Справа № 821/1064/16
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1064/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Дудар Е.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брівер" до Херсонської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення № 508050001/2016/000066/2 від 14.07.2016 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації № 508050001/2016/00124 від 14.07.20016 р.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Брівер" (далі - позивач, ТОВ "Брівер") звернулося з позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Херсонська митниця ДФС), в якому просить скасувати рішення від 14.07.2016 р. № 508050001/2016/000066/22 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації від 14.07.2016 р. № 508050001/2016/00124.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач неправомірно застосував резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки, відповідно до положень чинного законодавства України, повинен був застосовуватись основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору (контракту). Вказує на те, що Херсонській митниці ДФС надано для митного оформлення товару всі документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи чітко ідентифікували товар та містили об'єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, яка підлягала сплаті на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з вказаних підстав. Додатково зазначив, що контрактна вартість поставлених товарів підтверджується висновком Херсонської Торгово-промислової палати від 21.09.2016 р. № Вэ-374.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, оскільки Херсонська митниця ДФС при прийнятті оскаржуваних рішень діяла на підставі, у спосіб та у межах повноважень, визначених законодавством України. Зазначив, що за результатами оцінки ризику щодо митної декларації № 508050001/2016/002898 спрацювала автоматизована система аналізу ризиків із формою контролю стосовно перевірки правильності визначення митної вартості задекларованих товарів №№ 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 (можливе заниження заявленого рівня митної вартості товарів). Здійснивши порівняння заявленої митної вартості товарів №№ 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 виробництва Китай з рівнем вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких здійснювалося, було встановлено, що заявлений позивачем рівень митної вартості товарів не відповідає інформації, наявної у митному органу. У зв'язку з цим позивачу було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Надані ТОВ "Брівер" додаткові документи - прайс-лист фірми Rensin Chemicals Limited, інформація з інтернет-мережі, комерційні пропозиції інших імпортерів, копії МД країни відправлення від 30.05.2016 р. №№ 18770423, 18770426, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Крім того, позивачем не надано висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, документів, які містять відомості про здійснення страхування та вартості страхування. В наданих копіях митних декларацій країни відправлення від 30.05.2016 р. № 18770423 та № 18770426 відсутні реквізити засвідчення (печатки та підписи уповноважених осіб митних органів Китайської Народної Республіки); в графі "номер інвойсу" занесено номери SХ16С006 та 201604131L6 відповідно; номер інвойсу SХ16С006, зазначений у МД від 30.05.2016 р. № 18770423 відрізняється від того, який подано декларантом разом з митною декларацією від 11.07.2016 р. № 508050001/2016/002898 для здійснення митного оформлення. Вищевикладене, а саме: неподання усіх додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару, відсутність в поданих документах усієї необхідної інформації щодо заявленої митної вартості товару, призводить до невиконання умов застосування основного методу визначення митної вартості - за ціною договору. Тому відсутні підстави для скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 14.07.2016 р. № 508050001/2016/000066/2 та картки відмови у митному оформленні від 14.07.2016 р. № 508050001/2016/9000124. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до умов контракту від 07.12.2015 р. № BRIV-01, укладеного між Rensin Chemicals Limited, Китай та ТОВ "Брівер", продавець зобов'язався поставити товар, найменування (асортимент), виробник, постачальник, кількість та ціна якого визначається в специфікаціях, на умовах DAP Херсон з оплатою товару покупцем на протязі 180 робочих днів з дати поставки.

Згідно специфікації від 20.05.2016 р. позивачу було поставлено наступний товар: сульфатіазол натрію у кількості 500 кг за ціною 7,0 доларів за кг, загальна вартість 3500 доларів; сульфадімезін натрію у кількості 1000 кг за ціною 8,2 доларів за кг, загальна вартість 8200 доларів; сульфаніламід у кількості 500 кг за ціною 6,7 доларів за кг, загальна вартість 3350 доларів; декстран заліза 10 % у кількості 1980 кг за ціною 4,2 долари за кг, загальна вартість 8316 доларів; доксіцікліна хіклат у кількості 1300 кг за ціною 38 доларів за кг, загальна вартість 49400 доларів; полівнілбутіраль марки SDW-3А у кількості 2505 кг за ціною 4,5 доларів за кг, загальною вартістю 11272,50 доларів; полівнілбутіраль марки SDW-1А у кількості 300 кг за ціною 4,5 доларів за кг, загальна вартість 1350 доларів; оксітетрацікліна гідрохлорид у кількості 1500 кг за ціною 9,7 доларів за кг, загальна вартість 14550 доларів; стрептоміціна сульфат у кількості 492,48 кг за ціною 30,61 доларів за кг, загальна вартість 15074,81 доларів; фіпроніл у кількості 200 кг за ціною 58 доларів за кг, загальна вартість 11600 доларів.

З метою митного оформлення придбаного товару, ТОВ "Брівер" 11.07.2016 р. було подано до митного поста "Херсон-центральний" Херсонської митниці ДФС електронну митну декларацію МД-2 № 508050001/2016/002898. Митна вартість товарів була задекларована позивачем із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну - за ціною контракту.

Разом з митною декларацією також було надано відповідачу зовнішньоекономічний контракт від 07.12.2015 р. № BRIV-01, специфікацію від 20.05.2016 р. № 7, накладну CMR № 3247 від 09.07.2016 р., сертифікат про походження товару від 31.05.2016 р. № 16С3201С0330/00072, інвойс від 25.05.2016 р. № 201604131L6, коносамент від 02.06.2016 р. № 596934637, лист Держветфітослужби від 15.04.2014 р. № 15-9-2.

11.07.2016 р. відповідачем направлено позивачу повідомлення, відповідно до якого з посиланням на п.5 ст.54 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості запропоновано декларанту надати наступні відомості: 1) банківські платіжні документи, що стосуються товару; 2) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) копію митної декларації країни відправлення.

На виконання вимог відповідача, ТОВ "Брівер" надало прайс-лист фірми Rensin Chemicals Limited, інформацію з інтернет-мережі щодо вартості подібних товарів, копії МД країни відправника від 30.05.2016 р. №№ 18770423, 18770426, комерційні пропозиції інших імпортерів.

14.07.2016 р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 5080001/2016/000066/2, згідно якого збільшена митна вартість наступних товарів: сульфадімізіну натрію з 8200 доларів до 35000 доларів (35 доларів за кг); сульфатіазолу натрію з 3500 доларів до 35000 доларів (35 доларів за кг); сульфаніламіду з 3350 доларів до 17500 доларів (35 доларів за кг); декстрану заліза 10 % з 8316 доларів до 91080 доларів (46 доларів за кг); полівінілбутірелю SDW-3А з 11272,50 доларів до 26302,50 доларів (10,50 доларів за кг); полівінілбутіралю SDW-1А з 1350 доларів до 3150 доларів (10,50 доларів за кг); оксітетрацикліну гідрохлоріду з 14550 доларів до 57000 доларів (38 доларів за кг).

Підставою для прийняття такого рішення відповідач зазначив те, що документи, надані для підтвердження митної вартості не мають усіх необхідних даних та не усі відомості і розрахунки підтверджені. Зокрема, декларантом не надано: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) каталоги, прейскуранти (прайс-листи); 4) якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) відомості про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

14.07.2016 р. відповідачем також сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 508050001/2016/00124, в якій зазначено, що "заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визначено у зв'язку з виявленими розбіжностями у фактурній вартості товару. Документи, подані для підтвердження митної вартості, не містять всіх необхідних даних. Отже, декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару. За результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митному органі".

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку правомірності прийнятих Херсонською митницею ДФС рішень, суд виходить з наступного.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України передбачено Митним кодексом України та іншими актами законодавства, прийнятими у відповідності до вимог цього Кодексу.

Положеннями ст.248 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Згідно ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати).

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (частина 1); митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2).

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Приписами ст.57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57 Митного кодексу України). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57 Митного кодексу України).

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в ст.58 Митного кодексу України. Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно ч.5 ст.58 Митного кодексу України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З викладеного слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені тим, що подані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу (частина 2).

За змістом ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, виходив з того, що позивачем не надано в повному обсязі додаткові документи згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України.

Згідно із ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має, зокрема, містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відмовляючи в митному оформленні товарів та визначаючи його митну вартість за резервним методом відповідач не навів ніякого обґрунтування причин, через які митниця не може визнати заявлену митну вартість, яких саме даних не містять подані декларантом документи, не наведено достатніх підстав, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за ціною договору, так само як і не зазначив обставини, які згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України перешкоджають цьому. В повідомленні про надання додаткових документів, у рішенні про визначення митної вартості товарів та картці відмови Херсонською митницею ДФС зазначено загальні фрази - "подані декларантом документи про митну вартість товару не містять усіх необхідних даних та не усі відомості і розрахунки підтверджені, отже, декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів".

Тільки в письмових запереченнях до позову відповідач вказує на конкретні розбіжності або неповноту в поданих документах, а саме; в наданих копіях митних декларацій країни відправлення від 30.05.2016 р. № 18770423, 18770426 відсутні реквізити засвідчення (печатки та підписи уповноважених осіб митних органів КНР; в графі "номер інвойсу" занесено номери SХ16С006 та 201604131L6 відповідно; номер інвойсу SХ16С006, зазначений у МД від 30.05.2016 р. № 18770423 відрізняється від того, який подано декларантом разом з митною декларацією 11.07.2016 р. № 508050001/2016/002898 для здійснення митного оформлення.

Між тим суд не погоджується з доводами Херсонської митниці ДФС про те, що вищевказані недоліки викликали у митного органу об'єктивні сумніви у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, а також що додатково витребувані документи не усунули виявлені митницею розбіжності.

Так, стосовно відсутності реквізитів засвідчення митних декларацій країни відправлення від 30.05.2016 р. №№ 18770423, 18770426, суд відмічає, що вказані копії МД містять штрихкоди, які свідчать про їх легітимність. Херсонською митницею не надано жодного доказу та не зроблено посилань на жоден нормативний акт, які б зобов'язували позивача подавати МВ країни відправлення з печатками та підписами уповноважених осіб митних органів КНР. При цьому суд акцентує увагу на тому, що позивачем у МД від 11.07.2016 р. № 508050001/2016/002898 було задекларовано митну вартість 10 товарів і у відповідача виникли сумніви щодо достовірності митної вартості 7 товарів. Тобто, Херсонська митниця, погоджуючись з задекларованою позивачем у МД від 11.07.2016 р. № 508050001/2016/002898 митною вартістю 3 товарів, не вважає цей, на думку відповідача, "недолік" як такий, який не підтверджує митну вартість товарів.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що виходячи з практики ЗЕД із контрагентами з КНР оригіналів експортних декларацій всього два: один зберігається в митних органах КНР, другий - в податкових органах КНР. Завжди надається електронна копія як і в країнах ЄС з двома варіантами - без штрихкода (миттєва декларація видається експортеру відразу як підтвердження експортної операції і дає право на початок процедур з відшкодування ПДВ) або із штрихкодом (пізніше протягом 60 днів). Печатки уповноважених брокерів митних органів вже кілька років не практикуються в митних органах КНР як і в к5раїнах ЄС, для перевірки легітимності даних є штрихкод.

Щодо тверджень Херсонської митниці про те, що в митній декларації країни відправлення від 30.05.2016 р. № 18770423 та в митній декларації ТОВ "Брівер" відрізняється номер інвойсу, суд зазначає, що експортна декларація від 30.05.2016 р. № 18770423 оформлена на товар - стрептоміцину сульфат з ціною, кількістю, номером контейнера, найменуванням судна в повній відповідності з інвойсом номер 201604131L6 і всіма іншими документами - сертифікат походження, ветеринарний сертифікат, коносамент, пакувальний лист.

Стрептоміцин сульфат є одним із товарів, який декларувався позивачем згідно МД від 14.07.2016 р. № 508050001/2016/002954, і до цього товару у відповідача не було жодних претензій щодо його вартості. Херсонською митницею було скориговано митну вартість інших товарів - сульфадімізіну натрію, сульфатіазолу натрію, сульфаніламіду, декстрану заліза 10 %, полівінілу бутірелю SDW-3А, полівінілу бутіралю SDW-1А, оксітетрацикліну гідрохлоріду. Тобто, вказаний відповідачем "недолік" взагалі не стосується оскаржуваних ТОВ "Брівер" рішень.

Суд критично відноситься до доводів Херсонської митниці ДФС щодо ненадання ТОВ "Брівер" платіжних документів, так як позивачем не здійснювалася оплата поставленого товару. Відповідно до п.2.1 контракту від 07.12.2015 р. № ВRІV-01 покупець оплачує товар на протязі 180 робочих днів з дати поставки.

Стосовно тверджень відповідача про ненадання позивачем страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, суд вказує на те, що умови поставки товару згідно контракту від 07.12.2015 р. № ВRІV-01 - DAP Херсон. Відповідно Інкотермс 2010 DAP - "Delivered at Place" ("Поставка в зазначене місце) означає, що продавець здійснює поставку, коли товар наданий у розпорядження покупця на прибулому транспортному засобі, готовим до розвантаження, в узгодженому місці призначення. Продавець несе усі ризики, пов'язані з доставкою товару в зазначене місце. Тому вартість страхування сплачує продавець, у зв'язку з чим у ТОВ "Брівер" даних документів і не повинно бути.

На підтвердження якості товарів Херсонській митниці ДФС надавалися сертифікат про походження товарів від 31.05.2016 р. № 16С3201С0330/00072, міжнародний ветеринарний сертифікат від 01.06.2016 р. № 60182, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.06.2016 р. № 05.03.02-03/20220.

Доводи відповідача про те, що спрацювала автоматизована система аналізу ризиків, що на думку відповідача свідчить про заниження вартості ввезених в Україну товарів, суд також не приймає до уваги, оскільки Херсонською митницею ДФС не надано жодних відомостей з інформаційних баз даних на аналогічні товари, незважаючи на те, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України саме на відповідача як на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок надання доказів на підтвердження правомірності своїх дій та рішень.

З рішення про коригування митної вартості товарів від 14.07.2016 р. № 508050001/2016/000066/2 вбачається, що митний орган застосовуючи резервний метод, скоригував митну вартість товарів №№ 3, 4, 5 (сульфадімезін натрію, сульфатіазол натрію, сільфаніламід) згідно МД від 22.06.2016 р. № 100250001/2016/108823, товару № 6 (декстран заліза 10 %) - згідно МД від 14.06.2016 р. № 100250008/2016/224309, товару №№ 7, 8 (полівінілбутіраль SDW-3А, SDW-1А) - згідно МД від 22.06.2016 р. № 125130013/2016/408448, № 9 (оксітетрациклін гідрохлорід) - згідно МД від 20.05.2016 р. № 12511012/2016/137726.

Представником відповідача до суду було надано лише МД від 20.05.2016 р. № 12511012/2016/137726, від 22.06.2016 р. № 100250001/2016/108823, а стосовно МД від 14.06.2016 р. № 100250008/2016/224309, від 22.06.2016 р. № 125130013/2016/408448 пояснив, що ці митні декларації йому не були надані митним органом. Тобто, сам представник відповідача у судовому засіданні підтвердив відсутність доказів щодо правомірності коригування митної вартості товарів №№ 6, 7, 8.

З досліджених у судовому засіданні МД від 20.05.2016 р. № 12511012/2016/137726, від 22.06.2016 р. № 100250001/2016/108823 слідує, що вони взагалі не стосуються того товару, щодо якого Херсонською митницею ДФС здійснено коригування митної вартості. Зокрема, МД від 20.05.2016 р. № 12511012/2016/137726 декларувався наступний товар: колістинсульфат, тіамулінфумарат, енрофлоксацин, доксициклін хіклак, апраміцин сульфат, згідно МД від 22.06.2016 р. № 100250001/2016/108823 - гідрохлортіазид, а той час як ТОВ "Брівер" відповідно до МД від 11.07.2016 р. № 508050001/2016/002898 (товар, вартість якого скоригована відповідачем) декларувало сульфадімізін натрію, сульфатіазол натрію, сульфаніламід, декстран заліза 10 %, полівінілбутіраль SDW-3А, полівінілбутіраль SDW-1А, оксітетрациклін гідрохлоріду.

Таким чином відповідачем не надано жодного доказу того, що задекларована ТОВ "Брівер" у МД від 11.07.2016 р. № 508050001/2016/002898 митна вартість товарів (сульфадімізіну натрію, сульфатіазолу натрію, сульфаніламіду, декстрану заліза 10 %, полівінілбутіралю SDW-3А, полівінілбутіралю SDW-1А, оксітетрацикліну гідрохлоріду) є нижчою, ніж вартість ідентичних товарів.

В той же час ТОВ "Брівер" надавалися Херсонській митниці ДФС всі документи, які підтверджуються вартісні показники задекларованих товарів № 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9: специфікація від 20.05.2016 р. № 7, інвойс від 25.05.2016 р. № 201604131L6, прайс-листи фірми Rensin Chemicals Limited, інформація з інтернет-мережі стосовно ідентичних товарів, комерційні пропозиції інших імпортерів.

З інформації з інтернет-мережі слідує, що ціна, задекларована позивачем щодо товарів № 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, знаходиться в максимальних межах, а в деяких випадках навіть вище максимальної ціни, яка пропонується продавцями.

Крім того, задекларована позивачем вартість товарів (сульфадімідіну натрія 8,20 доларів за кг, сульфатіазолу нартію 7 доларів за кг, сільфаніламіду 6,7 доларів за кг, декстрану заліза 10 % 4,2 долари за кг, полівінілбутіралю SDW-3А 4,5 доларів за кг, полівінілбутіралю SDW-1А 4,5 доларів за кг, оксітетрацікліну гідрохлоріду 9,7 доларів за кг) підтверджується і висновком Херсонської Торгово-промислової палати від 21.09.2016 р. № Вэ-374.

Окремо суд звертаю увагу на те, що ТОВ "Брівер" вже декларувалися аналогічні товари за ціною, яка вказана у МД від 11.07.2016 р. № 50805001/2016/002898, що підтверджується наданими до суду МД від 29.05.2015 р. № 508050000/2015/021213, від 21.07.2015 р. № 508050000/2015/030081, від 11.11.2015 р. № 508050000/2015/042416, від 29.02.2016 р. № 508050000/2016/001210, від 14.07.2016 р. № 508050001/2016/002954, і жодних претензій з боку митних органів щодо правильності визначення ціни товарів позивачу не пред'являлося.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що надані позивачем документи підтверджують правильність визначення митної вартості товарів за першим методом, а тому Херсонською митницею ДФС безпідставно здійснено коригування митної вартості товарів №№ 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 на підставі рішення від 14.07.2016 р. № 508050001/2016/000066/2.

Оскільки рішення про визначення митної вартості товару є протиправним, то підстави для відмови у митному оформленні також відпали, у зв'язку з чим картка відмови від 14.07.2016 р. № 508050001/2016/00124 також підлягає скасуванню.

Таким чином позовні вимоги ТОВ "Брівер" є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судове рішення винесено на користь ТОВ "Брівер", то понесені ним судові витрати у сумі 16459,88 грн. підлягають стягненню з Херсонської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Херсонської митниці Державної фіскальної служби № 508050001/2016/000066/2 від 14.07.2016 р. про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації № 508050001/2016/00124 від 14.07.20016 р.

Стягнути з Херсонської митниці Державної фіскальної служби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Брівер" () судовий збір у сумі 16459 (шістнадцять тисяч чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 88 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 вересня 2016 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 5.2