Справа № 667/6388/15-а
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №667/6388/15-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Ус О.В.,

секретар Ханіков І.І.

з участю заявника ОСОБА_1, представника пенсійного органу ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Комсомольського районного суду м.Херсона від 11 лютого 2016 року у справі № 667/6388/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання дій протиправними, зобовязання вчини певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою, в якій просив переглянути за нововиявленими обставинами постанову Комсомольського районного суду м.Херсона у справі № 667/6388/15-а за його адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання дій протиправними, зобовязання вчини певні дії. В обґрунтування заяви зазначив, що 01 липня 2016 року набрали чинності зміни до Податкового Кодексу України, внесені Законом України № 1411-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсії». Вважає, що вказаний закон скасовує його відповідальність щодо сплати податків з пенсії, внаслідок чого судове рішення підлягає перегляду з врахуванням ч.3 ст. 245 КАС України, постанова суду повинна бути скасована, а його позов задоволений в повному обсязі.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву в повному обсязі, звертав увагу, що попередня редакція, що передбачала утримання його пенсії є неконституційною, внаслідок чого і були прийняті зміни.

Представник пенсійного органу вважала заяву необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню. Вказувала на те, що зміни у законодавстві не є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами, внесені зімни до п.164.2.19 ст. 164 Податкового Кодексу набрали чинності з липня 2016 року та з цього часу пенсія позивача не оподатковується, оскільки її розмір складає 6184,34 грн., що не перевищує 10 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність. Оподаткування пенсії не є відповідальністю позивача, тому не може помякшувати або скасовувати її.

Суд, заслухав пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФ України в м. Херсоні, який уточнив до розгляду справи за суттю та просив визнати протиправним утримання з його пенсії податку та військового збору, зобовязати УПФ України в м. Херсоні проводити йому виплату пенсії у розмірі 5 876,05 грн.; стягнути з відповідача суму недоотриманої пенсії за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 11 023,50 грн.; визнати дії УПФ України в м. Херсоні щодо утримання частини призначеної пенсії в січні 2016 року протиправними.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що призначена йому пенсія є його власністю, а тому позбавлення його частини пенсії, а саме утримання прибуткового податку, військового збору та утримання 15 відсотків від призначеного розміру пенсії, є нічим іншим як примусовим вилучення частини його власності.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позовні вимоги суперечать чинному законодавству та не підлягають задоволенню.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до УПФ України в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2016 року апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 залишена без задоволення, а постанова Комсомольського районного суду м.Херсона від 11 лютого 2016 року залишена без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що положеннями Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсій, які набрали чинності з 1 січня 2015 року і не визнані неконституційними, передбачено здійснення відповідних відрахувань при виплаті пенсій у розмірі понад 3654 грн. (1218 грн х 3), з суми перевищення утримується податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 % та військовий збір у розмірі 1,5 % бази оподаткування.

Таких висновків суди першої та апеляційної інстанцій дійшли з огляду на таке.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, яким внесено ряд змін до Податкового кодексу України та до Бюджетного кодексу України.

Підпунктами 162.1.1, 162.1.3 пункту 162.1 статті 162Податкового кодексу України встановлено, що починаючи з 01 січня 2015 року платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як із джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, податковий агент.

Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата). Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

При цьому, з 01 січня 2015 року згідно із статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року № 80-VIII розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у розмір 1218 грн. на місяць.

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року, податкові агенти при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3654,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1218,00 грн. х 3), зобов'язані утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків. Якщо сума нарахування більше 12180,00 грн. (мінімальна заробітна плата 1218,00 грн. х 10) ставка податку становитиме 15 та 20 відсотків.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 07 липня 2014 року № 1621, Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів, щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71 тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1статті 162 Податкового кодексу України. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного статтею 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що з 01 січня 2015 року органи Пенсійного фонду України визначені податковими агентами при нарахуванні та виплаті пенсії. Оскільки, положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01 січня 2015 року, і не визнані такими, що не відповідають Конституції України, то у відповідача відсутні правові підстави не застосовувати вказану норму закону, а тому його дії при утриманні з пенсії позивача 15 відсотків податку на доходи фізичних осіб та 1,5 відсотка військового збору є правомірними.

Позивач, керуючись приписами ст.ст. 245-253 КАС України, звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про перегляд постанови Комсомольського районного суду м.Херсона від 11 лютого 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у звязку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

До нововиявлених обставин належать факти обєктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розвязання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини обєктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) .

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка обєктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що зявилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Нововиявлені обставини це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обовязків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для обєктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Не є нововиявленими обставинами: ті, які виникли після ухвалення рішення (не існували на той момент); ті, на які посилалися як на докази сторони, або обєктивно могли бути долучені як докази; невчасно подані сторонами докази; офіційні тлумачення Конституційного Суду України тощо.

Спеціальними підставами для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами є: 1) юридичні факти, тобто істотні для справи обставини, які не були відомі заявникові та суду на час розгляду справи і які впливають на законність та обєктивність судового рішення (пункт 1 частини другої статті 245 КАС України); 2) юридичні факти, які законодавець прирівняв до нововиявлених обставин згідно з пунктами 2-5 частини другої статті 245 та частиною третьою статті 245 КАС України). Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Позивач в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами посилається як спеціальну підставу на прийняття 02 червня 2016 року Закону України № 1411-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсії», який опублікований у газеті «Голос України» від 14 червня 2016 року № 109 та набрав чинності 01 липня 2016 року.

Згідно вказаного Закону підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 викладений в такій редакції:

"164.2.19. суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати".

Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1/99-рп, частину 1 статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно правомірність поведінки особи, зокрема, дотримання нею норм податкового законодавства, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент вчинення відповідних дій або бездіяльності такої особи.

За приписами ч.3 ст. 245 КАС України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Юридичний обовязок - міра необхідної поведінки особи. Це об'єктивно необхідна та можлива поведінка, котра забезпечує реальність можливостей, наданих суспільством та державою індивіду.

Юридична відповідальність різновид соціальної відповідальності, який закріплений у законодавстві і забезпечуваний державою юридичний обов'язок правопорушника пізнати примусового позбавлення певних цінностей, що йому належать. Іншими словами, це застосування до винної особи примусових заходів за вчинене правопорушення.

Підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового Кодексу на який заявник посилається як на спеціальну нововиявлену обставину як у попередній, так і у новій редакції не встановлював та не скасовував відповідальність фізичної особи, а передбачав наявність або відсутність певних обставин для оподаткування пенсії.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що викладені в заяві від 05 липня 2016 року про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Комсомольського районного суду м.Херсона від 11 лютого 2016 року у справі № 667/6388/15-а обставина, не може вважатися нововиявленою в розумінні пункту 1 частини 2 та ч.3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже заява підлягає залишенню без задоволення.

Ухвала в повному обсязі складена 29 вересня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160, 245, 253 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Комсомольського районного суду м.Херсона від 11 лютого 2016 року у справі № 667/6388/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання дій протиправними, зобовязання вчини певні дії залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяОСОБА_3