Справа № 264/7330/13-а
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2013-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/7330/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2013 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Пустовойт Т. В. , при секретарі Сакалош О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України в Донецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області із адміністративним позовом до Управління ОСОБА_2 України в Донецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 31 липня 2013 року.

В обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що 31 липня 2013 року відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №478023 за ст.122 ч.1 КУпАП, на підставі якого винесена постанова серії АА2 №334025 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що правил дорожнього руху він не порушував; при розгляді справи не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, інспектор не ознайомив його з його правами та обовязками не кажучи вже про їх розяснення, на його прохання предявити повне відео нічого не було зроблено, на його заяву про те, що за кермом автомобіля був не він, інспектор не відреагував, на його вимогу ніяких документів які б підтверджували сертифікацію даного вимірювача швидкості надано не було, а в постанові не наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та не зазначені мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник. Крім того, про той факт, що правил дорожнього руху не порушував він намагався пояснити інспектору. Позивач вважає згадану постанову не обґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи, вважає зазначену постанову такою, що підлягає скасуванню.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача начальник УДАІ ГУМВС України в Донецькій області полковник міліції ОСОБА_3, до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу в відсутності інспектора ДПС прапорщика міліції ОСОБА_4 та представника Управління ДАІ області, позов не визнає, вважає його необґрунтованим, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно зі ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справи на основі наявних доказів.

Згідно до вимог ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а такою іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно п.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

У постанові серії АА2 №334025 від 31.07.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесеної інспектором ДПС ОСОБА_5, вказано, що 31.07.2013 року о 16:12 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки Форд, державний номер НОМЕР_1, та рухався на 165 км а/д Донецьк Маріуполь зі швидкістю 100км/год., чим перевищив швидкість на 40 км/год., та відповідно порушив п.12.4 Правил дорожнього руху в Україні. Але всупереч діючому законодавству, інспектор ДПС не зясував належними чином обставини правопорушення, позбавив ОСОБА_1 можливості надати будь-які докази, проігнорувавши його пояснення, виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до письмових заперечень представника відповідача, останній з доводами позовної заяви не погодився, оскільки фіксування правопорушення здійснювалось комплексом Гарпун, який був встановлений на 165 км. автодороги Слов'янськ - Донецьк - Маріуполь в межах населеного пункту с.Новотроїцьке. О 16:20год. було зафіксовано порушення водієм автомобілю Форд, номерний знак НОМЕР_1 п. 12.4 ПДД України, а саме перевищення швидкісного режиму. Пізніше комплекс Гарпун передав зображення автомобілю Форд на ноутбук, який був розташований на стаціонарному посту № 5 роти ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, та водій ОСОБА_1 був зупинений на 178 км. автодороги Слов'янськ - Донецьк - Маріуполь інспектором ДПС ОСОБА_5 який на підставі отриманого фотознімку склав у відношенні правопорушника адміністративний протокол та виніс постанову про притягнення до адміністративно відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляд штрафу в дохід держави у сумі 340 грн.

До заперечень представником відповідача до суду були надані фотоматеріали до постанови в справі про адміністративне правопорушення, свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки, сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, постова відомість розстановки нарядів дорожньо - патрульної служби, копія журналу патрулювання,відомість ознайомлення та прийняття заліків особового складу взводу з ОСп №5 роти ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС України в Донецькій області «Щодо використання автоматичного комплексу «Гарпун».

Однак, з наданих представником відповідача матеріалів, не вбачається на якій саме ділянці автодороги Донецьк - Маріуполь рухався водій ОСОБА_1 Суд позбавлений можливості перевірити, чи рухався позивач у межах населеного пункту, а саме с.Новотроїцьке, оскільки на фотознімках відсутні дорожні знаки 5.45(Початок населеного пункту) та 5.46(Кінець населеного пункту), а також будь які будови, які б свідчили про здійснення руху водієм ОСОБА_1 у межах населеного пункту.

Інших доказів на підтвердження наявності у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, представниками відповідача надано не було.

Відповідно до ст.11 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність від 11.02.1998 року № 113/98-ВР на вимірювання у сфері, у якій їх результат може бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має пройти повірку або державну метрологічну атестацію.

Відповідачем надано суду свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22-2/1212297 від 22.01.2013 року стосовно лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів Трукам LTІ20/20, видане ДП Укрметртестстандарт, яке чинне до 22.01.2014 року. На підставі результатів повірки даний засіб визнано придатним до застосування, діапазон вимірювання швидкості від 2 до 320 км/год., границі допустимих похибок при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах - +- 2 км/год. в діапазоні від 2 до 200 км/год.; +- 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год.

Фотоматеріали до постанови серії АА2 №334025, надіслані відповідачем, мають три фотознімка, які здійснені на відрізку вулично-шляхової мережі, що вказано в фабулі спірної постанови, технічним засобом Трукам, серійний № ТС000622, який працював в автоматичному режимі.

Як вбачається із позовної заяви, позивач заперечує проти порушення ним ПДР України, ознайомившись з фотознімками, вбачається, що і попереду і позаду його автомобілю рухались інші машини, які міг зафіксувати технічний засіб Трукам.

Крім того, як у протоколі про адміністративне порушення, так і у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначено, з якою швидкістю повинен був рухатися транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 на даній дільниці автодороги, та у зв'язку з чим на цій дільниці дороги встановлений такий режим руху автотранспорту, що свідчить про недотримання вимог закону працівником ДАІ при складанні вказаних процесуальних документів.

Відповідач по справі не надав до суду доказу щодо підтвердження своєї позиції, щодо правомірності винесеної інспектором постанови серії АА2 №334025 від 31.07.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, тобто не надав жодного доказу щодо спростування доводів позивача, стосовно незаконності дій працівників ДАЇ, і стосовно порушення прав позивача.

Таким чином, аналізуючи документи, що знаходяться в матеріалах справи, суд позбавлений можливості достовірно встановити, чия швидкість руху була зафіксована працівниками ДАЇ приладом Трукам 000662.

За наявних обставин, суд приходить до висновку, що оспорювана постанова є незаконною, оскільки при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не було всебічно, повно та обєктивно досліджено всіх обставин справи в їх сукупності.

Суд вважає, що відповідачем не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП. Відсутність доказів вчинення правопорушення унеможливлює взагалі перевірку судом наявності, як самої події правопорушення, так і наявності в діях особи складу правопорушення.

Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням вивчених доказів, що були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст.122, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, Правил дорожнього руху в Україні, що чинні з 1 січня 2002 року (із змінами та доповненнями), керуючись ст.ст.8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 України в Донецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії АА2 №334025 від 31.072013 року, винесену інспектором ДПС взводу з ОСП №5 ОСОБА_5, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн. скасувати.

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн. закрити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. В. Пустовойт