Справа № 317/3667/16-а
Суддя: Яркіна С. В.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 317/3667/16-а
Провадження № 2-а/317/63/2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Яркіна С.В. розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області щодо відмови йому в розрахунку пенсії за віком на підставі ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 29 лютого 2016 року як при первинному призначенні відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум; стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 грн.

Позивач посилається на те, що він перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області.

З 26 грудня 2006 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років як працівнику освіти у відповідності до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

12 січня 2007 року позивач почав працювати за спеціальністю вчителем в Марївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, у звязку з чим виплату пенсії йому було припинено. На зазначеній посаді ОСОБА_1 працює до цього часу.

Так як 13 вересня 2014 року позивачу виповнилось 60 років, він набув права на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у звязку з чим ОСОБА_2 22 вересня 2014 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області з метою призначення йому пенсії за віком на загальних підставах.

Але, незважаючи на те, що на момент звернення за призначенням пенсії позивач продовжував працювати по спеціальності, управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області спочатку було поновлено позивачу виплату пенсії за вислугою років, а потім переведено її з пенсії по вислузі років на пенсію за віком. При цьому, при обчисленні пенсії застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час перерахунку попереднього виду пенсії, тобто за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн. (абз.1 ч.3 ст.45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший).

В серпні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ з заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2011р., 2012р. та 2013р. у розмірі 2700,98 грн.

Однак, листом вих. № 20/Б-04 від 22.08.2016 року управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області в задоволенні заяви позивача відмовило, з посиланням на те, що він просить провести перерахунок на інший вид пенсії, а не на первинне призначення пенсії, тому при перерахунку пенсії застосовується показник середньої заробітної плати, який враховувався під час попереднього перерахунку попереднього виду пенсії.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він просить вперше призначити йому пенсію відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону, а УПФУ в Запорізькому районі Запорізької області проводить переведення з одного виду пенсії на інший, залишаючи показник середньої заробітної плати в галузях економіки України за 2007 рік. Позивач вважає, що відповідачем ототожнені поняття: перехід та переведення, вид пенсії по закону № 1058 та різні інші види пенсії за іншими законами. Різниця в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких просить суд вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача та зобовязання вчинення дій залишити без задоволення у звязку з наступним.

Позивач з 26.12.2006р. отримував пенсію по вислузі років, виплата якої припинилась 12.01.2007р. у звязку з продовженням ним роботи за спеціальністю у Марївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів. 22.09.2014р. після досягнення пенсійного віку позивач звернувся до управління із заявою про поновлення пенсії за вислугу років та переведення на пенсію за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. Пунктом 16 Розділу XV Прикінцеві положення, визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону. Вік та трудових стаж, необхідні для призначення пенсії, визначаються за Законом України «Про пенсійне забезпечення». Тобто, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу наведених норм відповідач прийшов до висновку, що показник «середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії» застосовуються виключно при первинному призначенні пенсії та залишається незмінним при здійсненні перерахунку пенсії та переведенні з виду на вид.

Звертаючись в грудні 2006р. за призначенням пенсії за вислугу років, позивач використав право первинного призначення пенсії. Тому на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.09.2014р. управлінням застосовано норму ч.3 ст.45 Закону. Заробітну плату розраховано відповідно до ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV за період з 01.06.1992р. по 31.05.1997р. та з 01.07.2000р. по 31.08.2014р.

При розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., який був осучаснений згідно постанови КМУ № 327 від 23.04.2012р.

Отже, дії управління відповідають нормам чинного законодавства та є правомірними, у звязку з чим відповідач просить суд у позові відмовити.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у звязку із наступним.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач ОСОБА_1, народився 13 вересня 1954 року, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 26.12.2006р. по 12.01.2007р. отримував пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Виплата пенсії позивачу була призупинена у звязку із продовженням ним праці за спеціальністю.

Після досягнення пенсійного віку, 22 вересня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком. Йому було поновлено виплату пенсії за вислугою років та перераховано її відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №327.

Розрахунок пенсії позивачу було здійснено відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 в якій зазначено, що «перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія».

Так, згідно із ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 цього Закону передбачено наступні види пенсії: трудові пенсії; за віком; по інвалідності; по втраті годувальника; за вислугу років.

Статтею 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок Державного бюджету.

Проте, на момент призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, позивач не мав права на жодний інший вид пенсійного забезпечення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які мають право на пенсію за вислугу років, розмір пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку, одержуваного перед припиненням роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон № 1058) за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Законом № 1058 не регулюються порядок призначення, розміру та виплати пенсій за вислугу років.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 30 років.

Станом на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач повністю відповідав вимогам, встановленим ст. 26 Закону № 1058.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати(доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Посилання відповідача на вказану норму суд до уваги не приймає, оскільки, застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік суперечить вказаній нормі, так як в ній йдеться про переведення з одного виду на інший вид, у разі застосування показника середньої заробітної плати при нарахуванні попередньої пенсії. Іншими словами вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які регулюються саме Законом № 1058.

Крім того, встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у вересні 2014 року позивач звернувся вперше.

Оглянувши матеріали пенсійної справи, та проаналізувавши викладені норми законодавства, суд встановив, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, показник середньої заробітної плати по галузях економіки не застосовувався.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону № 1058 проводиться вперше.

Подібна правова позиція була також висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, після отримання права на пенсію за вислугу років, ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем сплачено 551,20 грн. судового збору на рахунок Державного бюджету України в особі Управління ДКСУ в Запорізькому районі Запорізької області. Тож, ця сума підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок Державного бюджету України.

Таким чином, позивач має право на відшкодування понесених витрат, повязаних з розглядом справи, а саме судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 551 грн. 20 коп.,

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Запорізькому районі Запорізької області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 29 лютого 2016 року як при первинному призначені відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя С.В. Яркіна