Справа № 826/6330/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 жовтня 2016 року № 826/6330/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі колегії суддів під головуванням судді Добрянської Я.І., суддів - Федорчука А.Б., Кузьменка В.А. розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України,

Заступника міністра юстиції України - керівника апарату Іванченко Оксани Павлівни

про визнання дій неправомірними,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся в Окружний адміністративний суд м. Києва з позовом до відповідачів Міністерства юстиції України, заступника міністра юстиції України - керівника апарату Іванченко Оксани Павлівни, в якому просить визнати дії відповідачів із надання відповіді на адвокатський запит від 16.03.2016 р. не по суті і з порушенням строків неправомірними.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що, ігноруючи положення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Міністерство юстиції надало відповідь на адвокатський запит позивача з порушенням встановлених строків - вих. № 9715/8125-0-33-16/4 від 24.03.2016 р., а направлено поштою простою кореспонденцією, згідно з відбитком поштового штемпелю - 29.03.2016 р. Фактично вказану відповідь на свій запит позивач, як йдеться у позовній заяві, отримав 12.04.2016 р.

При цьому також позивачем наголошено, що у своїй відповіді Мін'юст фактично не надав запитувану інформацію, обмежившись викладом інформації, яка містилася у самому запиті з посиланням на хронологію розгляду судоми адміністративної справи №826/16708/15.

Представник відповідача-1 - Міністерства юстиції України - під час судового засідання проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Так, відповідачем-1 зазначено, що позивачеві на адвокатський запит надана обґрунтована відповідь по суті листом Міністерства юстиції України від 24.03.2016 р. №9715/8125-0-33-16/14. У вказаному листі зазначено про те, що ОСОБА_4 із заявою про вжиття заходів на виконання вищевказаного судового рішення разом із виконавчим документом до Міністерства юстиції не зверталась, з чого випливає, що заходи щодо виконання постанови суду від 22.12.2016 у справі № 826/16708/15 не вживались.

Між тим, відповідачем - 1 також зауважено, що 19.03.2016 р. та 20.03.2016 р. були неробочими днями, в результаті відповідь на вказаний адвокатський запит надана Міністерством юстиції України в межах строків, передбачених чинним законодавством України.

Серед іншого відповідач - 1 вважає, що позивач не навів належних і достатніх доказів на підтвердження конкретних обставин допущеного дійсного порушення його прав, свобод або інтересів.

До судового засідання 09.08.2016 р. представник відповідача-2, будучи належним чином повідомленими по дату, час та місце розгляду справи, не прибув, з огляду на що суд прийшов до висновку про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В силу ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також з'ясувавши позицію судів вищих інстанцій з приводу вирішення аналогічних спірних правовідносин, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серії НОМЕР_1 від 14.04.2015 р.) на підставі договору про надання адвокатських послуг №01-3-16 від 01.03.2016 р. надає правову допомогу ОСОБА_4

Під час розгляду Київським апеляційним адміністративним судом адміністративної справи № 826/16708/15 позивач здійснював представництво інтересів ОСОБА_4 у вказаному судовому процесі.

В ході надання правової допомоги на підставі договору про надання адвокатських послуг №01-3-16 від 01.03.2016 р. та керуючись ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», позивач звернувся до Міністерства юстиції України, а саме до заступника Міністра - керівника апарату Іванченко О. П. із адвокатським запитом від 16.03.2016 р., в якому просив:

- надати інформацію та документальне підтвердження стосовно того, на якій правовій підставі не виконано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2015 р. у справі № 826/16708/15 в частині негайного виконання;

- повідомити про заходи, які вжиті (вживатимуться) для виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2015 р. у справі № 826/16708/15 та надати відповідні документи з цього приводу;

- повідомити про заходи, які вжиті (вживатимуться) до осіб, які винні у невиконанні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2015 р. у справі №826/16708/15 та надати відповідні документи з цього приводу.

Згідно наявної у справі копії реєстраційно-контрольної картки №8125-0-33-16 вказаний запит зареєстровано у Міністерстві 16.03.2016 р. за №8125-0-33-16. Згідно резолюції №1 у зазначеній картці даний запит 18.03.2016 р. доручено до розгляду заступнику міністра - керівнику апарату Іванченко О.П.

Листом від 24.03.2016 р. №9715/8125-0-33-16/14 за підписом заступника міністра-керівника апарату Іванченко Оксани у відповідь на адвокатський запит позивача зазначено наступне.

22.12.2015 р. за результатами розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва у справі №826/16708/15 за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції від 16.07.2015 р. №2191/к, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, проголошено вступну та резолютивну частини постанови суду, якою позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції Україні від 16.07.2015 р. № 2191/к «Про звільнення ОСОБА_4 з посади головного спеціаліста відділу представництва інтересів держави в судах Україні департаменту судової роботи»;

- поновлено ОСОБА_4 на посаді головного спеціаліста відділу представництва інтересів держави в судах України департаменту судової роботі з 17 липня 2015 р.;

- стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 липня 2015 року по день поновлення на роботі;

- допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді головного спеціаліста відділу представництва інтересі) держави в судах України департаменту судової роботи з 17 липня 2015 р. та присудження виплатити їй заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2015 р. у вказаній справі виправлено описку, допущену у резолютивній частині вступної та резолютивної частини постанови від 22.12.2015 р. у справі, а саме: Пункт 2 правильно читати: «Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 16.07.2015 р. № 2191/к "Про звільнення ОСОБА_4 з посади головного спеціаліста відділу представництва інтересів держави в судах України Управління представництва інтересів держави в судах України Департаменту судової роботи».

Пункт 3 правильно читати: «Поновити ОСОБА_4 на посаді головного спеціаліста відділу представництва інтересів держави в судах України Департаменту судової роботи та експертного забезпечення правосуддя з 17 липня 2015 p.».

Пункт 5 правильно читати: «Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді головного спеціаліста відділу представництва інтересів держави в судах України Департаменту судової роботи та експертного забезпечення правосуддя з 17 липня 2015 р. та присудження виплатити їй заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць».

Повний текст Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2015 р. у справі №826/16708/15, як зазначено Міністерством у відповідь на запит, виготовлений 24.12.2015 р. та містив резолютивну частину, сформульовану згідно з ухвалою суду від 24.12.2015 р. про виправлення описки, що, у свою чергу, відрізняється від вступної та резолютивної частини вказаної постанови, проголошеної 22.12.2015 р. в судовому засіданні.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2016 постанову суду першої інстанції від 22.12.2015 р. у справі №826/16708/15 залишено без змін.

Так, як зазначено у тексті відповіді на запит, на час її надання Міністерством юстиції готувалася касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України на зазначені судові рішення попередніх інстанцій, яка повинна бути поданою в межах строків, передбачених статтею 212 КАС України.

Відтак, вважаючи, що відповідачами по суті поставлених в адвокатському запиті питань інформації надано не було і відповідь була надіслана із порушенням строків, що порушує права та законні інтереси позивача, останній за їх захистом звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства з приводу даного спору, а також заслухавши пояснення представника відповідача та оглянувши позицію судів вищих інстанцій з приводу аналогічних спорів, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України від 02.10.1992 р. №2657-XII "Про інформацію" (далі - Закон №2657) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 20 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076) під час здійснення адвокатської діяльності адвокат серед іншого має право: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб) (п. 1); ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом (п. 3); а також збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою (п. 7).

Статтею 26 Закону №5076 передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. При цьому документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Що ж до визначення поняття адвокатського запиту, то відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №5076 під ним розуміється письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Згідно до ст. 24 Закону №5076 орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (ч. 1).

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту (ч. 2).

У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (ч. 3).

У запереченнях на адміністративний позов Міністерство стверджує, що датою відправлення відповіді на спірний адвокатський запит є 24.03.2016, тобто дата листа №9715/8125-0-33-16/14, однак доказів на підтвердження зазначеної обставини відповідачем-1 до суду не надано.

В той же час, як встановлено судом, з наданої позивачем до суду копії поштового конверту, в якому надіслано лист від 24.03.2016 р. №9715/8125-0-33-16/14, фактичною датою скерування на адресу позивача Міністерством спірної відповіді на адвокатський запит, отриманий відповідачем-1 16.03.2016 р., є дата 29.03.2016 р., доказом чого є штемпель органу поштового зв»язку.

За таких обставин, на думку суду, явним є порушення відповідачем-1 п»ятиденного строку розгляду адвокатського запиту, визначеного ст. 24 Закону №5076. При цьому варто зауважити, що доказів продовження строку розгляду даного адвокатського запиту відповідачами до суду не надано.

А відтак, суд погоджується із доводами позивача в частині того, що Міністерством та в свою чергу посадовою особою, відповідальною за розгляд даного запиту, порушено строк розгляду адвокатського запиту від 16.03.2016 р., встановлений ст. 24 Закону №5076, адже відповідач зобов'язаний був протягом п'яти робочих днів направити позивачу відповідь на його адвокатський запит, або письмово повідомити про продовження строку його розгляду з обґрунтуванням такого продовження, однак відповіді на такий запит протягом п'яти робочих днів з дня отримання запиту позивачу відповідач надано не було.

Що ж до позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідачів із надання відповіді на адвокатський запит від 16.03.2016 р. не по суті, то суд вважає такі позовні вимоги необґрунтованими, з огляду на що відмовляє у задоволенні.

Між тим, в ракурсі наведеного, суд зауважує, в разі, якщо, на переконання адвоката, Міністерством не здійснюється виконання рішення суду у справі, що набрало законної сили, ч. 1 ст. 267 КАС України передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено постанову суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Так, зокрема, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.04.2016 р. №К/800/9590/16 (номер в ЄДРСР 5719943) відмовлено Міністерству юстиції України у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року; відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі №826/16708/15.

Отже, враховуючи наведене, а також виходячи із наявних у справі наданих сторонами доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз (ч. 2).

Враховуючи вищенаведене в сукупності та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, заступника міністра юстиції України - керівника апарату Іванченко Оксани Павлівни із надання відповіді на адвокатський запит ОСОБА_1 від 16.03.2016 р. з порушенням строків.

3. Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України сплачений судовий збір в сумі 275,60 грн. (двісті сімдесят п»ять гривень 60 коп.).

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя Я.І. Добрянська

Судді А.Б. Федорчук

В.А. Кузьменко