Справа № 522/17166/16-а
Суддя: Кічмаренко С. М.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/861/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., у порядку скороченого провадження розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

09.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд визнати неправомірними дії та рішення Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси від 22.08.2016 року № 225 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії; скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси за № 225 від 22.08.2016 року про відмову в проведенні перерахунку призначеної позивачу пенсії; зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси провести позивачу перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року в розмірі 90% від середнього заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01.12.2015 року по теперішній час; судові витрати покласти на відповідача.

21.09.2016 року надійшли заперечення проти позову від Управління Пенсійного фонду України, в яких відповідач посилається на те, що п.5 Прикінцевих положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 VIII у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України « Про державну службу», «Про прокуратуру», « Про судоустрій та статус суддів», «Про статус народного депутата України», « Про Кабінет Міністрів України», « Про статус народного депутата України», « Про судову експертизу». На підставі вищезазначеного, управлінням прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 03.07.2016 року № 147, відповідно до ЗУ « Про прокуратуру», згідно довідки від 20.05.2016 року № 432, яка видана Прокуратурою Одеської області, оскільки чинним законодавством дане призначення не передбачено.

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки справа розглядається в порядку скороченого провадження без присутності сторін відповідно до ст. 183-2 КАС України.

Розглянувши справу в порядку скороченого провадження одноособово, дослідивши надані позивачем у матеріалах справи письмові докази та оцінивши заперечення відповідача в сукупності, проаналізувавши приписи чинного законодавства України, за внутрішнім переконанням та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, суд, з посиланням на чинне національне законодавство, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами є адміністративно-правовими та врегульовані положеннями КАС України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, у тому числі органів державної влади.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Згідно ст. 22 ОСОБА_2 України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_2, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено, що з 22.11.1996 року позивач працює в органах прокуратури Одеської області.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси з 22.11.1996 року та йому призначена пенсія за вислугою років довічно, яка перерахована на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХП в редакції Закону № 2663-ПІ від 12.07.2001 року у розмірі 90 % від заробітку.

В зв'язку із збільшенням посадового окладу згідно Постанов Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», 01.08.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», до якої долучив довідку прокуратури Одеської області від 01.08.2016 року № 6, згідно якої встановлено збільшений розмір посадового окладу.

Згідно довідки прокуратури Одеської області від 01.08.2016 року № 6 позивач працював в прокуратурі м. Одеси на посаді прокурора м. Одеси та з 01 грудня 2015 року заробітна плата складає всього 17125, 39 грн., з яких основний оклад 3393, 00 грн., класний чин 140, 00 грн., вислуга років 1413, 20 грн., страхові внески 7315, 43 грн. та інші доплати, які передбачені чинним законодавством .

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси від 22.08.2016 № 225 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що пунктом 5 розділу III«Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 213-УІІ від 02.03.2015р., який набирає чинності з 01 квітня 2015 року, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», « Про судову експертизу», « Про Національний банк України», « Про службу в органах місцевого самоврядування», « Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Підставою звернення до суду стали посилання позивача на те, що він вважає вищезазначені дії управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси щодо відмови у перерахунку призначення позивачу пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII пенсії є протиправними та такими, що порушують його права, гарантовані ОСОБА_2 України.

Пункт 5 розділу III Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який зазначено управлінням ПФУ в Київському районі м. Одеси як підставу відмови у перерахунку пенсії, встановлює скасування з 01 червня 2015 норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у разі неприйняття до 1 червня 2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію. Однак, управління ПФУ у Приморському районі м. Одеси у своєму рішенні від 15.08.2016 № 842713 вільно трактує положення цього Закону та ототожнює поняття «призначення» та «перерахунку» пенсії.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII в редакції що була чинною на час призначення пенсії - працівники прокуратури, яким присвоєно класні чини, із стажем роботи в органах прокуратури 20 років і більше мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року (що була чинною на час перерахунку пенсії на 90 %) - прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-III(2663-14) від 12.07.2001 року передбачено право на перерахунок вже призначеної пенсії при наявності зазначених у цьому пункті підстав, а саме - призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю за минулий час може бути виплачено йому, та не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Частиною 18 вказаної статті встановлено, що положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Відповідно до статті 8 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а ОСОБА_3 має найвищу юридичну силу. Пенсію за вислугою років довічно у розмірі 90% від суми місячного заробітку мені вже призначено на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХП від 05.11.1991 року, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ОСОБА_2 України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Положеннями статті 22 ОСОБА_2 України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що ОСОБА_2 України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 ОСОБА_2 України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013(справа №21-348а1), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (провадження №127/11720/14-а).

Рішенням Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 ОСОБА_2 України).

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 ОСОБА_2 України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 ОСОБА_2 України).

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта ОСОБА_2 України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту застосовується правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З урахуванням вищевказаних положень ОСОБА_2 та законів України, суд дійшов висновку про те, що рішення управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси від 22.08.2016 № 225 про відмову в перерахунку позивачу пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в редакції Закону № 2663-IIIвід 12.07.2001 за вислугою років довічно у розмірі 90% від суми місячного заробітку з врахуванням довідки прокуратури Одеської області № 6 від 01.08.2016 року протиправним.

Отже, Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року значно звужено обсяг права позивача на соціальний захист як прокурора, установлений ОСОБА_2 України та спеціальним законами в частині права на отримання пенсії, яке існувало до 2011 року, що суперечить статті 58 ОСОБА_2 України.

Фактично Законом від 14.10.2014 №1697-VII установлено менш сприятливі умови соціального захисту прокурорів порівняно з тими умовами, що були законодавчо передбачені в період з 2001 по 2011 рік, що означає порушення конституційного принципу рівності всіх перед законом (частина перша статті 24 ОСОБА_2 України).

Рівність усіх перед законом, що випливає із частини першої статті 24 ОСОБА_2 України, впливає на регулювання всіх суспільних відносин. Дотримання цього принципу означає, зокрема, й безпідставну заборону без розумного виправдання запроваджувати різницю в правах осіб, які належать до однієї й тієї самої категорії (заборону відмінного поводження з особами, які знаходяться в однакових чи споріднених ситуаціях).

Рівність та недопустимість дискримінації особи є не тільки конституційними принципами національної правової системи України, а й фундаментальними цінностями світового співтовариства, на чому наголошено в міжнародних правових актах з питань захисту прав і свобод людини і громадянина, зокрема в Міжнародному пакті про громадянські і політичні права 1966 року (статті 14, 26), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 14), Протоколі N 12 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 1), ратифікованих Україною, та в Загальній декларації прав людини 1948 року (статті 1, 2, 7).

З урахуванням вищеназваних положень ОСОБА_2 України, рішень міжнародних інституцій, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 159-163, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати неправомірними дії та рішення Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси від 22.08.2016 року № 225 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси за № 225 від 22.08.2016 року про відмову в проведенні перерахунку призначеної позивачу пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси провести позивачу перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року в розмірі 90% від середнього заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01.12.2015 року по теперішній час.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн..

Звернути постанову до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її отримання. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Кічмаренко

22.09.2016