Справа № 802/1613/15-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 вересня 2016 р. Справа № 802/1613/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представника позивача: Кирилюка Д.В.

відповідача: ОСОБА_2

свідка: ОСОБА_3

свідка: ОСОБА_4

свідка: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області

до: ОСОБА_2

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що на підставі звернення гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_4 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю проведена позапланова перевірка законності виконання ОСОБА_2 будівельних робіт з будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. За результатами перевірки встановлено, що відповідачем здійснюється будівництво житлового будинку на підставі зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ВН 20 від 12 грудня 2013 року згідно будівельного паспорту №114 від 20 листопада 2013 року. Проте, дане будівництво здійснюється з відхиленням від наявного будівельного паспорту, зокрема, побудовано не передбачену будівельним паспортом прибудову розміром 5,7 х 15,2 м., чим порушено вимоги ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність".

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2016 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі проведеного автоматизованого розподілу зазначену справу передано для розгляду судді Вінницького окружного адміністративного суду Мультян Марині Бондівні та прийнято до провадження.

Представник позивача в судовому засіданні заявлений адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечувала просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, оцінивши наявні у справі докази, на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

08 серпня 2014 року на підставі звернення гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_4 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2 будівельних робіт з будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №1122-ПП від 08 серпня 2014 року (а. с. 6), висновками якого встановлено, що ОСОБА_2 здійснюється будівництво з відхиленням від наявного будівельного паспорту (побудовано прибудову розміром 5,7 х 15,2 м.), чим порушено вимоги статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" (а.с. 6).

08 серпня 2014 року головним державним інспектором відділу по Північному регіону управління контролю за будівництвом об'єктів та державного ринкового нагляду № 1 інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Киреєю Максимом Володимировичем складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_2 здійснюється будівництво житлового будинку на підставі зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ВН 20 від 12 грудня 2013 року згідно будівельного паспорту №114 від 20 листопада 2013 року за адресою: АДРЕСА_1. Разом з тим, будівництво здійснюється з відхиленням від наявного будівельного паспорту (побудовано прибудову розміром 5,7 х 15,2 м), чим порушено вимоги статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" (а.с. 8).

08 серпня 2014 року головним державним інспектором відділу по Північному регіону управління контролю за будівництвом об'єктів та державного ринкового нагляду № 1 інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Киреєю М.В. винесено припис № 11 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних форм, державних стандартів і правил, яким з метою усунення виявлених порушень вимагається негайно зупинити виконання будівельних робіт та привести об'єкт до вимог чинного законодавства у термін до 31 жовтня 2014 року (а.с. 7).

14 серпня 2014 року перший заступник начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області Гужва Леонід Павлович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2014 року виніс постанову про адміністративне правопорушення № 247, якою постановив визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. (а.с. 9).

24 березня 2015 року головним державним інспектором відділу у Північному регіоні департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Табачишиним Юрієм Юрієвичем та головним державним інспектором інспекційного відділу у центральному регіоні департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Душком Ігорем Гурєвичем проведено позапланову перевірку виконання вимог припису № 11 від 08 серпня 2014 року ОСОБА_2 щодо прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №270-ПП від 24 березня 2015 року (а. с. 10), висновками якого встановлено, що в ході перевірки з виходом на об'єкт (18-24 березня 2015 р.), забудовник ОСОБА_2 була відсутня. Разом з тим, при візуальному огляді зазначеного об'єкта встановлено, що станом на 24 березня 2015 року забудовником ОСОБА_2 не виконано вимоги пункту 2 припису № 11 від 08 серпня 2014 року про приведення об'єкта будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства (зворотній бік а.с. 10).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначає, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами, а саме посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року.

Згідно з п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Відповідно до пункту 16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п. 17 Порядку).

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до п.п.1,3 п.2 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І - III категорій складності; 3) видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно абз. 3 п. 3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", посадові особи інспекції державного-будівельного контролю можуть, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Замовником робіт із знесення зазначеного об'єкта є орган державного архітектурно-будівельного контролю, за позовом якого прийнято відповідне рішення суду.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

З аналізу положень наведеної статті вбачається, що самочинно збудований об'єкт може бути знесений в примусовому порядку виключно за рішенням суду.

Водночас, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З урахуванням зазначених норм закону, суд, звертає увагу позивача на те, що виконання припису про знесення самочинного будівництва, як крайньої міри, можливо, зокрема за умови, якщо цим будівництвом порушуються права третіх осіб, а перебудова не призведе до усунення їх порушених прав, а також у разі, якщо перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, неможливо, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

При цьому, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

У судовому засіданні, судом встановлено, що будівельні роботи виконані відповідачем не суперечать суспільним інтересам інших осіб. Разом з тим, свідки у судовому засіданні пояснили, що прибудова знаходиться майже в розібраному стані і на даний час не завдає шкоди.

Відтак, з огляду на матеріали справи, суд вважає, що позивачем не надано доказів того, що будівельні роботи, виконані відповідачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб чи істотно порушують будівельні норми, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Відповідно до статті 71 кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна