Справа № 461/2420/16-а
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2420/16-а
Провадження №2а/461/398/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2016

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мисько Х.М.,

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції Булій Володимира Богдановича, Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП про скасування постанови серії ПС 2 №72196 про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2016 року,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора УПП у м. Львові лейтенанта поліції Булій В.Б., в якому проситьвизнати постанову серії ПС2 № 72196 від 04 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1статті122 Кодексу України про адміністративне правопорушення щодо нього, та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень - незаконною та скасувати її, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 04 квітня 2016 року о 11 год. 10 хв., на нього було складено протокол та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.122 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у розмірі 510,00 гривень. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим, з огляду на те, що у оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що він порушив Правила дорожнього руху України, здійснивши зупинку та стоянку своїм автомобілем - Seat Leon, реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці Винниченка,12 м. Львова, а саме пункт 15.4 у якому вказується: що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Вказує, що ним не було порушено пункту 15.4 ПДР України, так як він здійснив зупинку свого транспортного засобу в спеціально визначеному для цього місці по вул. Винниченка, 12 у м.Львові, де встановлено дорожній знак, який дозволяє стоянку транспортних засобів у даному місці. Розгляд справи фактично відбувся без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на протокол та постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, йому не надано можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, оскільки не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначені адміністративного стягнення, на що вказує ст. 33 КУпАП.

Протокольною ухвалою судового засідання від 02 серпня 2016 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі залучено в якості співвідповідача Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції.

В судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні до викладених у такій та надали письмові пояснення на заперечення проти адміністративного позову. Просили позов задоволити.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції 20 липня 2016 року подав заперечення проти адміністративного позову, в якому вказує, що при накладенні адміністративного стягнення інспектор патрульної поліції Булій В.Б. встановив всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшов до вірного висновку. Просить відмовити у задоволенні позову та розглянути справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 квітня 2016 року інспектором Булій В.Б. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 №72196, відносно ОСОБА_1 (а.с.4).

Згідно вищевказаної постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Seat Leon, реєстраційний номер НОМЕР_1 04 квітня 2016 року о 11.10 год. у м. Львові на вул. Винниченка, 12 здійснив зупинку у другий ряд, чим порушив вимоги пункту 15.4 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.15.4 Правил дорожнього руху України, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи схеми із зазначеними напрямками руху на вул. Винниченка, 8-16, позивач зупинив та залишив керований ним транспортний засіб у спеціально визначеному місці для стоянки, яка не є проїзною частиною, що підтверджується відповідним дорожнім знаком 5.38 на місці події, а також оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, який міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.9, 10 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.283 КпАП України постанова повинна містити, серед іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Пленум Верховного суду України в пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб'єктами владних повноважень, обов'язок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачами в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не надано.

При цьому, у відповідності до положень ст.251 КУпАП пояснення інспектора поліції не можуть вважатися доказом, що підтверджує наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, оскільки є лише його позицією, що оцінюються судом на загальних підставах.

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 04 квітня 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП була винесена неправомірно.

Відтак, така підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Керуючись ст. 19 ч.2, ст.55 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 8, 11, 18, 70, 71, 86, 99, 138, 154, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст.ст.122,251,268,283,293 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити.

Визнати постанову серії ПС2 № 72196 від 04 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 510 ( п'ятсот десять) гривень - незаконною та скасувати її, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий суддя Мисько Х.М.