Справа № 808/2466/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року о 15 год. 56 хв.Справа № 808/2466/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

за участю секретаря Батигіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1,

до: Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради,

Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавець Дмитра Володимировича,

про: визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі - відповідач-1), державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавець Дмитра Володимировича (далі - відповідач, держреєстратор), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №30768957 від 03.08.2016 року відповідача-2; зобов'язати відповідача-2 зареєструвати майнові права ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 у Державному реєстрі прав та їх обтяжень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно приписів Цивільного кодексу України майнові права визнаються речовими правами, які в свою чергу підлягають державній реєстрації. Вважає, що об'єкт незавершеного будівництва багатоповерхового будинку є саме нерухомим майном і відповідні майнові права підлягають реєстрації в спеціальному розділі Державного реєстру прав. З огляду на зазначене, позивач вважає, що у державного реєстратора були всі підстави для реєстрації майнових прав за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, а отже належним способом захисту буде зобов'язання державного реєстратора провести реєстрацію цих прав.

Представник позивача у судовому засіданні, підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Причини неявки у судове засідання представника відповідача1 суду не відомі. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач2 у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийняте ним цілком правомірно, у порядок та спосіб, що встановлені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних обставин.

З матеріалів справи судом встановлено, що 28.07.2016 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради звернувся позивач через свого представника із заявою за реєстраційним номером 17869810 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з метою проведення реєстрації іншого речового права, а саме майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

Для державної реєстрації майнових прав державному реєстратору представником позивача було подано завірену судом копію ухвали Господарського суду Запорізької області від 29.05.2012 по справі №19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11 якою закріплені майнові права на вказаний об'єкт. Також, було подано завірений судом примірник рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 23.05.2016 по справі №331/3400/16-ц яким було встановлено факт володіння позивачем майновими правами на об'єкт нерухомості цілу частину квартири АДРЕСА_1 у відповідності до мирової угоди між товариством з обмеженою відповідальністю «Константа» та комітетом кредиторів затвердженої ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29 травня 2012 року по справі №19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11, які підлягають державній реєстрації.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавець Дмитром Володимировичем прийнято рішення від 03.08.2016 №30768957 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Не погоджуючись із рішенням відповідача2 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із цим позовом.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, у редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення.

Частина 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає прямий обов'язок державного реєстратора під час розгляду заяви про реєстрацію встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних в державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон або договір пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до пункту 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №868 від 17.10.2013, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача до заяви про державну реєстрацію права та їх обтяжень додані документи на підтвердження факту володіння позивачем майновими правами на об'єкт нерухомості цілу частину квартири №193 в об'єкті незавершеного будівництва недобудованому житловому будинку.

Отже, в даному випадку об'єктом реєстрації є право володіння, користування і розпорядження об'єктом нерухомого майна, який буде створений в майбутньому.

Відповідно до статті 331 Цивільного Кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.04.2012 року були припинені грошові зобов'язання боржника ТОВ «Константа» щодо ОСОБА_1, що випливали з договорів купівлі-продажу цінних паперів 026907-Г та відповідного договору бронювання квартири для передачі у власність. Новими зобов'язаннями ТОВ «Константа» замість первісних було передати покупцям-кредиторам - фізичним особам другої черги задоволення вимог право власності на квартири , нежитлові приміщення та автопаркинги у житлових комплексах «Заровий» та «Тихий центр» в наступних розмірах: щодо ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, проектна площа приміщення 109,10 кв.м., фактично оплачена площа: 109,10 кв.м., частка у житловому нежитловому приміщенні 1/1, сума вимог затверджена судом 561 974,10 грн.

Права власності на квартиру АДРЕСА_1 позивачка не отримала, у зв'язку з чим 21.04.2016 року звернулася до приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу ОСОБА_3 з питання відчуження шляхом укладання договору купівлі-продажу належних їй майнових прав на вказаний об'єкт нерухомості на користь третьої особи. Проте, у вчинення нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі-продажу належних ОСОБА_1 майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 було відмолено у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, яким би були закріплені вищевказані майнові права. У зв'язку з наведеним, оскільки позивачка не могла реалізувати своє право щодо розпорядження речовими правами, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначені обставини встановлені рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2016 по справі №2-о/331/54/2016. Зазначеним рішенням, яке набрало законної сили 13.06.2016, встановлено факт володіння ОСОБА_1 майновими правами на об'єкт нерухомості - цілу частину квартири АДРЕСА_1 в об'єкті незавершеного будівництва - недобудованому житловому будинку.

Статтею 4 Закону №1952 передбачено, що Державній реєстрації прав підлягають:

1) право власності;

2) речові права, похідні від права власності:

право користування (сервітут);

право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис);

право забудови земельної ділянки (суперфіцій);

право господарського відання;

право оперативного управління;

право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки;

право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки;

іпотека;

право довірчої власності;

інші речові права відповідно до закону;

3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва;

4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

У своїй постанові від 30 січня 2013р. № 6-168цс12 Верховний Суд України визначає майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону №1952, якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію обєкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий обєкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Суд звертає увагу на те, що зазначена норма розповсюджується на реєстрацію усіх прав на відповідний об'єкт нерухомого майна, у тому числі на речові права а не лише на право власності.

Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону N 1952-IV, 01.07.2004, відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Згідно п.1 ч.1 ст. 24 Закону №1952, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону №1952, дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Державна реєстрація речових прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю на цей час самого об'єкта нерухомості, оскільки має місце незавершений об'єкт будівництва, майнові права на об'єкт нерухомості, який ще не створений і не прийнятий в експлуатацію, не підлягають державній реєстрації в порядку Закону №1952.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи встановлено, що відповідач під час прийняття оскаржуваного рішення діяв у спосіб та порядок, визначені Порядком №686 та Законом №1952-IV, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова