Справа № 749/837/16-а
Суддя: Чигвінцев М. С.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 749/837/16-а
Номер провадження 2-а/749/129/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чигвінцева М.С.

за участі секретаря Скорої Л.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Биховець Т.М., Єромоленко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сновської РДА, треті особи: орган опіки та піклування в особі Займищанської сільської ради, служба у справах дітей Сновської РДА про відмову в призначенні і виплаті державної допомоги при народженні дитини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Сновської РДА, треті особи: орган опіки та піклування в особі Займищанської сільської ради, служба у справах дітей Сновської РДА про відмову в призначенні і виплаті державної допомоги при народженні дитини, вказуючи на те, що 30.05.2015 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючи у м. Москва Російської Федерації народила дитину - сина ОСОБА_7, батьком якого є ОСОБА_5. На той час позивач була зареєстровано в АДРЕСА_1 і була громадянкою України, що підтверджується паспортом. 24.10.2015 року вона з дитиною і чоловіком повернулися на постійне місце проживання в АДРЕСА_1. Позивач вказує на те, що не була обізнана з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», але знала, що такий закон існує в Україні і зразу ж через декілька днів ( у жовтні 2015 рокуф) усно звернулася до Управління соціального захисту населення Щорської райдержадміністрації з документами, що малися на руках за роз'ясненням відносно призначення та виплати державної допомоги на дитину, але від працівника Управління, що займається цим питаннм отримала усну відмову. Заяву від позивача не прийняли, а запропонували вирішити питання про громадянство малолітнього сина. З цього приводу позивачка звернулася до міграційної служби у Щорському (на той час) районі для збирання необхідних документів, які потім направлялися до обласної міграційної служби в м. Чернігів, рішення було прийнято лише 03.02.2016 року. Довідка №16, яка видана на ім'я сина ОСОБА_7 підтверджує, що він набув громадянство України і з ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України. Це і інші документи, перелік яких позивачці надали працівники Управління соціального захисту населення були підставою для повторного звернення позивача до відповідача, але і на цей раз письмова заява від позивача не була прийнята і позивачу відмовлено, мотивуючи тим, що в пакеті документів відсутня довідка з м. Москви, щоб отримати довідку про це (№49 від 31.05.2016 року), яку позивач подала до відповідача з письмовою заявою, яку склав їй адвокат, лише тоді заява була зареєстрована в управлінні і по ній прийнято рішення.

03.08.2016 року позивач отримала відмову, мотивуючу тим, що «пунктом 12 порядку передбачено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначеннм надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини». Закон не зазначає «щоб це звернення було оформлено в письмовому виді з пакетом документів. Слово звернення позивач розуміє так, що вона звернулась до відповідача, але дійсно у неї не всі документи були на руках, алеж її звернення повинно було б зафіксовано, зареєстровано і така заява повинна бути прийнятою, чого зроблено не було. Отже, якщо дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 то звернення її до відповідача не пізніше 09.05.2016 року. Позивач вказує на те, що не могла це зробити з причин, що не залежать від її, оскільки оформлення документів на отримання громадянства зайняло тривалий час і позивач відразу ж після 03.02.2016 року звернулась до відповідача, немаючи на руках довідки з Москви, яка була підписана і вручена їй лише 31.05.2016 року, а тому якщо відповідач вважає її звернення лише тоді, коли поступила її заява у письмовій формі з додатком документів, то звичайно передбачений ст.. 12 порядку строк був порушений. Позивач вважає його пропуск з поважної причини лише на 2 місця 18 днів. Пропуск строку стався не лише з вини позивача, а і з вини працівників відповідача, оскільки орган, що призначає і виплачує державну допомогу сім'ям з дітьми повинен давати роз'яснення з питань її призначення і виплати та давати заявнику допомогу в одержанні необхідних документів - ст.. 45 Постанови КМ України від 27.12.2001 року №1751

Стаття 44 указаної Постанови зазначає, що у разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє заявника, які документи мають бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше ніж протягом одного місяця з дня одержання зазначеного повідомлення, днем (місяцем) звернення за призначенням допомоги вважається день (місяць) прийняття або відправлення заяви. Отже, відповідач зобов'язані були прийняти від позивача заяву при першому зверненні, чого зроблено не було. Ніякої допомоги позивачу не було надано. Позивач двічі зверталась до відповідача, але жодного разу їй не було запропоновано написати заяву, щоб потім на протязі місяця остання донесла документи яких невистачає.

Вважає дії відповідача неправомірними та просит визнати пропущений строк її звернення до відповідача з поважної причини. Ухвалити постанову, якою визнати дії відповідача по відмові у нарахуванні та виплаті державної допомоги на дитину неправомірними, скасувати прийняте рішення у відповіді №03-07/2843 від 03.08.2016 року, зобов'язавши відповідача нарахувати та виплатити позивачу державну допомогу при народженні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно постанови КМУ від 27.12.2001 року. Стягнути з відповідача судові витрати та витрати по наданню правової допомоги.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позові.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у ньому.

Представники відповідача в судовому засіданні не заперечували, що позивач двічі зверталася до них усно, однак позов не визнали, надавши письмове заперечення, доводи якого обґрунтовуються в тому, що звернення за призначеннм допомоги при народженні дитини у спірних правовідносинах слід вважати особисте подання особою заяви, складеної за формою, затвердженою наказом Мінсоцполітики від 21.04.2015 року №441 (заява про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг), за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, копії свідоцтва про народження дитини (з пред'явленням оригіналу), а також документів виданих компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку, що засвідчують народження дитини, яке надійшло не пізніше 12 місяців з дня народження. Отже для нарахування допомоги при народженні дитини позивач мав особисто подати до управління письмову заяву про призначення всіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг (за затвердженою формою) не пізніше 12 місяців з дня народження дитини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_4. Спеціалістами управління за усними зверненнями неодноразово надавалися консультації та роз'яснення з цього питання, зокрема, щодо форми заяви, терміну її подання та переліку документів, які необхідно подати до управління. Проте, недотримуючись роз'яснень, позивач на власний розсуд поштою направив заяву про прийняття рішення щодо виплати на утримання дитини від 28.07.2016 року. Зазначену заяву з додатками управління отримало 29.08.2016 року (вх.. №02-21/9). Оскільки надіслана позивачем заява не відповідає затвердженій формі, то вона вважається письмовим зверненням відповідно до Закону України «Про Звернення громадян» і не може вважатися належним зверненнм за призначеннм допомоги у розумінні Закону №1768. В якості поважної причини позивач зазначив тривале оформлення документів для набуття дитиною позивача громадянства України. Однак, цю обставину неможна вважати поважною причиною пропуску строку, оскільки довідка про набуття громадянства була видана 03.02.2016 року, тобто за два місяці до кінцевого терміну для подання заяви. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Сновської РДА відсутній, в матеріалах справи є заява началиника служби, відповідно до якої останній просить справу розглянути без участі представника служби у справах дітей.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі Займищанської сільської ради відсутній, в матеріалах справи є заява сільського голови, відповідно до якої останній просить справу розглянути без участі представника сільської ради, проти позову не заперечують.

Вислухавши позивача та його представника, представників відповідача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сновської РДА не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є громадянином України, яка 30.05.2015 року зареєструвала шлюб з громадянином Російської Федерації ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Москва Російської Федерації позивач народила сина ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.10-11), який є громадянином України з часу народження згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України від 03.02.2016 року №16 (а.с.13).

Відповідно до позовної заяви, 24.10.2015 року позивач з дитиною та чоловіком повернулися на постійне місце проживання в с. Займище, Сновського (Щорського) району Чернігівської області, зазначене не підтверджується жодним документом та не оспорюється відповідачем. На даний час склад сім'ї позивача складається з сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та чоловіка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою Займищанської сільської ради Щорського району Чернігівської області №03-33/247 від 15.08.2016 року (а.с.14).

Позивач поштою направила заяву про прийняття рішення щодо виплати на утримання дитини від 28.07.2016 року, яку відповідач отримав 29.07.2016 року (а.с.16, 37).

Відповідно до листа відповіді відповідача від 03.08.2016 року №03-07/2843 позивачу в призначенні допомоги при народженні дитини відмовлено в зв'язку з тим, що минуло більш 12 місяців з дня народження дитини.

Суд вважає що вказані дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу допомоги при народженні дитини є правомірними та такими що відповідають ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та п.12 Постанови КМУ «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» з наступних підстав.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, п.1 ч.3 ст.2 та ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст.ст.1,2,5 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення та виплати державної допомоги з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Призначаються такі види допомоги: допомога у зв'язку з вагітністю та пологами, допомога при народженні дитини, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Всі види державної допомоги сім'ям з дітьми призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, який постійно проживає з дитиною.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та п.12 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Позивач як громадянин України мав право на отримання допомоги при народження дитини, але вказаним правом у встановленому законодавством порядку та в передбачений строк не скористався.

Враховуючи вищенаведене, та те, що чинним законодавством, яке регулює дані правовідносини, визначено обов'язкову умову призначення допомоги при народженні дитини, а саме звернення за її призначенням не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини, та не передбачено можливості поновлення строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини у випадку пропуску такого з поважних причин, оскільки поновлення вказаного строку не передбачено ні Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» ні Постановою КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», а тому суд дійшов висновку, що пропущений строк поновленню не підлягає. З урахуванням того, що відповідач діяв правомірно при вирішенні питання щодо здійснення виплати при народженні дитину, заява про виплату якої надійшла після встановленого законодавством річного строку, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача обов'язку щодо здійснення нарахування та виплати позивачу одноразової допомоги при народженні дитини, тобто, в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.19,46 Конституції України, Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року №281, Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2001 року №1751, ст.ст.2, 9, 11, 86, 159, 160, 162, 163, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сновської РДА, треті особи: орган опіки та піклування в особі Займищанської сільської ради, служба у справах дітей Сновської РДА про відмову в призначенні і виплаті державної допомоги при народженні дитини -відмовити

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Щорський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Чигвінцев