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м.Житомир справа № 806/996/16

категорія 8.3.13

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В., Барібан А.І. ,

за участю: позивача ОСОБА_1,представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лугинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення 1258-17 від 26.06.2015 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення №1258-17 від 26.06.2015, видане Лугинською об"єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Житомирській області.

В обгрунтування позову зазначає, що у порушення п.2.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків" до податкового повідомлення-рішення №1258-17 від 26.06.2015 не долучено розрахунок, не зазначено період, за який проводиться нарахування. Крім того, зазначає, що Лугинська ОДПІ при нарахуванні зобов"язання не могла використовувати ставки податку, які діяли на 2013 рік. Згідно інформації Лугинської селищної ради, ставки податку протягом 2014, 2015 не визначалися. Тому, просить скасувати податкове повідомлення-рішення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином. У попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема вказав, що Лугинською селищню радою в строк до 15.07.2014 рішення про встановлення ставок земельного податку на 2015 рік не приймалось. Отже, якщо сільська селищна рада не прийняла рішення податки справляються виходячи з норм ПКУ із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю. Отже, вважає, що податковим органом рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2009 №1036, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Івчуком С.С., ОСОБА_1 придбано земельну ділянку площею 0,1500 га кадастровий номер НОМЕР_2, про що видано державний акт серії НОМЕР_1. (а.с.10-11).

26.06.2015 Лугинською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №1258-17, яким визначено суму податкового зобов"язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 2433,16 грн. (а.с.8).

Вважаючи таке повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.14.1.72., пп.14.1.73., пп.14.1.74. п.14.1. ст.14. ПК України, земельний податок - обов'язків платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу); землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди; земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами.

Плата за землю регулюється розділом XIII ПК України.

Згідно п.269.1. ст.269 Кодексу, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності (п.270.1. ст.270 ПК України).

Судом встановлено, що у позивача у 2015 році у власності перебувала земельна ділянка за адресою: смт.Лугини, вул.Базарна,49 площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення для комерційного використання.

Отже, позивач є платником земельного податку з фізичних осіб.

Відповідно до п.12.3 Кодексу сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Матеріалами справи підтверджується, що Лугинською селищною радою в строк до 15.07.2014 рішення про встановлення земельного податку на 2015 рік не приймалося. (а.с.69).

Відповідно до п.12.3.5 Кодексу у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Відповідно до ст.285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до п.286.5. п.286 ПКУ нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 26.06.2015 відповідачем визначено позивачу суму податкового зобов"язання за платежем земельним податок з фізичних осіб у розмірі 2433,16 грн., про що винесено спірне податкове повідомлення-рішення. (а.с.8).

Відповідно до ст.58 ПКУ до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

З пояснень позивача вбачається, що в порушення ст.58 ПКУ відповідачем до податкового повідомлення-рішення розрахунку додано не було.

Протилежного відповідачем суду не доведено.

Згідно п.271.1. ст.271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону "Про оцінку землі" нормативна грошова оцінка земель використовується для визначення розміру зокрема орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Вищевказаним Законом передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності (ч.1 ст.18). Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років (п.1 ч.2 ст.18).

Відповідно до ст.6 Закону суб'єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель є органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які здійснюють управління у сфері оцінки земель, а також юридичні та фізичні особи, заінтересовані у проведенні оцінки земельних ділянок.

Частиною 2 ст.20 Закону передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.3).

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу (п.274.1. ст.274 Кодексу).

Згідно ст.286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (п.286.1. ст.286 ПК України).

Суд зазначає, що відповідачем розрахунку та документальних доказів, на підставі яких ОСОБА_1 нарахований земельний податок у сумі 2433,16 грн., до матеріалів справи не надано.

За приписами ч.4 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з"ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ч.2 ст.69 КАСУ докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може витребувати докази за клопотанням сторони або з власної ініціативи.

Судом вживалися заходи передбачені ст.11, ст.69 КАСУ, а саме, ухвалою суду від 04.07.2016 було зобов"язано відповідача надати належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було винесено спірне податкове повідомлення-рішення.

Разом з тим, будь-яких доказів на виконання вимог суду, на підтвердження правомірності визначення земельного податку ОСОБА_1 в сумі 2433,16 грн., відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Однак, в ході розгляду справи відповідачем не доведено суду, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ним прийняте в спосіб, який передбачений законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а податкове повідомлення-рішення № 1258-17 від 26.06.2015 року скасуванню.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № 1258-17 від 26.06.2015 року.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 21 вересня 2016 р.