Справа № 804/16495/15
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"07" вересня 2016 р. справа № 804/16495/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю позивача та представника третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2016 р. у справі № 804/16495/15

за позовом ОСОБА_1

до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області,

третя особа - Громадська організація "Інститут розвитку регіональної преси",

про визнати дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в частині відмови в наданні публічної інформації у вигляді копій декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, крім відомостей щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також місця проживання та реєстрації декларанта, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, що є інформацією з обмеженим доступом та оприлюдненню не підлягають;

- зобов'язати Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надати представнику Громадської організації "Інститут розвитку регіональної преси" ОСОБА_1 публічну інформацію у вигляді копій декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, крім відомостей щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також місця проживання та реєстрації декларанта, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, що є інформацією з обмеженим

доступом та оприлюдненню не підлягають.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2016 р. в задоволенні позову відмовлено повністю. Постанова мотивована тим, що копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надані позивачу бути не можуть, оскільки містять інформацію з обмеженим доступом.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач, зокрема, зазначив, що суд першої інстанції на підставі аналізу положень ч. 7 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зробив помилковий висновок про те, що "обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ", отже, не надається саме документ, що містить інформацію з обмеженим доступом. Однак, це не відповідає змісту положень ч.7 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Насправді, відповідно до положень ч.7 ст.6 Закону України доступ до документа не можна обмежувати, тобто такий доступ має бути наданий заявнику. Обмежений доступ заявника має бути не до самого документа, а лише до інформації з обмеженим доступом, яка міститься у цьому документі.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позову.

Відповідач надіслав апеляційному суду письмові заперечення, в яких просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні позивач та представник третьої особи ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача по справі, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 09.07.2015 року ОСОБА_11, який діяв на підставі довіреності від громадської організації "Інститут розвитку регіональної преси", звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із запитами, в яких прохав надати копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Ізотової В.М., Гібалюк Т.Я., Савранського Т.А., Стребіж Н.М., Дячкова С.В., Нельга Д.В.. Похваліти С.М., Івченко Т.П., Рички С.О.

14.07.2015 року Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надіслав на адресу позивача листи №15796/15, №15789/15, №15798/15, №15788/15, №15790/15, №15792/15, №15794/15, №15791/15, №15796/15 якими повідомив, що вищевказані запити не можуть бути виконані, оскільки документи, які запитуються, містять конфіденційну інформацію, яка відповідно Закону України "Про доступ до публічної інформації" належить до публічної інформації з обмеженим доступом та оприлюдненню не підлягає. Крім того, запитувана інформація містить персональні данні, які згідно Закону України "Про захист персональних даних" не можуть бути видані без згоди суб'єкта персональних даних. Відповідно до п.26 Порядку проведення перевірки достовірності і відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч.3, 4 ст.1 Закону України "Про очищення влади", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №563, ДСА протягом трьох днів після надходження заяви особи, стосовно якої проводиться перевірка, розміщує на власному офіційному веб-сайті копії заяв та декларацій (крім відомостей, що віднесені законом до інформації з обмеженим доступом). Також відповідач зазначив, що відповідно до довіреності, наданій позивачу третьою особою, третя особа не надавала позивачу права на отримання запитуваної інформації.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову позивачу у задоволенні позову з тих підстав, що запитані позивачем документи містять інформацію з обмеженим доступом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, проте, на думку колегії суддів, до цього висновку суду першої інстанції дійшов з помилковим застосуванням норма матеріального та процесуального права, на підставі наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до ч.6 та ч.7 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції". Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" інформацією з обмеженим доступом та такою, що не підлягає оприлюдненню, є відомості щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, а також щодо місця проживання та реєстрації декларанта, місцезнаходження об'єктів, які вказуються в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язаний фінансового характеру.

Частиною першою статті 10 Закону України "Про захист персональних даних" встановлено, що використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб'єктам відносин, пов'язаних із персональними даними, що здійснюється за згодою суб'єкта персональних даних чи відповідно до закону.

Персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (частина третя статті 5 Закону України "Про захист персональних даних").

З наведеного вбачається, що обмеження доступу до інформації з декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру суддів прямо заборонено Законом, крім відомостей, зазначених в абзаці другому частини другої етапі 12 вкачаного Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Наявність в документі інформації з обмеженим доступом не є підставою для відмови у його наданні або його оприлюдненні без зазначення такої інформації. Інша інформації, зазначена у вказаних документах, відповідно до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" не може бути обмежена в доступі.

Отже, копії декларацій мають бути надані незалежно від можливості доступу до них на сайті ДСА, а інформація з обмеженим доступом має бути вилучена з документа. Тому висновки суду, на підставі яких ухвалене оскаржене рішення суду, є помилковими.

Проте, слід врахувати наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із запитами як представник третьої особи.

Отже, відповідачем було відмовлено у наданні копії декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Ізотової В.М., Гібалюк Т.Я., Савранського Т.А., Стребіж Н.М., Дячкова С.В., Нельга Д.В.. Похваліти С.М., Івченко Т.П., Рички С.О. саме третій особі, а не позивачу.

Згідно ст.23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Позивач у справі звернувся до суду першої інстанції як фізична особа, а не як представник Громадської організації "Інститут розвитку регіональної преси".

З наведеного вбачається, що позивач не має права відповідно до ст.23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" на оскарження рішення, дії чи бездіяльності відповідача у цій справі, оскільки він не є учасником спірних правовідносин і його право на отримання копій декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська не було порушено.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні позову, проте, за інших підстав.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду від 24.03.2016 р. - скасуванню. У задоволенні позову слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 є неналежним позивачем.

Керуючись ст.ст.196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2016 р. у справі № 804/16495/15 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України упродовж двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун