Справа № 444/1129/16-а
Суддя: Мартинишин Я. М.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1129/16-а
Провадження № 2-а/444/58/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(кінцева)

30 вересня 2016 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції , 3-тьої особи Поліцейський інспектор 2 роти 3 батальйону УПП у м. Львові ДПП ст. лейтенант поліції Молиць Ю.Р. про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції , 3-тьої особи Поліцейський інспектор 2 роти 3 батальйону УПП у м. Львові ДПП ст. лейтенант поліції Молиць Ю.Р. про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що 24.05.2016 року він керував автомобілем марки «Мерседес Спринтер» д.н. НОМЕР_1 , рухався автомобільною дорогою Львів-Шегині. Приблизно о 14.10 год. він був зупинений поліцейським інспектором 2 роти 3 батальойну УПП у м.Львові ДПП ст. лейтенантом поліції Молиць Юрієм Романовичем,який не зрозуміло відрекомендувався, та поліцейський звинуватив його у порушенні правил дорожнього руху, так як він рухався по крайній лівій смузі, не маючи на меті здійснити поворот ліворуч чи розворот, в той час коли права смуга була не зайнята, що є порушенням. Він пояснив поліцейському, що нічого не порушував і маючи намір повороту на ліво, переконавшись, що не завдасть перешкод іншим учасникам дорожнього руху, він з крайнього правого ряду перелаштувався у крайній лівий ряд.

Проте, на його пояснення з даного приводу інспектором 2 роти 3 батальойну УПП у м.Львові ДПП ст. лейтенантом поліції Молиць Юрієм Романовичем не брались до уваги та ним складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 396371 від 24.05.2016р., де визнано його винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень. Вважає дану постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КпАП України та винесеною з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач в судове засідання не прибув однак, на адресу суду подав письмову заяву, якою позов підтримав та просив суд справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не прибули , хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином . Однак представником відповідача на адресу суду подано письмові заперечення та письмові заперечення третьої соби із фотокартками дорожньої розмітки. При винесенні рішення суду просили врахувати їх письмові заперечення та просили суд з врахуванням їх письмових заперечень відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків .

Відповідно до вимог ст.71 ч.2 КАС України обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А також у відповідача є обов"язок надати суду необхідні докази по даній справі, які необхідні для всебічного, повного, об"єктивного ухвалення рішення по справі.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.4 КАС України суб"єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з положеннями ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає, на громадський порядок, власність,права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так відповідно до ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадку, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що 24.05.2016 року інспектором 2 роти 3 батальойну УПП у м.Львові ДПП ст. лейтенантом поліції Молиць Юрієм Романовичем відносно ОСОБА_1 складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 396371, де визнано його винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Представником відповідача в письмовому запереченні зазначено , що відповідно до ч.2 ст.258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч.4 ст.258 КпАп України, у випадках передбачених ч.1 та ч.2 цієї статті, уповноважений орган (посадова особа) на місці вчинення правопорушення виносить постанову у справі про адміністративні правопорушення відповідно до вимог ст.283 КпАП України.

Відповідно до ч.5 ст.258 КпАП України, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається , то уповноважена посадова особа зобов»язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КпАП України, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 КпАП України, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Проте незважаючи на заперечення позивача ОСОБА_1, проте що він не вичняв порушення вимог п.11.2 ПДР України та відповідно не вчиняв правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, уповноваженою особою інспектором Молиць Ю.Р. не складено протоколу про адміністративне правопорушення, проте складено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2№396371, якою накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.245 КпАП України одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом .

Згідно з ст.280 КпАП України (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язана з»ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду , чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації , трудового колективу , а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи .

Згідно з положеннями ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 11.2 ПДР України передбачено,що «нерейкові ТЗ повинні рухатися якомога ближче до правого краю проїзної частини». Ця вимога викликана необхідністю організації впорядкованого транспортного потоку, що підвищує безпеку дорожнього руху. Але бувають ситуації, коли транспортному засобу необхідно перестроїтися на ліву смугу руху, наприклад, для об'їзду перешкоди, нерівностей на дорозі, тощо. Слід пам'ятати, що в ПДР України немає прямої заборони на порушення рядності. Вищезгаданий пункт Правил носить лише рекомендаційний характер.

Іншим видом порушення рядності є недотримання смуг на проїзній частині: поворот або розворот на перехресті не з крайнього положення. Бувають ситуації, коли водій не має можливості завчасно перебудуватися в крайнє ліве положення і тому буквально змушений виконувати маневр із середнього ряду.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1, «що нічого не порушував і маючи намір повороту на ліво, переконавшись, що не завдам перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, я з крайнього правого ряду перелаштувався у крайній лівий ряд.Тобто рухався у лівому ряду, оскільки через декілька метрів збирався повернути ліворуч/розвернутися. Діяв згідно з пунктом 10.4 ПДР України - завчасно зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині» .

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказане вище свідчить про те, що працівник поліції розглянув справу та притягнув ОСОБА_1 до відповідальності не беручи до уваги його заперечення та пояснення, за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, керувався лише домислами, та припущеннями .

Виходячи із обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім постанови про накладення штрафу на ОСОБА_1 не має, відсутні наприклад покази свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи.

Також відповідачем не враховано положень ст.33 КпАП України при накладенні на позивача адміністративного стягнення , не встановлено обставин , що пом»якшують і обтяжують відповідальність .

Зазначених вимог закону відповідач не дотримався, не встановив обставин і не надав доказів, які підтверджують вину позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ст.122 ч.2 КпАП України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії інспектора 2 роти 3 батальойну УПП у м.Львові ДПП ст. лейтенанта поліції Молиць Ю.Р. щодо складання постанови серії ПС2 № 396371 про адміністративне правопорушення від 24.05.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення передбачене ст.122 ч.2 КпАП України - незаконними, а оскаржувана постанова є протиправною, у зв»язку із чим її слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 7-11,14,71,86,158-161,163 КАС України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати дії поліцейського інспектора 2 роти 3 батальойну УПП у м.Львові ДПП ст. лейтенанта поліції Молиць Ю.Р. щодо складання постанови серії ПС2 № 396371 про адміністративне правопорушення від 24.05.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення передбачене ст.122 ч.2 КпАП України - незаконними.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 396371 від 24.05.2016 року, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КпАП України.

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення передбачене ст.122 ч.2 КпАП України .

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Я. М. Мартинишин