Справа № 759/11347/16-а
Суддя: Ул`яновська О. В.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/272/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул'яновська О.В. розглянувши відповідно до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та протиправними,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати неправомірними та протиправними дії Правобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії, а саме включення в розрахунок заробітку для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення (у розмірі 8276 грн. 93 коп.) та індексації заробітної плати (у розмірі 3116 грн. 29 коп.), на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і вони є частиною заробітної плати; зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1, включивши в розрахунок заробітку для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення (у розмірі 8276 грн. 93 коп.) та індексацію заробітної плати (у розмірі 3116 грн. 29 коп.), та згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» зберегти пенсію в розмірі 80% заробітної плати, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, так як Закон України зворотної сили не має; зобов'язати відповідача включити в розрахунок заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення та індексацію заробітної плати; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням включення в розрахунок заробітку для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та індексацію заробітної плати, починаючи з часу виходу на пенсію, тобто з 03.06.2010; зобов'язати відповідача здійснити виплату різниці між перерахованою та отриманою ОСОБА_1 пенсії з 03.06.2010, тобто з часу виходу на пенсію та просить зобов'язати відповідача зберегти індексацію пенсії ОСОБА_1 яку вона отримує на даний час в сумі 278 грн. 46 коп., аргументуючи тим, що після виходу на пенсію державного службовця 03.06.2010 позивач отримує пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% від суми посадового окладу з урахуванням надбавок, премій та інших виплат, однак в розрахунок заробітку для обчислення пенсії відповідачем не була включена індексація заробітної плати (у розмірі 3116 грн. 29 коп.) та матеріальна допомога на оздоровлення (у розмірі 8276 грн. 93 коп.), оскільки під час роботи в Головному міжрегіональному управлінні статистики з травня 2008 року по квітень 2010 року позивач щорічно отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення та кожен місяць індексацію заробітної плати. ОСОБА_1 на адресу відповідача була направлена заява з проханням здійснити перерахунок пенсії з підстав невірного її нарахування. Відповідач листом від 24.03.2016 № 258/08/К-170 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, відповідно до довідок про складання заробітної плати, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація грошових доходів не передбачені статтею 33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати державного службовця.

Суд розглянув вказану справу в порядку скороченого провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ч. 4 ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Представником відповідача на адресу суду було надіслано письмові заперечення, в яких проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що він діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі у зв'язку з безпідставністю і необґрунтованістю.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 99, 100 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Позивач ОСОБА_1 12.30.2016 звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з підставою невірного її нарахування, оскільки при нарахуванні не було включено суми заробітку по яких здійснювалась сплата збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати) (а.с. 8).

Судом встановлено, що останнім місцем роботи позивача є Головному міжрегіональному управлінні статистики з травня 2008 року по квітень 2010 року (а.с. 6).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України у м. Києві з 03.06.2010 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 9).

Пенсія розрахована в розмірі 80 % від суми посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених Законом України «Про державну службу».

Згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 р. №15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, №2a-4753/09/2670» затверджено нову форму довідки про заробітну плату державних службовців, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону про державну службу, до якої включено колонку «інші виплати».

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Приписами ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Зі змісту довідки за №58 від 05.05.2010 вбачається, що до «Інших виплат» включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань.

Аналізуючи вищевикладені положення, суд дійшов висновку, що матеріальна допомога входила до системи оплати праці державного службовця.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Приписами абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Положеннями ч. 2 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15 і 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до абз. 7 п. 2 ч. 3 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» персональна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості: частина персональної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід) та розмір сплачених страхових внесків: сума заробітної плати (грошового забезпечення, доходу), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць.

Крім того, приписами ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Приписами ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, матеріальна допомога, яка не включаються до складу заробітної плати державного службовця згідно Закону України «Про державну службу», повинна враховуватися відповідачем при обчисленні розміру пенсії позивачки.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11 та рішенні Вищого адміністративного суду України від 16.05.2014 року у справі № К/800/26440/14.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що норми Закону України «Про державну службу» щодо спірних відносин є загальними, у той час як перевагу мають спеціальні норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення», якими визначаються виплати (доходи) для обчислення пенсії.

Згідно абз. 1 ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи позивач 12.03.2016 звернулася до відповідача із заявою за перерахунком пенсії у зв'язку з виникненням права на її підвищення до 15 числа, а тому перерахунок пенсії позивача підлягає з 01.03.2016.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно було відмовлено у здійсненні позивачеві перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

З огляду на положення ст. 162 КАСУ адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд повинен визнати такі дії незаконними та зобов'язати відповідача включити в розрахунок розміру пенсії складові заробітної плати.

Керуючись, ст. ст. Закону України «Про оплату праці»; Закону України «Про пенсійне забезпечення»; Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»; Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; Закону України «Про державну службу»; ст. ст. 158-164, 167 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та протиправними задовольнити частково.

Визнати неправомірними та протиправними дії Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії, а саме включення в розрахунок заробітку для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення (у розмірі 8276 грн. 93 коп.) та індексації заробітної плати (у розмірі 3116 грн. 29 коп.), на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і вони є частиною заробітної плати.

Зобов'язати Правобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1, включивши в розрахунок заробітку для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення (у розмірі 8276 грн. 93 коп.) та індексацію заробітної плати (у розмірі 3116 грн. 29 коп.). та згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» зберегти пенсію в розмірі 80% заробітної плати, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, так як Закон України зворотної сили не має.

Зобов'язати Правобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві включити в розрахунок заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення та індексацію заробітної плати.

Зобов'язати Правобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, з урахуванням включення в розрахунок заробітку для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та індексацію заробітної плати, починаючи з 01.03.2016.

Зобов'язати Правобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату різниці між перерахованою та отриманою ОСОБА_1 пенсії 01.03.2016.

Зобов'язати Правобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві зберегти індексацію пенсії ОСОБА_1 яку вона отримує на даний час в сумі 278 грн. 46 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: