Справа № 266/1798/16-а
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/1798/16-а
Провадженя№ 2-а/266/32/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участі секретаря Циганкової М.М., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Шевчук О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року позивач звернувся із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя (далі - УПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з 18.07.2015 року йому призначено пенсію за віком, яка після призначення не сплачується. Позивач звернувся із заявою до УПФУ та отримав відповідь від 26.04.2016 року, в якій УПФУ зазначає, що пенсія позивачу не сплачується на підставі внесених Законом України №213-VIII від 02.03.2015 року та Закону України 911-VIII від 24.12.2015 року, якими внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що тимчасово в період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року та у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особами, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» призначені пенсії не сплачуються, позивач продовжує працювати на посаді судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя. Вважає, що позивач порушує його права на отримання призначеної пенсії. Просить суд визнати неправомірними дії УПФУ щодо припинення виплати пенсії з 18.07.2015 року, зобов'язати УПФУ поновити виплату пенсії за віком з 01.11.2015 року.

Позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову з викладених в ньому підстав.

Представник відповідача, Шевчук О.О., позовні вимоги не визнала, пояснила, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ та їй з 18.07.2015 року призначено пенсію за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до внесених Законом України №213-VIII від 02.03.2015 року та Закону України 911-VIII від 24.12.2015 року, якими внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що тимчасово в період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року та у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особами, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» призначені пенсії не сплачуються. З запису трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що вона працює на посаді судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя, отже в УПФУ відсутні законні підставі для поновлення їй виплати пенсії. На підставі викладеного просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя та з 18.07.2015 року йому призначена пенсія за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 12.01.2004 року по теперішній час позивач працює на посаді судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

Призначену з 18.07.2015 року пенсію позивач не отримує відповідно до Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» призупинено виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про що листом від 26.04.2016 року УПФУ повідомив позивача.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Верховний Суд України у постанові від 10 грудня 2013 року роз'яснив, що «Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії».

Згідно Конституції України, що є основним законом держави і нормою прямої дії: права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України. Згідно ст.86 Закону України від 14.10.2014 року №1697-VІІ «Про прокуратуру» передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі- Закон №213-VІІІ), яким внесено

зміни до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якими визначено, що (абз.2 ч.1) тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами від 17 листопада 1992 року №2790-ХІІ «Про статус народного депутата України», від 10 грудня 2015 року № 889-VII «Про державну службу», від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не виплачуються.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №213-VІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

Оскільки Закон №213-VІІІ не скасовано, його положення (на час/період виникнення спірних відносин) не визнано неконституційними, а до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, з 01 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно з Законом України «Про судоустрій і статус суддів», втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року № 21-948а16.

Отже, з 01 листопада 2015 року ОСОБА_1 виплата пенсії за віком, яка їй призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мала бути відновлена.

На підставі викладеного, керуючись 19, 46, 58 Конституції України, пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, ст.ст. 2, 11, 41, 71, 94, 158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя щодо припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 18 липня 2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 листопада 2015 року в призначеному розмірі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.