Справа № 308/8445/16-а
Суддя: Леміш О. М.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатскьої області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1.,

представника відповідача ОСОБА_2І .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1М до Ужгородського об"єднаного Управління пенсійного Фонду України Закарпатської області Про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку розміру пенсії та зобов"язання здійснити перерахунок призначеної пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1М звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вищенаведеним позовом, який мотивував тим, що відповідачем порушено його законні права та інтереси у зв»язку з відмовою Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області у перерахунку пенсії.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив суд такий задовільнити, вважає відмову не правомірною, а дії відповідача такими що суперечать чинному законодавству.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила суд відмовити в його задоволенні та при винесенні рішення врахувати обставини викладені в поданих запереченнях.

Заслухавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали справи та вивчивши подані заперечення, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Так, судом встановлено , що з 07 грудня 1996 року по даний час позивач, як отримувач пенсії, перебуває на обліку в Ужгородському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області і отримує пенсію за вислугу років, обчислену відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.10.1995 року №358/95-ВР), яка була йому призначена довічно в розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку. Вказана пенсія періодично перераховувалась у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працівникам органів прокуратури у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку на підставі ст.50-1 даного Закону.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати,особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», у позивача є право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, оскільки в пункті 3 даної постанови зазначено,що «У межах видатків на оплату праці,затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівників працівників, спеціалістів і службовців».

Реалізовуючи своє право на перерахунок пенсії, 15 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою здійснити перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, для чого додав довідку прокуратури Закарпатської області від 24 червня 2016 року № 18-169вих.16 про розмір його нового місячного заробітку .

У поданій заяві позивач просив перерахувати призначену йому пенсію у розмірі 90 відсотків від нового місячного окладу тому, що пенсія була призначена і виплачувалася на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, тобто ще до внесення відповідних законодавчих змін.

Ужгородське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області листом №02/М-103 від 21 липня 2016 року повідомило позивача про те, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року передбачено, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, які набули право на призначення пенсії відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах митного кодексів України, Положення помічника-консультанта народного депутата України. У зв'язку з викладеним з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищезазначеними законами не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Разом з тим, судом встановлено , що зазначені відповідачем підстави для відмови у перерахуванні пенсії є незаконними, оскільки суперечать вимогам Конституції та законам України, оскільки відповідач у своєму листі не вірно покликався на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02.03.2015 року зазначивши, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, які набули право на призначення пенсії відповідно до Законів України « Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», оскільки виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, таке скасування норм не поширюється на осіб, яким пенсія була призначена до 01 червня 2015 року, тобто до набрання чинності цим законом.

Крім того, вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УІІІ стосуються лише призначення пенсій, а не здійснення їх перерахунку.

Таким чином, Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв протиправно, оскільки, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, взяв до уваги законодавчі зміни, які були внесені до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» після призначення пенсії, чим суттєво звузив зміст та обсяг пенсійних прав позивача, що прямо заборонено ст.22 Конституції України в якій зазначено, що «Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Також, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, відповідач врахував законодавчі зміни, які були внесені Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» №76 від 28.12.2014 року, який набув чинності з 01.01.2015 року відповідно до яких пенсія призначається у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Однак, ці законодавчі зміни стосуються тих працівників органів прокуратури, які реалізували чи реалізовують своє право на призначення пенсії починаючи з 01 січня 2015 року, адже відповідно до вимог ст.58 Конституції України «Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи».

Крім того, законодавчі зміни, внесені до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках до місячного заробітку, стосуються порядку призначення пенсії працівникам органів прокуратури у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку уже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Слід зазначити, що норми, які регулюють порядок перерахунку пенсії законодавчих змін не зазнали, змінилась лише нумерація відповідних частин ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», а тому, відповідно до постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі №21-348а13 нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частина 1, 13 і 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, зокрема:

-в частині 1 зазначено, що «Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку»,

-в частині 13 передбачено, що «Обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком», в даному випадку таким документом є довідка прокуратури Закарпатської області від 24.06.2016 року .

- в частині 18 передбачено, що «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці,що існували на день його звільнення з роботи».

Таким чином, Відповідач, при прийнятті рішення щодо перерахунку пенсії безпідставно врахував законодавчі зміни в той час, як був зобов'язаний застосувати ті норми Закону, які діяли при призначені пенсії, а саме норми ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, якими передбачено перерахунок призначеної пенсії .

Так вважати дає підстави і пункт 2 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI яким передбачено, що «Обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі».

Отже, новий порядок виплати пенсій, встановлений Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-УІ не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим законом.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами і Закону прямої дії, а саме Конституції України над іншими законами, до спірних пенсійних правовідносин підлягають застосуванню норми ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, тобто в редакції, що діяла на час призначення моєї пенсії.

Відповідно до частини 1 ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовлять документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому відповідно до вимог ст.19 Конституції України «Зобов'язані діяти лише на підставі, в межі повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

А тому, керуючись ст.ст.22 і 58 Конституції України та ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, Відповідач був зобов'язаний з 01 січня 2016 року, на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-169вих.16 від 24 червня 2016 року, перерахувати пенсію позивача , встановивши її у розмірі 90 відсотків від місячного заробітку.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України, яка зазначена, зокрема, у його рішеннях від 06.07. 1999 року №8 рп-99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року №5 рп/2002 у справі щодо пільг,компенсацій і гарантій та від 11.10.2005 року №8 рп/2005 у справі №1-21/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання, в яких викладено розуміння сутності соціальних гарантій суддів, працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури і зазначено, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до п.1 ч.З ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб,що передбачені Конституцією та Законами України.

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст..ст. ст.159, 160, 163 КАС України ,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов- задоволити.

Визнати дії Ужгородського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії за вислугу років згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 неправомірним .

Зобов'язати Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок та здійснювати виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла станом на 26 грудня 2002 року, у розмірі 90% від місячного заробітку зазначеного у довідці виданої прокуратурою Закарпатської області від 24 червня 2016 року №18-169вих.16, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 січня 2016 року.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись через 5 днів.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3