Справа № 816/140/16
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2016 р. м. Київ К/800/15411/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Смоковича М.І.

Шведа Е.Ю.

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року у справі №816/140/16 за позовом ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни, третя особа - публічне акціонерне товариство «Банк Форум», про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни, третя особа - публічне акціонерне товариство «Банк Форум», в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування процентів за кредитним договором №0007/07/25-N, укладеного між позивачем та АКБ "Форум" від 17.05.2007 року за період з 16.06.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації ПАТ "Банк Форум" фактично втратив статус банку та фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припинилася. Банк втратив право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема щодо кредитування фізичних осіб та відповідне нарахування відсотків по кредитам.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко І.М. щодо нарахування процентів за кредитним договором №0007/07/25-N, укладеного між ОСОБА_5 та АКБ "Форум" 17.05.2007 року за період з 16.06.2014 року.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірина Миколаївна звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.06.2008 року між ОСОБА_5 та АБ "Форум" було укладено кредитний договір №0007/07/25-N (далі по тексту - Кредитний договір), за яким позивачу надано кредит в розмірі 58900,00 доларів США, зі сплатою 12,0 % річних. Кредитні кошти надані в строк до 16.05.2026 року.

До червня 2014 року ОСОБА_5 сплачував за графіком тіло кредиту та відсотки, що нараховувалися банком.

На підставі постанови Правлінням Національного банку України № 355 від 13.06.2014 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Форум", виконавчою дирекцією Виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 року № 49 "Про початок ліквідації ПАТ "Банк "Форум" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію".

Пунктом 2 вказаного Рішення, призначено уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Соловйову Н.А. строком на 1 рік з 16.06.2014 року по 16.06.2015 року.

У відповідності до Рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 10 від 19.01.2015 року, призначено з 19.01.2015 року уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ларченко І.М.

Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 106 від 28.05.2015 року продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Форум" на один рік до 16.06.2016 року включно; продовжено строк повноважень провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ларченко І.М. на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" до 16.06.2016 року включно.

Позивач вказує, що відповідач звернувся з позовом до Київського районного суду м.Полтави про стягнення відсотків за користування коштами за кредитним договором за період з 16.06.2014 року по 09.08.2015 року.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо нарахування процентів за кредитним договором за період з 16.06.2014 року по 09.11.2015 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації, ПАТ "Банк Форум" фактично втратив статус банку та фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припинилася. Банк втратив право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема щодо кредитування фізичних осіб та відповідне нарахування відсотків по кредитам.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суди всіх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні статті 6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом».

Частиною другою статті 4 КАС установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових спорів у порядку іншого судочинства, в тому числі цивільного.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як встановлено раніше, відповідач в порядку цивільного судочинства звернувся до суду з вимогою про стягнення процентів за договором кредитування, укладеним між позивачем та Банком.

В свою чергу позивач, вважаючи такі дії неправомірними, оскаржив їх до суду.

За змістом статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК).

Із вищезазначеного випливає, що спір, в основі якого лежить правомірність рішення суб'єкта владних повноважень щодо нарахування процентів за договором кредитування, сторонами якого є Банк та позивач і відносини щодо якого регулюється нормами цивільного законодавства, є спором про право і має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що дану справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом першим частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та закрити провадження.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 157, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни - задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року скасувати. Провадження у справі - закрити.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: