Справа № 2а-13/08
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Київ К/800/2947/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної виконавчої служби України на постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 18.04.2008р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2012р. у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконною та скасування постанови,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2008 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ від 27.12.2007р. ВП №4279114 про повернення виконавчого листа № 2-640, виданого Городоцьким районним судом Хмельницької області 05.01.2007р., стягувачеві.

Постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 18.04.2008р., яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2012р., позовні вимоги задоволено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 40 цього Закону, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 14.07.2006р. стягнуто з Державного казначейства України на користь ОСОБА_5, ОСОБА_4 27450 грн матеріальної шкоди за рахунок державного бюджету. (а.с. 106)

Постановою головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ від 25.07.2007р. відкрито виконавче провадження ВП №4279114 по виконанню виконавчого листа №2-640, виданого Городоцьким районним судом Хмельницької області 05.01.2007р. (а.с. 4; виконавчий лист - а.с. 5)

Постановою головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ від 27.12.2007р. виконавчий лист №2-640 від 05.01.2007р. повернуто стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 8) в зв'язку з тим, що в ході примусового виконання виконавчого документа, відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про виконавче провадження», до Державного казначейства України були направлені платіжні вимоги та оригінал виконавчого листа для списання присудженої суми, які повернулись без виконання у зв'язку з тим, що бюджетні призначення на відшкодування шкоди, завданої злочином не передбачені Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік», а відповідно рахунки, з яких би здійснювалось таке відшкодування в Державному казначействі відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено таку підставу для повернення виконавчого листа стягувачеві без виконання, як відсутність бюджетного призначення на відшкодування громадянам шкоди, завданої злочином, та відсутність рахунків, з яких би здійснювалось відшкодування в Державному казначействі України.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги є безпідставними і висновки судів не спростовують, оскільки відповідачем судове рішення не виконано, всі можливі заходи виконання судового рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», вжито не було, а тому суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено судові рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної виконавчої служби України залишити без задоволення, а постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 18.04.2008р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2012р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець