Справа № 331/8974/15-а
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2016-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/331/16/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Антоненко М.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з січня 1993 року по 1996 рік вона працювала на посаді судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, а з1996 року по теперішній час працює на посаді судді апеляційного суду Запорізької області та має стаж роботи на посаді судді понад 22 роки.

24 травня 2010 року їй була призначена пенсія на загальних підставах за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Проте, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2011 року, зобовязано УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію держслужбовця у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» як працюючому судді.

На виконання зазначеного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя розпорядженням УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя № 155141 від 29.05.2012р. їй призначена та виплачувалася пенсія державного службовця.

До теперішнього часу вона продовжує працювати на посаді судді апеляційного суду Запорізької області та сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З липня 2012 року розмір заробітної плати судді, на яку нараховуються внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади неодноразово збільшувався і вона має право на перерахунок призначеної їй пенсії з моменту виникнення цього права 01.07.2012 року.

У листопаді 2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії , але відповідач листом від 01.12.2015 № 124/К-9 відмовив позивачу в перерахунку, обґрунтовуючи відмову тим, що 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Пунктом 5 Прикінцевих положень якого встановлено, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

У звязку з викладеним вважає, що дії відповідача щодо відмови у задоволенні заяви щодо перерахунку її пенсії є неправомірними.

На підставі викладеного, просить суд визнати неправомірною відмову УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії державного службовця; зобовязати УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії державного службовця працюючому судді Краснокутській О.М. відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» та на підставі наданих довідок апеляційного суду Запорізької області про суддівську винагороду з 2012 року, виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням раніше проведених виплат; стягнути з УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн.

Ухвалою судді від 15 грудня 2015 року відкрито скорочене провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Згідно п.2 ч.1 ст. 183-2 КАС України, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним особам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, застосовується скорочене провадження.

Відповідач у відповідності до ст. 183-2 КАС України надав суду письмові заперечення, з яких вбачається, що дії управління ПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо відмови у задоволенні заяви щодо перерахунку пенсії державного службовця у відповідності до вимог ЗУ «Про державну службу» є правомірними.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з січня 1993 року по 1996 рік ОСОБА_1 працювала на посаді судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, а з1996 року по теперішній час працює на посаді судді апеляційного суду Запорізької області та має стаж роботи на посаді судді понад 22 роки.

24 травня 2010 року ОСОБА_1 була призначена пенсія на загальних підставах за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». (а.с. 17)

Проте, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2011 року, зобовязано УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію держслужбовця у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» як працюючому судді.

На виконання зазначеного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя розпорядженням УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя № 155141 від 29.05.2012р. ОСОБА_1 призначена та виплачувалася пенсія державного службовця.

До теперішнього часу вона продовжує працювати на посаді судді апеляційного суду Запорізької області та сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України.

З липня 2012 року розмір заробітної плати судді, на яку нараховуються внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади неодноразово збільшувався і ОСОБА_1 має право на перерахунок призначеної їй пенсії з моменту виникнення цього права 01.07.2012 року.

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії , але відповідач листом від 01.12.2015 № 124/К-9 відмовив позивачу в перерахунку, обґрунтовуючи відмову тим, що 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Пунктом 5 Прикінцевих положень якого встановлено, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вказані обставини стали підставою для звернення позивачем з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оплату праці» визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці. Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення і у ст.73 Закону України «Про Конституційний Суд України».

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як встановлено ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу) з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що отримувані особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такої ж правової позиції притримується Верховний суд України у постановах від 20.02.2013 р. по справі № 21-430а11, від 28.05.2013 р. по справі № 21-97а13.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За Преамбулою Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на пенсійний фонд покладається керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, повязаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статусом Пенсійного фонду. Відповідно до п. 15 Положення «Про Пенсійний фонд України», Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління.

Таким чином, вищенаведені норми свідчать про те, що обовязок по нарахуванню та виплаті позивачу пенсії, з урахуванням усіх видів оплати праці, на які нараховується збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, включаючи суми нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації грошових доходів та різниці між вислугою державного службовця та винагородою за вислугу років покладено саме на відповідні територіальні управління за місцем його проживання.

Оскільки функції з призначення, виплати пенсій, надбавок, підвищень та доплат діючим законодавством покладено саме на органи Пенсійного фонду України, тому відповідач по справі заперечуючи проти адміністративного позову, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України повинен був доказати правомірність своєї бездіяльності стосовно позивача, таких доказів відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд при вищенаведених обставинах, не має підстав для визначення кінцевої дати виплати позивачу підвищення до пенсії за віком, оскільки відповідач у цій справі, як субєкт владних повноважень, зобовязаний діяти на підставі закону і при внесенні на законодавчому рівні змін або при зміні обставин, що зумовили виплату вказаного підвищення позивачу, має право та зобовязаний перерахувати розмір підвищення до пенсії, і зобовязання його судом до вчинення таких дій є зайвим.

Проте, строки звернення до суду під час вирішення спорів щодо здійснення перерахунку пенсії визначаються за правилами статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно вказаної статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з 01 червня 2015 року, оскільки позивач дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів 01 грудня 2015 року.

Відповідно до п.1 п. 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншої стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються відповідно до задоволених вимог.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя на те, що 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Пунктом 5 Прикінцевих положень якого встановлено, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з наступного.

01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

Проте, як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами ОСОБА_1 О,М. набула права на отримання пенсії та вона була нею оформлена у 2010 році, тобто до прийняття нового Закону, а тому перешкод для невиплати або не здійснення перерахунку позивачу пенсії, призначеної відповідно до зазначеного Закону відсутні, а посилання відповідача на вказані норми матеріального права є безпідставними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 6, 71, 160, 161-163, 183-2 КАС України суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо відмови у перерахунку пенсії та виплаті ОСОБА_1 пенсії державного службовця.

Зобовязати УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії державного службовця працюючому судді Краснокутській Олені Михайлівні відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» та на підставі наданих довідок апеляційного суду Запорізької області про суддівську винагороду з 01 червня 2015 року та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 ти денний строк з дня проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: М.В.Антоненко