Справа № 642/5215/16-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 р.Справа № 642/5215/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 29.08.2016р. по справі № 642/5215/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

16 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському (холодногірському) районі м.Харкова з 14.07.2011р. та отримує пенсію як державний службовець. 26 липня 2016р. позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, відповідно довідки, яка затверджена Постановою Пенсійного фонду України від 14.02.2011 № 5-1 Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670. Довідки вищевказаної форми були надані Головним управлінням статистики в Харківській області від 20.07.2016р.№№08-110/317, 08-110/318.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова, витяг з протоколу від 03.08.2016 р. № 114, позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат з вини управління Пенсійного фонду, з посиланням на ст. 33 Закону України "Про державну службу", якою передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Матеріальну допомогу на оздоровлення, суми індексації заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку, а також винагороду за вислугу років до складових заробітної плати державних службовців для призначення пенсії відповідно до ст.37 ЗУ «Про Державну службу» не включено.

З даною відмовою позивачка не погодилась, а тому просить визнати її неправомірною та зобов'язати управління провести перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця з розрахунку 90 відсотків заробітної плати з моменту перерахунку пенсії з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з 14.07.2011 року з урахуванням індексації.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова позовні вимоги було задоволено частково.

Визнано протиправним Рішення № 114 від 03.08.2016 р. управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м.Харкова про відмову в перерахуванні ОСОБА_1 пенсії, щодо включення до розрахунку при перерахуванні пенсії за віком державного службовця суми допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати у загальній сумі 32268,38 грн. (з 01.06.2006 р. по 31.12.2008 р. - 10843,59 грн. та з 01.01.2009 р. по 30.06.2011 р. - 21424,79грн.).

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м.Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком як державному службовцю з 01.08.2016р., згідно довідок від 20.07.2016р. №№08-110/317, 08-110/318, виданих Головним управлінням статистики в Харківській області про складові заробітної плати, за останні 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», включивши до складу заробітної плати суми які виплачені за період з 01.06.2006р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009р. по 30.06.2011р., але які не враховані при призначенні пенсії - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати на загальну суму 32268,38 грн. (з 01.06.2006 р. по 31.12.2008 р. - 10843,59грн. та з 01.01.2009р. по 30.06.2011р. - 21424,79 грн.) із збереженням 90% від сум нарахованої заробітної плати на момент виходу на пенсію з урахуванням індексації.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України дана апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 14 липня 2011 року перебуває на обліку в Управлінні як отримувач пенсії за віком, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до протоколу УПФ України в Ленінському районі м. Харкова №114 від 03.08.2016 року ОСОБА_1 відмовили у перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Позивач не погодився із таким рішенням відповідача та звернувся до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач, відмовляючи у перерахунку ОСОБА_1 пенсії, діяв неправомірно та порушив права позивача.

У доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції було застосовано ст.37-1 Закону України "Про державну службу" в редакції 2011 року, тобто зобов'язано здійснити перерахунок в розмірі 90% від заробітної плати. Проте, дана норма закону на даний час є недійсною, а з 01.05.2016 року є чинною норма, відповідно до якої пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% від їхньої заробітної плати.

Колегія суддів не погоджується із такими доводами апеляційної скарги та зазначає, що рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає з огляду на таке.

Так, з довідок про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», від 20.07.2016р. №№08-110/317, 08-110/318, виданих Головним управлінням статистики у Харківській області, вбачається, що з 01.06.2006 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009р. по 30.06.2011р. позивачу були виплачені: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати на загальну суму 32268,38 грн. (з 01.06.2006 р. по 31.12.2008 р. - 10843,59грн. та з 01.01.2009р. по 30.06.2011р. -21424,79 грн.).

На вказані вище виплати нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до абз. 1 ст. 37 Закону україни "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Вищевказаною статтею передбачено, що пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, рішення відповідача з відмови у врахуванні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є протиправним.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2012 року (справа №21-430а11).

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України заробітна плата піддягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про оплату праці" у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення), як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Сума виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників входить до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 р. за №114/8713.

Виходячи з цих нормативно-правових актів, а також з врахуванням того, що з нарахованої індексації заробітної плати сплачується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (страхові внески), вона також враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно не включено дохід у загальному розмірі 32268,38 грн. (з 01.06.2006 р. по 31.12.2008 р. -10843,59грн. та з 01.01.2009р. по 30.06.2011р. -21424,79грн.).

Окрім того, колегія суддів зазначає, що Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII, внесено зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" і відповідно до цих змін пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення частини третьої статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо призначення державним службовцям пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків посадового окладу, втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а з моменту вступу в законну силу Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" втратили чинність положення статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо призначення пенсії державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

Підстави та порядок перерахунку пенсії державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України "Про державну службу".

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції до внесення змін Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні".

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, то відповідно до статті 88 КАС України відстрочена сума судового збору у розмірі 606,32 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 29.08.2016р. по справі № 642/5215/16-а залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова на рахунок УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова (банківські реквізити отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк ГУДКУ у Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173) судовий збір у розмірі 606,32 грн. (шістсот шість гривень 32 копійки).

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.