Справа № 826/748/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 вересня 2016 року 08:24 справа №826/748/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГенеральної прокуратури України
треті особи1. Генеральний прокурор України 2. ОСОБА_3 3. Кременчуцька місцева прокуратура Полтавської області 4. Харківської конкурсна комісія з проведення відкритого чотирирівневого конкурсу кандидатів на адміністративній посади у місцевих прокуратурах
провизнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Генеральної прокуратури України (далі по тексту - відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України про призначення керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/748/16, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Генерального прокурора України (далі по тексту - третя особа 1), ОСОБА_3 (далі по тексту - третя особа 2, ОСОБА_3.), Кременчуцьку місцеву прокуратуру Полтавської області (далі по тексту - третя особа) та Харківську конкурсну комісію з проведення відкритого чотирирівневого конкурсу кандидатів на адміністративній посади у місцевих прокуратурах (далі по тексту - третя особа 4, Харківська конкурсна комісія); закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 08 серпня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача та третьої особи 1 проти задоволення позовних вимог заперечив; представники інших третіх осіб до суду не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Наказом Генеральної прокуратури України від 09 грудня 2015 року №804к за підписом Генерального прокурора України ОСОБА_4 на підставі пункту 3 частини першої статті 9, статті 39, підпунктів 2 та 4 пункту 51 Перехідних положень Закону України "Про прокуратуру" призначено юриста 2 класу ОСОБА_3 керівником Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області строком на п'ять років з 15 грудня 2015 року на підставі рекомендації Харківської конкурсної комісії від 24 жовтня 2015 року та заяви ОСОБА_3

Позивач вважає, що вказаний наказ підлягає скасуванню як протиправний, оскільки по професійним, морально-діловим та управлінсько-організаторським здібностям позивач має істотну перевагу перед особою, яка призначена керівником Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області, а його кандидатура була рекомендована рішенням Харківської конкурсної комісії для подання Генеральному прокурору України на призначення керівником Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності оскаржуваного наказу, посилаючись на вільний розсуд (дискрецію) Генерального прокурора України при прийняті рішень та відсутність порушеного права.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Згідно з абзацом третім пункту 1 розділу XII "Прикінцеві положення" Закон України "Про прокуратуру" стаття 12 та Додаток до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур набирають чинності з 15 грудня 2015 року.

Підпункт 2 пункту 51 розділу ХІІІ "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" встановив, що до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII "Прикінцеві положення" цього Закону:

призначення на адміністративні посади, передбачені пунктами 11, 12, 13 частини першої статті 39 цього Закону, здійснюється за результатами чотирирівневого відкритого конкурсу, порядок проведення якого затверджується Генеральним прокурором України. Проведення конкурсу забезпечують п'ять конкурсних комісій, до складу кожної з яких входять:

а) чотири особи, визначені Генеральним прокурором України;

б) три особи, визначені Верховною Радою України.

Конкурсні комісії є повноважними за умови входження до їх складу не менше п'яти осіб. У разі невизначення Верховною Радою України в установленому порядку жодної особи комісія вважається повноважною за умови входження до її складу чотирьох осіб. Інформація про оголошення конкурсу, умови, строки, час та місце його проведення, про кандидатів, які подали заяву про участь в конкурсі, та результати конкурсу оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України.

При призначенні на адміністративні посади, передбачені пунктами 11, 12, 13 частини першої статті 39 цього Закону, обов'язкового врахування потребують професійні, морально-ділові якості, управлінсько-організаторські здібності кандидата, а також наявність у нього стажу роботи на посаді прокурора не менше трьох років або в галузі права - не менше п'яти років.

Відібрані конкурсною комісією три кандидати на кожну із зазначених адміністративних посад подаються на розгляд осіб, уповноважених цим Законом приймати рішення про їх призначення на ці посади.

Умови і порядок організації та проведення чотирирівневого відкритого конкурсу кандидатів на посади керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників визначає Порядок проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників, затверджений наказом Генеральної прокуратури України від 20 липня 2015 року №98 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 1.5 розділу І Порядку відкритий конкурс на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників складається з: тестування на знання законодавства (професійний тест); тестування загальних здібностей; тестування особистісних характеристик (психологічний тест); співбесіди.

За результатами чотирирівневого конкурсу здійснюється відбір кандидатів для призначення на вищезазначені посади.

Згідно з пунктом 5.10 розділу V Порядку після проведення тестування на загальні здібності за результатами складання професійного тесту та тесту на загальні здібності формується рейтинговий список.

Відповідно до пункту 9.3 розділу ІХ Порядку за результатами співбесіди, яка проводиться Комісією, на кожну адміністративну посаду місцевої прокуратури відбирається по три кандидати.

Як встановлено у пунктах 13.1, 13.2 розділу XIII Порядку, відібрані Комісією три кандидати на кожну посаду керівника місцевої прокуратури подаються на розгляд Генеральному прокурору України, а на посади їх перших заступників та заступників - керівнику відповідної регіональної прокуратури.

Рекомендація про призначення кандидата на адміністративні посади в місцевих прокуратурах містить інформацію про результати всіх рівнів конкурсу та висновки щодо професійної його придатності. Рекомендація підписується всіма членами Комісії та передається до кадрового підрозділу Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури відповідно до компетенції.

Аналіз наведених правових норм вказує, що за результатами проведення чотирирівневого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників відповідна Конкурсна комісія відбирає на кожну адміністративну посаду місцевої прокуратури по три кандидати; відібрані конкурсною комісією три кандидати на кожну із зазначених адміністративних посад подаються на розгляд осіб, уповноважених Законом України "Про прокуратуру" приймати рішення про їх призначення на ці посади, у формі рекомендації.

У свою чергу згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 39 Закону України "Про прокуратуру" призначення прокурора на адміністративну посаду керівника місцевої прокуратури здійснюється Генеральним прокурором України, а посади першого заступника керівника місцевої прокуратури та заступника керівника місцевої прокуратури здійснюється керівником регіональної прокуратури.

Матеріали справи підтверджують, що відповідно до протоколу засідання Харківської конкурсної комісії від 24 жовтня 2015 року вирішено затвердити список кандидатів для подання Генеральному прокурору України рекомендацій про призначення керівником Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області: 1) ОСОБА_1; 2) ОСОБА_5; 3) ОСОБА_6

Згідно з рекомендацією Київської конкурсної комісії Генеральному прокурору України щодо призначення кандидата на посаду керівника Київської місцевої прокуратури №5 міста Києва комісія розташувала запропонованих кандидатів у рейтингу наступним чином: перший в рейтингу - кандидат ОСОБА_1; другий в рейтингу - кандидат ОСОБА_3; третій в рейтингу - ОСОБА_6

На думку позивача перше місце в рейтингу давало йому переваги у порівнянні з іншими кандидатами у рейтингу, однак, суд відхиляє такі доводи та звертає увагу, що Закон України "Про прокуратуру" не покладає на осіб, уповноважених Законом України "Про прокуратуру" приймати рішення про їх призначення на адміністративні посади керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників, призначати на відповідні посади лише осіб, які за кількістю набраних балів є першими у рейтинговому списку; навпаки, Закон дає право вільного вибору будь-якого кандидата зі списку рекомендованих.

Таким чином, відповідач при призначенні одного із кандидатів на адміністративні посади Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області володіє дискреційними повноваженнями, вільно оцінюючи професійні, морально-ділові якості, управлінсько-організаторські здібності кандидатів, а також наявність у них відповідного стажу роботи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Законом України "Про прокуратуру".

Крім того, суд звертає увагу, що право позивача щодо призначення на адміністративну посаду у місцевій прокуратурі у межах спірних правовідносин не вважається порушеним, тому що відповідно до пункту 13.3 розділу ХІІІ Порядку ОСОБА_1 має право взяти участь у відборі кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури згідно з пунктом 1.5 розділу I Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу нормативно не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами доведено правомірність оскаржуваних рішень відповідно до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко