Справа № 816/1194/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1194/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Скорика С.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідача Голови Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2
про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

29.07.2016 ОСОБА_1 (надалі позивач або ОСОБА_1В.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до голови Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 (надалі відповідач або голова суду ОСОБА_2М.) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 щодо нерозгляду по суті викладених запитань в інформаційному запиті від 16.06.2016;

- зобов'язати ОСОБА_2 розглянути по суті інформаційний запит від 16.06.2016 та надати письмову відповідь у встановлені строки.

Позивач обґрунтовує бездіяльності відповідача тим, що на свій інформаційний запит із запитаннями щодо надання інформації про діяльність суду з окремих питань отримав лист- відповідь за №5/3/2016 від 22.06.2016, у якому не отримав відповіді по суті своїх запитань. Позивач зазначив, що у позові йдеться не про здійснення правосуддя, а про виконання ОСОБА_2 головою Октябрського райсуду м. Полтави певних адміністративних функцій, у цей час ОСОБА_2 наділений владними повноваженнями.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд вимоги адміністративного позову задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, у надісланих до суду письмових запереченнях на позов просив розглядати справу без участі представника суду /а.с. 23/; у письмових запереченнях на позов відповідач зазначив, що ОСОБА_1 на його інформаційний запит від 16.06.2016 надано достовірну, точну та повну відповідь у межах наявної у суді задокументованої інформації, відповідно до частини першої статті 1, частини першої статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час судового розгляду, 16.06.2016 ОСОБА_1 звернувся до голови Октябрського районного суду м. Полтави з інформаційним запитом та просив письмово надати інформацію: чи давав відповідач 09.06.2001 (описка, оскільки 2016 рік з огляду на обґрунтування інформаційного запиту) вказівку закрити ворота, щоб автомобіль позивача не міг виїхати з території Октябрського районного суду м. Полтави; щодо правового режиму користування стоянкою для автомобілів на території Октябрського районного суду м. Полтави, встановлення межі стоянки, облаштування належним чином території стоянки; визначення території стоянки на генеральному плані, схемі розташування обєкта нерухомого майна чи іншому документі, на якому вказана територія земельної ділянки, що займає Октябрський районний суд м. Полтави; щодо наявності обмежень у допуску транспортних засобів на територію Октябрського районного суду м. Полтави, зокрема на стоянку, а у разі існування таких обмежень, ким і коли вони встановлені (позивач також просив надати копію наказу чи іншого внутрішнього документу, повідомити його номер та дату прийняття, якою посадовою особою такий документ затверджено).

22.06.2016 головою суду ОСОБА_2 надано відповідь ОСОБА_1 №5/3/2016, якою повідомлено, що суд не володіє інформацією про вказівку про закриття воріт 09.06.2001; подвір'я Октябрського районного суду м. Полтави не облаштовано стоянкою для автомобілів, але на території суду огороджено майданчик для заїзду спецавтомобіля і висадки конвойних, для якого залишена ширина проїзду для спецтранспорту згідно з ДБН 360-92 п.2 4,2 м /а. с. 7/.

Позивач, вважаючи, що викладені в інформаційному запиті від 16.06.2016 запитання, головою суду ОСОБА_3 по суті не розглянуті, звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_2 щодо нерозгляду по суті викладених запитань в інформаційному запиті від 16.06.2016 та зобов'язання ОСОБА_2 розглянути по суті інформаційний запит від 16.06.2016 та надати письмову відповідь у встановлені строки.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (надалі Закон №2939-VI).

У розумінні частини першої статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом (частина друга статті 1 Закону №2939-VI).

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (частина перша статті 2 Закону №2939-VI).

Статтею 3 Закону №2939-VI встановлено, що право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Статтею 4 Закону №2939-VI доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах:

1) прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень;

2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом;

3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (частини перша-друга статті 6 Закону №2939-VI).

У розумінні статті 7 Закону №2939-VI конфіденційною інформацією є інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Відповідно до статті 8 Закону №2939-VI таємна інформація інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Статтею 9 Закону №2939-VI визначено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці. Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону. Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб'єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що запитувана ОСОБА_1 інформація не носить ознаки конфіденційної, таємної чи службової інформації.

Відповідаючи на запит позивача, відповідачем повідомлено про те, що суд не володіє інформацією про закриття воріт та те, що подвір'я Октябрського районного суду м. Полтави не облаштовано стоянкою для автомобілів, але на території суду огороджено майданчик для заїзду спецавтомобіля і висадки конвойних, для якого залишена ширина проїзду для спецтранспорту згідно з ДБН 360-92 п.2 4,2 м.

Водночас, відповідачем не надані відповіді на питання позивача щодо правового режиму користування стоянкою для автомобілів на території Октябрського районного суду м. Полтави, встановлення її межі, облаштування належним чином території стоянки; визначення території стоянки на генеральному плані; схеми розташування обєкта нерухомого майна чи іншому документі, на якому вказана територія земельної ділянки, яку займає Октябрський районний суд м. Полтави; щодо обмеження у допуску транспортних засобів на територію Октябрського районного суду м. Полтави, зокрема на стоянку, а у разі наявності обмежень посилання на такі.

Крім того, відповідач, надаючи відповідь на інформаційний запит позивача про неволодіння інформацією щодо вказівки про закриття воріт суду 09.06.2001, не звернув увагу на те, що зі змісту інформаційного запиту вбачається, що по суті ставилося питання щодо обставин, які сталися 09.06.2016.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку, що відповідь голови суду ОСОБА_2 є неповною.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, при цьому, відповідачем не доведено, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом.

У прохальній частині позову ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 щодо нерозгляду по суті викладених запитань в інформаційному запиті від 16.06.2016 та зобов'язати ОСОБА_2 розглянути по суті інформаційний запит від 16.06.2016 та надати письмову відповідь у встановлені строки.

З метою повного захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог: визнати протиправними дії голови Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 щодо надання ОСОБА_1 неповної інформації від 22.06.2016 на його запит від 16.06.2016 та зобовязати голову Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 відповідь на його запит від 16.06.2016 у повному обсязі відповідно до змісту запиту.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до голови Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії голови Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 щодо надання ОСОБА_1 неповної інформації від 22.06.2016 на його запит від 16.06.2016.

Зобовязати голову Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 відповідь на його запит від 16.06.2016 у повному обсязі відповідно до змісту запиту.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Октябрського районного суду м. Полтави на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2016 року.

Суддя Т.С. Канигіна