Справа № 817/3383/15
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"26" вересня 2016 р. Справа № 817/3383/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "01" липня 2016 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж Інжиніринг" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області скасування податкового повідомленя-рішення. ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж Інжиніринг" звернулось в суд з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області ( далі - ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.05.2015 року №, яким збільшено платнику податків грошове зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 297927,76 грн., в тому числі 238342,21 грн. за основним платежем та 59585,55 грн. за штрафними санкціями.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 липня 2016 року позов задоволено. Постановлено визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 05.05.2015 року №.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що в ході проведеної перевірки встановлено порушення вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України, оскільки позивач відобразив у складі податкового кредиту лютого 2015 року суми ПДВ на підставі податкових накладних,зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних 16 березня 2015 року, внаслідок чого завищено суму податкового кредиту за лютий 2015 року на 238 339,93 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити , а оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати з наступних міркувань.

Як встановив суд, ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за лютий 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж Інжиніринг", результати якої оформлено актом від 17.04.2015 року №13/17-16-15-01/35776584.

В ході перевірки податковим органом було встановлено порушення позивачем п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж Інжинірин завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий 2015 року на 238 339,93 грн., а саме :

- включення до податкового кредиту лютого 2015 року податкових накладних від ПП «Інформаційно-консалтингова група» № 3 від 24.02.2015 року, № 4 від 25.02.2015 року, № 5 від 26.02.2015 року, № 9 від 27.02.2015 року; від ФОП ОСОБА_3 №1 від 25.02.2015 року; від ФОП ОСОБА_4 № 4 від 23.02.2015 року, № 5 від 24.02.2015 року, № 6 від 25.02.2015 року, № 7 від 26.02.2015 року, на загальну суму ПДВ 238 339,93 грн., які зареєстровані у Єдиному державному реєстрі податкових накладних 16.03.2015 року;

- включення до податкового кредиту лютого 2015 року ПДВ у сумі 2,28 грн. на підставі податкової накладної №974/22 від 28.01.2015 року, виписаної ТОВ "Епіцентр К", яку 10.02.2015 року зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податок на додану вартість згідно вказаних податкових накладних у загальній сумі 238342,21 грн. ТОВ "Укрбудреммонтаж Інжиніринг" включено до податкового кредиту із відображенням у Додатку №5 та реєстрі отриманих і виданих податкових накладних в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року, яка подана до ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області 19.03.2015 року.

На підставі вказаного акта перевірки прийнято та оформлено податкове повідомлення-рішення від 05.05.2015 року № про збільшення платнику податків грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 297927,76 грн., в тому числі 238342,21 грн. за основним платежем та 59585,55 грн. за штрафними санкціями.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що пункт 198.6 статті 198 у взаємозв'язку з нормами пункту 201.10 статті 201 ПК України надає право платнику податку на включення до податкового кредиту сум ПДВ, якщо станом на момент подання такої декларації і на момент проведення перевірки податкові накладні є зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду.

Крім того, за висновком суду, оспорюване податкове повідомлення- рішення , яким визначені штрафні санкції ,є протиправним ще й тому, що прийняте за результатами камеральної, а не документальної перевірки.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 1 п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з абз. 1 п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абз. 3 п. 198.6. ст. 198 ПК України).

Аналогічна норма закріплена в п. 201.10 статті 201 ПК України, згідно якого податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної (абзац 4 п. 198.6. ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України платник податків може бути притягнутий до відповідальності контролюючим органом у випадку, якщо на момент його перевірки контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними чи іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК України.

Аналіз наведених вище норм ПК України дозволяє дійти висновку, що право на податковий кредит виникає у платника податку у тому звітному періоді, в якому відбулася одна з зазначених у п. 198.2 ст. 198 ПК України подій, і таке право зберігається за платником податку протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної, а віднесення, тобто відображення в податковому обліку суми сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту, здійснюється на підставі податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН.

Суд встановив, що зазначені податкові накладні були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних лише 16.03.2015 року, тобто з порушенням 15-денного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками податкового органу про те, що включення позивачем сум ПДВ за вказаними податковими накладними лютого місяця та формування відповідного податкового кредиту у лютому 2015 року не відповідають приписам податкового законодавства, зокрема п. 198.6 ст. 198 ПК України, а тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05.05.2015 р. № 002091501, - є правомірним.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо суперечності норм податкового законодавства з питань порядку формування податкового кредиту.

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України платник податків-отримувач товарів/послуг наділений правом на формування податкового кредиту за датою однієї із подій, що відбулася раніше або дата списання коштів на оплату товарів/ послуг або дата отримання таким платником податків товарів/ послуг.

Однак, згідно положень п.198.6 ст. 198 ПК України реалізація такого права на формування податкового кредиту здійснюється платником (отримувачем товарів/послуг) за наявності податкових накладних, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних чи наявності інших документів, передбачених п.201.11 ст.201 цього Кодексу або митних декларацій.

Відтак, зазначеними нормами Податкового Кодексу, законодавець чітко визначив строки формування податкового кредиту для отримувача товарів /послуг - не раніше дати настання першої події та виключно на підставі, зареєстрованої податкової накладної.

Отож, у звітному періоді формування сум податкового кредиту такі суми повинні бути підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Що ж стосується абзацу 10 п. 201.10 ст. 201 ПК України, то вказаною нормою права врегульовані строки реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не для отримувача товарів/послуг, який формує податковий кредит, а для платника, який є-продавцем товарів.

Таким чином, зазначені норми податкового законодавства встановлюють правила податкової поведінки для різних суб'єктів господарських правовідносин, а відтак не суперечать між собою та не припускають множинних трактувань їх прав та обов"язків.

Також колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо безпідставності, здійсненої відповідачем перевірки правомірності формування сум податкового кредиту в межах проведеної ним камеральної перевірки.

З положень п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст.75 та п.76.1 ст. 76 ПК України вбачається, що предметом камеральної перевірки є правильність відображення з методологічної та арифметичної точок зору показників, необхідних для обчислення бази оподаткування. Така перевірка проводиться на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість в тому числі даних Єдиного реєстру податкових накладних.

За наведених положень законодавства, відповідачем правомірно у межах камеральної перевірки здійснено методологічні та арифметичні дослідження правильності відображення позивачем сум податкового кредиту у поданій ним декларації в порівнянні з даними Єдиного реєстру податкових накладних.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "01" липня 2016 р. скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж Інжиніринг" до Державої податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 05 травня 2015 року № , - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "30" вересня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж Інжиніринг" вул. Кн.Володимира,112-М,м.Рівне,33000

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,