Справа № 127/18744/16-а
Суддя: Король О. П.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести повторний розрахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести повторний розрахунок пенсії.

Адміністративний позов мотивований тим, що починаючи з 08.03.2008 року він отримує пенсію згідно зі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 15.07.2016 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки - 2013, 2014, 2015 роки.

Однак згідно з листом Управління від 12.08.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що у зв'язку з тим, що йому уже призначена пенсія з 19.06.2010 року на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», його заява про призначення пенсії від 15.07.2016 року є безпідставна, оскільки йому призначений такий вид пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років з 19.06.2010 року. Відтак, позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають чинному законодавству України, а тому просить суд визнати протиправними дії (рішення) відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки - 2013, 2014, 2015 роки; зобов'язати відповідача нарахувати і виплачувати йому з 15.07.2016 року пенсію за віком згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три/ попередні роки - 2013, 2014, 2015 роки; постанову суду допустити до негайного виконання.

23.09.2016 року до суду від відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 уже призначена пенсія за віком з 19.06.2010 року. Крім того зазначив, що позивач у такому випадку відповідно до чинного законодавства як особа, яка досягла пенсійного віку, має право на переведення з одного виду пенсії на інший - пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 41 Закону, але із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії. Застосування середньої заробітної плати (доходу), визначеної ч.2 ст. 40 Закону, тобто за три календарні роки, що передують року звернення за переведенням пенсії з одного виду на інший, передбачено тільки при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, у разі, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше як 24 місяці страхового стажу.

Також, 22 вересня 2016 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за загальними правилами.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суд вважає, що повідомлені позивачем обставини та обставини, викладені в письмових запереченнях відповідача, є достатніми для ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання, а тому розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач перебуває на обліку в Пенсійному фонді України у м. Вінниці та отримує з 19.06.2010 року пенсію згідно зі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

15.07.2016 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку (60 років) позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки - 2013, 2014, 2015.

Згідно з листом Управління від 12.08.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що у зв'язку з тим, що йому уже призначена пенсія з 19.06.2010 року на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», його заява про призначення пенсії від 15.07.2016 року є безпідставна, оскільки йому призначений такий вид пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років з 19.06.2010 року.

Позивач, не погоджуючись із відмовою Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, у призначенні йому пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскаржив її до суду.

Частиною першою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пункт 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулює види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії або попереднього перерахунку. За бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

З системного аналізу наведеної норми можна зробити висновок про те, що показник «середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії» застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Така правова позиція узгоджується також з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в листі № 1049/11/13-11 від 19 липня 2011 року.

В справі, що розглядається позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини 2 цієї статті, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Як зазначено в цій статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З поданої позивачем заяви про призначення пенсії не вбачається, що він просив призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а навпаки наполягав на застосуванні цього показника за попередній рік.

Оскільки позивачу вже призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто із зменшенням пенсійного віку на 6 років, в даному випадку має місце переведення на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд дійшов висновку, що у зв'язку із тим, що позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки - 2013, 2014, 2015 роки, відповідачем правомірно відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд також звертає увагу, що не підлягає застосуванню правова позиція, висловлена в Постанові Верховного Суду України від 31.03.2016 року, на яку посилається позивач, оскільки в ній мова йде про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 2, 5-11, 69-72, 158-163, 183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести повторний розрахунок пенсії відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя