Справа № 308/4403/16-а
Суддя: Леміш О. М.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі : Химинець О.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1Я,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ПП у м. Ужгороді та м. Мукачеві. інспектор роти №4 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачево , рядового ОСОБА_2І про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1Я звернувся до суду з позовом до Управління ПП у м. Ужгороді та м. Мукачеві. інспектор роти №4 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачево , рядового ОСОБА_2І про скасування постанови, який мотивував тим, що 19.04.2016 року о 14 годині 52 хвилин він керував транспортним засобом Wolkswagen Passat. На автодорозі «Київ-Чоп» на 805-му кілометрі даної дороги, у населеному пункті , де був зупинений працівником поліції ОСОБА_2 (автомобіль якого, був близько 200-300 метрів від пішохідного переходу). Позивачу було повідомлено, що він здійснив обгін ближче 50м. перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив ПДР України і складено постанову про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, за п.14.6 в) ПДР України. Позивач пояснив працівнику поліції, що по-перше не обганяв, а випереджував автомобіль,

який рухався в одному з ним напрямку з повільною швидкістю (близько 20км/год.), по-

друге, цей маневр було виконано коли до пішохідного переходу було більше ста метрів. Таким чином , вказана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону, та підлягає

скасуванню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд такі задовільнити.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився в судове засідання, хоча неодноразово повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, письмових заперечень від відповідача або заяви про визнання позову, або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. А тому оскільки відповідач повідомлений належним чином, суд ухвалив справу вирішувати за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 19.04.2016 року о 14 годині 52 хвилин ОСОБА_1, керував транспортним засобом Wolkswagen Passat. На автодорозі «Київ-Чоп» на 805-му кілометрі даної дороги, у населеному пункті позивач був зупинений працівником поліції ОСОБА_2

ОСОБА_1Я було повідомлено, що він здійснив обгін ближче 50м. перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив ПДР України і складено постанову про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, за п.14.6 в) ПДР України.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 №839018 від 19.04.2016 року щодо приеннятягн позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення судом встановлено порушення вимог КУпАП.

При винесенні постанови, суб'єктом владних повноважень інспектором ДПС вчинено низку порушень, порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме в постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, чи є обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність. У відповідності до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП під час накладання стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність. Всі перелічені вимоги Закону, відповідно до положень ст. 283 КУпАП , повинні бути відображені в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Дослідженням оскаржуваної постанови встановлено, що відповідач, накладаючи на позивача адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 425 грн., не навів мотивів прийняття саме такого стягнення, не зазначив чи були враховані ним: - характер вчиненого правопорушення, - особа правопорушника, - ступінь його вини, - майновий стан, - не зазначив чи мали місце обставини, які помякшують чи обтяжують відповідальність позивача, передбачені ст.ст. 34 ,35 КУпАП ; - не навів докази, які підтверджують чи спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення (позивач під час складання адміністративного протоколу не визнав факт вчинення адміністративного правопорушення).

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що порушення не зафіксоване свідками, що за наявності не спростованого твердження позивача про відсутність порушення ним ПДР, є підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доказів щодо правомірності свого рішення суду надано не було, не було надано відповідних доказів, які б підтверджували скоєння позивачем зазначеного правопорушення, а тому приходжу до висновку про доцільність задоволення позову про визнання постанови протиправною та скасування постанови серії ПС2 №839018 від 19.04.2016 року про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача , складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 163, 164 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 839018 від 19.04.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду _________________ ОСОБА_3