Справа № 803/1311/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року Справа № 803/1311/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

за участю представника позивача Трофимчука Ю.І.,

представника відповідача Грицені Г.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Волинській області (далі - ТУ ДСА України в Волинській області) звернулося з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - УДВС ГТУЮ у Волинській області) про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2016 року ВП №51991882 та ВП №51992043.

16.09.2016 року представником позивача подано до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій він просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2016 року ВП №51991882 та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.09.2015 року ВП №47638502.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.09.2015 року відповідачем, незважаючи на наявність обґрунтованих причин невиконання позивачем рішення суду, винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2 010,00 грн. 17.08.2016 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Позивач вважає, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду не є достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця якщо боржником у встановлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Крім того, частиною другою статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (з 27.05.2015 року), проте постанова про закінчення виконавчого провадження винесена лише 16.08.2016 року, хоча рішення суду виконано в повному обсязі згідно із повідомленням позивача від 21.09.2015 року №4274/07-13.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.09.2016 року позовну заяву ТУ ДСА України в Волинській області до УДВС ГТУЮ у Волинській області в частині скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №47638502 від 25.09.2015 року залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в поданих до суду запереченнях на адміністративний позов та в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що 27.05.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №431/2015, виданого Волинським окружним адміністративним судом 20.05.2015 року, та надано боржнику - ТУ ДСА України Волинській області строк для самостійного виконання рішення до 04.06.2015 року. У зв'язку з невиконанням позивачем у встановлений строк рішення суду, державним виконавцем 25.09.2015 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2 040,00 грн. Після фактичного виконання позивачем рішення в повному обсязі державним виконавцем 16.09.2016 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень постанову про стягнення з боржника виконавчого збору виділено в окреме провадження. Так, 17.08.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51991882 по примусовому виконанню постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.09.2015 року №47638502.

Звертає увагу на те, що відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання. Наявність обґрунтованих причин невиконання ТУ ДСА України в Волинській області рішення суду, на які вказує позивач, є підставою для незастосування до нього штрафних санкцій відповідно до статті 89 Закону України «Про виконавче провадження», однак не є підставою для не стягнення з боржника виконавчого збору. У зв'язку з наведеним просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 27.05.2015 року було відкрито виконавче провадження №47638502 по примусовому виконанню виконавчого листа №431/2015, виданого Волинським окружним адміністративним судом 20.05.2015 року, про зобов'язання ТУ ДСА України в Волинській області нарахувати і виплатити ОСОБА_3 суддівську винагороду за період з 04.06.2013 року по 21.07.2013 року включно з урахуванням періодів тимчасової непрацездатності, а також матеріальну допомогу на оздоровлення до відпустки в розмірі посадового окладу за цей період.

У даній постанові про відкриття виконавчого провадження вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення до 04.06.2015 року та зазначено, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Позивач листом від 03.06.2015 року №3197/07-13 повідомив відповідача про те, що ТУ ДСА України в Волинській області вживаються всі заходи щодо виконання рішення суду, а саме: направлено до Державної судової адміністрації України, як розпорядника коштів державного бюджету України вищого рівня, лист для отримання роз'яснень щодо порядку нарахування судді Підгорному І.І. суддівської винагороди за період з 04.06.2013 року по 21.07.2013 року включно з урахуванням періодів тимчасової непрацездатності, а також матеріальної допомоги на оздоровлення до відпустки в розмірі посадового окладу за цей період.

05.08.2015 року відповідач листом за вих. №04-33/5712 просив боржника повідомити про вжиті заходи, спрямовані на виконання виконавчого листа.

ТУ ДСА України в Волинській області листом від 06.08.2015 року №3884/07-13 повідомило відповідача про те, що після надходження 27.07.2015 року відповіді з Державної судової адміністрації України позивачем було проведено розрахунок суми коштів, які належить нарахувати та виплатити судді Підгорному І.І., що склала 22 134,23 грн. Крім того, листом від 28.07.2015 року №3773/04-26 ТУ ДСА України в Волинській області звернулося до Державної судової адміністрації України для виділення додаткових коштів в розмірі 22 134,23 грн.

ТУ ДСА України в Волинській області листом від 21.09.2015 року №4271/07-13 повідомило відповідача про виконання виконавчого листа №431/2015 року, виданого Волинським окружним адміністративним судом 20.05.2015 року.

25.09.2015 року державним виконавцем у зв'язку з невиконання ТУ ДСА України в Волинській області у встановлений виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження від 27.05.2015 року ВП №47638502 строк - до 04.06.2015 року рішення винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2 040,00 грн.

16.08.2016 року у зв'язку з виконанням судового рішення в повному обсязі державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №47638502, відповідно до якої постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.09.2015 року виділено в окреме провадження.

17.08.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51991882 з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.09.2015 року №47638502.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно із частиною першою статті 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

З наведеного вбачається, що у випадку, якщо боржник у встановлений строк не виконує рішення, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, державним виконавцем приймається постанова про стягнення з боржника виконавчого збору.

При цьому стягнення виконавчого збору не залежить від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом, тому твердження позивача про те, що виконавчий збір стягується лише за умови, що державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, є безпідставним.

Пунктом 8 частини першої статті 49 Закону встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини шостої статті 28 Закону у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Разом з тим, окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року (далі - Інструкція №512/5).

Так, відповідно до пункту 3.7 Інструкції №512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 28 Закону.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону (підпункт 3.7.1 пункту 3.7 Інструкції №512/5).

Згідно із підпунктом 3.7.4 пункту 3.7 Інструкції №512/5 у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

Таким чином, враховуючи вищевказані положення законодавства, суд дійшов висновку про те, що у випадку закінчення виконавчого провадження у зв'язку із фактичним виконанням в повному обсязі виконавчого документа, якщо виконавчий збір не був стягнутий з боржника, державний виконавець повинен у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначити про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення відповідного виконавчого провадження прийняти постанову про відкриття провадження про стягнення з боржника відповідної суми виконавчого збору.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.08.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №47638502, якою постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.09.2015 року виділено в окреме виконавче провадження, а 17.08.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51991882 по примусовому виконанню постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.09.2015 року.

Таким чином, оскільки постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.09.2015 року ВП №47638502 є чинною, в судовому порядку не скасована, тому, на думку суду, відповідачем правомірно, з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, на наступний день після закінчення виконавчого провадження винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання даної постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, відповідач в ході судового розгляду довів правомірність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2016 року ВП №51991882, відтак в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 28 вересня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В.Дмитрук