Справа № 826/9137/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 вересня 2016 року № 826/9137/16

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., при секретарі Артеменко Я.С. за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. від 30.11.2007 б/н)

від відповідача: Кобзіна Т.В. (дов. від 07.07.2016 №107/9/26-53-10)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Поповченко Юлії Володимирівни до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними рішень.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 27.09.2016 року в 11 год. 46хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Поповченко Юлія Володимирівна (надалі також - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі також - відповідач), в якому просила:

- про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 28.04.2016 року № Ф-001122 видану ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві;

- про визнання протиправним та скасування рішення від 28.04.2016 року № про застосування штрафних санкцій за до рахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску прийнятого ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві;

- про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2016 року № прийнятого ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві;

- про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2016 року № прийнятого ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Позовні вимоги мотивовано тим, що висновки державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, на підставі яких прийнято оскаржувані рішення, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки витрати, які визнані контролюючим органом такими, що не пов'язані із здійсненням нотаріальної діяльності, безпосередньо пов'язані із забезпеченням професійної діяльності позивача як самозайнятої особи.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши про правомірність оскаржуваних рішень, прийнятих у межах та на підставі наявних у контролюючого органу повноважень у зв'язку з виявленими під час перевірки порушеннями законодавчих вимог.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню підлягає з огляду про наступне.

Фактичні обставини справи свідчать що Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, на підставі наказу ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві «Про проведення документальної планової перевірки» №200 від 11 березня 2016р. згідно плану-графіка проведення документальних планових перевірок на І квартал 2016р., проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність Поповченко Юлії Володимирівни щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014.

За результатами даної перевірки контролюючим органом складено акт від 14.04.2016 року № 260/26-53-13- 06/, яким встановлено такі порушення законодавчих положень:

- пункту 178.3 статті 178 Податкового кодексу України;

- пункту 178.6 статті 178 Податкового кодексу України;

- підпункту 176.2.«б» пункту 176.2 статті 176, пункту 51.1 статті 51 Податкового кодексу України.

- абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7, пункту 11 статті 8, пункту 2 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування.

На підставі викладеного, державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято такі рішення:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.04.2016 року № Ф-001122 видану ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві;

- рішення від 28.04.2016 року № про застосування штрафних санкцій за до рахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску прийнятого ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві;

- податкове повідомлення-рішення від 28.04.2016 року № прийнятого ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві;

- податкове повідомлення-рішення від 28.04.2016 року № прийнятого ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Вважаючи вказані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 № 3425-XII (далі - Закон № 3425-XII) нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України (ст. 32 Закону № 3425-XII).

Згідно п.п. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України самозайнята особа це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Водночас, пунктом 178.1 ст. 178 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов'язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу.

Фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності.

Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді (п. 178.6 ПК України).

Поряд з цим, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В силу приписів п. 5 ч. 1 ст. 4 вказаного закону платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток) (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI).

Згідно п. 11 ст. 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом (ч. 3 ст. 7 Закону №2464-VI).

При цьому, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч. 2 ст. 9 Закону №2464-VI).

Згідно ч. 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти висновку, що приватні нотаріуси зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року, а звітним періодом для них є календарний рік.

Відповідно до п. 3.4 розділу II Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року №454 (далі - Порядок №454) (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 01 травня року, наступного за звітним періодом.

Звітним періодом для них є календарний рік.

Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Поряд з цим, особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, формують та подають до органів доходів і зборів звіт згідно з таблицею 3 додатка 5 до цього Порядку. Протягом року в разі призначення пенсії подається звіт з позначкою "Призначення пенсії" за період до дати формування заяви на призначення пенсії (п. 4.12 розділу IV Порядку №454).

За підсумком наведеного, суд дійшов до висновку, що жоден із зазначених нормативних актів не вимагає від самозайнятої особи - приватного нотаріуса проводити обчислення суми єдиного внеску з середньомісячного чистого доходу, вирахуваного шляхом ділення річного чистого доходу на 12 місяців. Єдиною вимогою виступає відповідність даним річної податкової декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, сума доходу, на який нараховується єдиний внесок за даними самозайнятої особи, визначена шляхом подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2012-2014 роки.

Відповідно до змісту вказаних декларацій сума чистого оподатковуваного доходу, який є базою нарахування єдиного внеску за 2012 рік становить 220252,45 грн., за 2013 рік - 158578,23 грн., за 2014 рік - 69658,62 грн.

Поряд з цим, згідно таблиці «Результати перевірки правильності нарахування єдиного внеску» нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування особами, які забезпечують себе роботою самостійно позивачем сплачено єдиний внесок за 2012 рік - 10 779,56 грн., за 2013 рік - 11563,09 грн., за 2014 рік - 24 171,54 грн.

Суд вважає за необхідне зауважити, що обов'язок ділити суму доходу, отриману позивачем за рік в рівних частинах (визначення середньоарифметичної величини), для визначення доходу на яку нараховується єдиний внесок останнього законодавством не покладено.

За таких обставин, на думку суду, висновок податкового органу щодо вказаних обставин є хибним.

Водночас, судом встановлено, що до спірних правовідносин, відповідачем було прийнято до уваги надану позивачем інформацію в декларації про майновий стан і доходи за 2012 та 2014 роки в частині розміру суми чистого оподаткованого доходу за відповідні роки отримані останнім, яка в подальшому в розрізі кожного із років поділена на 12 місяців. У зв'язку із чим, було визначено середньомісячний річний оподаткований дохід, що не відповідає вказаним вимогам наведеного законодавства.

Тобто, контролюючим органом була на власний розсуд застосована максимальна база нарахування єдиного внеску, зокрема, було здійснено обрахунок добутку сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на відповідний місяць, помноженого на ставку єдиного внеску.

До аналогічного висновку про застосування норм матеріального права при розгляді подібних спірних правовідносин дійшов Вищий адміністративний суд України у справі №К/800/36987/15, ухвала від 13.08.2015 року, №К/800/30369/15, ухвала від 06.07.2015 року, та Верховний Суд України (відмовляючи у прийнятті до свого провадження заяви про перегляд рішень Вищого адміністративного суду України) ухвала від 22 жовтня 2015 року справа № 825/12000/15 та 23 вересня 2015 року справа № 826/5290/15.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 28.04.2016 року № Ф-001122, якою фізичній особі, що проводить незалежну професійну діяльність - приватному нотаріусу Поповченко Юлії Володимирівні визначено сплату боргу (недоїмку) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 137 000,13 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Вказане, в свою чергу, обумовлює наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення від 28.04.2016 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано до Поповченко Юлії Володимирівни штрафних санкцій у розмірі 23897,75 грн., оскільки останнє є похідним від оскаржуваної вимоги.

Щодо включення позивачем до складу витрат, які не не пов'язані із здійсненням нотаріальної діяльності суд зазначає наступне,

Як вбачається зі змісту акту від 14.04.2016 року № 260/26-53-13- 06/, контролюючим органом встановлено, що до складу витрат включено витрати, не пов'язані із здійсненням нотаріальної діяльності, а саме:

- витрати на надання інших індивідуальних послуг (впорядкування архіву) за 2012 рік в загальній сумі 26000,00грн., надані ФО-П ОСОБА_4 (РНКОПП НОМЕР_1) згідно квитанцій про оплату послуг, а саме:

1) квитанція № 180296 від 23.07.2012р., згідно якої були надані інші індивідуальні послуги та приватним нотаріусом Поповченко Ю.В. сплачено 7000,00 грн.;

2) квитанція № 180294 від 16.07.2012р.. згідно якої були надані інші індивідуальні послуги та приватним нотаріусом Поповченко Ю.В. сплачено 7000.00 грн.:

3) квитанція № 180299 від 02.08.2012р., згідно якої були надані інші індивідуальні послуги та приватним нотаріусом Поповченко Ю.В. сплачено 5000,00 грн.;

4) квитанція № 932751 від 06.08.2012р., згідно якої були надані інші індивідуальні послуги та приватним нотаріусом Поповченко Ю.В. сплачено 7000,00 грн.;

- витрати на послуги з бухгалтерського обліку та обробки інформаційних даних та архівації документів фінансово-господарської діяльності за 2013р. в загальній сумі 150000,00 грн., надавались ФО-П ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_2) згідно договору №101 від 01.01.2013р., актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та квитанцій про сплату послуг, згідно яких приватним нотаріусом Поповченко Ю.В. сплачено 150000,00 грн. за послуги з бухгалтерського обліку та обробки інформаційних даних та архівації документів фінансово-господарської діяльності за 2013р., а саме:

- акту №101/1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2013р., квитанція №1010 від 10.10.2013р., згідно якої приватним нотаріусом Поповченко Ю.В. сплачено 37500,00 грн. за послуги згідно договору №101 від 01.01.201З р.:

- акту №101/2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 3 1.06.2013р., квитанція №2410 від 24.10.2013р., згідно якої приватним нотаріусом Поповченко Ю.В. сплачено 37500,00 грн. за послуги згідно договору №101 від 01.01.201З р.;

- акту №101/3 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2013р., квитанція №2011 від 20.11.2013р., згідно якої приватним нотаріусом Поповченко Ю.В. сплачено 37500,00 грн. за послуги згідно договору № 101 від 01.01.201З р. ;

- акту №101/4 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2013р., квитанція №2312 від 23.12.2013р., згідно якої приватним нотаріусом Поповченко Ю.В. сплачено 37500,00 грн. за послуги згідно договору №101 від 01.01.201З р.;

Вказані висновки, як вбачається зі змісту акту перевірки, ґрунтуються на Узагальнюючій податковій консультації щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), затвердженою наказом Державної податкової служби України від 24.12.2012 №1185, згідно з якою до витрат приватного нотаріуса можуть бути віднесені, зокрема: оренда робочого місця нотаріуса, у тому числі його поточний ремонт, обладнання пандусу для під'їзду інвалідів; страхування цивільно-правової відповідальності приватного нотаріуса; технічне забезпечення діяльності робочого місця нотаріуса та його обслуговування: а) охоронна та пожежна сигналізація; б) металеві двері або металеві ролети; в) металеві грати, захисні ролети та броньована ударостійка плівка на вікнах; г) металеві шафи; д) вогнестійкий сейф; е) інформаційна вивіска; є) обслуговування технічного обладнання (комп'ютери, у тому числі їх програмне забезпечення, принтери, сканер, ксерокс, факс, телефон тощо); ж) підключення та користування мережею Інтернет без обмеження кількості провайдерів, включаючи мобільний Інтернет; з) телекомунікаційні послуги; и) меблі; програмне забезпечення, користування електронною базою законодавства; встановлення, обслуговування та користування державними та єдиними реєстрами; виготовлення печатки, штампів з текстами посвідчувальних написів; витрати на придбання спеціальних бланків нотаріальних документів та ведення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, книг, журналів реєстрації (обліку), передбачених номенклатурою; витрати на придбання канцелярського приладдя (картонажі, архівні папки, твердий картон, канцелярський папір, технічні засоби для прошивання документів тощо); витрати на забезпечення збереження документів нотаріального діловодства; проходження підвищення кваліфікації, участь у короткотермінових семінарах, міжнародних семінарах, симпозіумах, науково-практичних конференціях; удосконалення професійної майстерності; навчання в школі молодого нотаріуса; придбання та передплата юридичної літератури (книг, журналів, дисків, програм тощо); оплата праці та обов'язкові нарахування на фонд оплати праці помічників, секретарів, стажистів (найманих працівників); сплата внесків до Пенсійного фонду України, у тому числі на користь найманих працівників, та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування; відкриття рахунків у банках та їх розрахунково-касове обслуговування (депозитні рахунки); витрати на поштові та кур'єрські послуги, необхідні для ведення нотаріальної діяльності.

Так, у відповідності до пункту 178.2 статті 178 Податкового кодексу України, доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності (пункт 178.3 статті 178 Податкового кодексу України).

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), затвердженої наказом Державної податкової служби України від 24.12.2012 №1185, визначено, що з метою забезпечення дотримання загальних принципів оподаткування, передбачених статтею 4 Податкового кодексу України, при визначенні сукупного чистого доходу доцільно враховувати витрати приватних нотаріусів, які пов'язані з організацією нотаріальної діяльності та обумовлені вимогами Закону України "Про нотаріат", а також наведено невичерпний орієнтовний перелік витрат, які можуть бути віднесені до витрат, які враховуються при визначенні оподатковуваного доходу, в якому передбачено витрати на придбання канцелярського приладдя, зокрема і канцелярського паперу.

Тобто, вказана консультація має рекомендаційних характер, і наведений у ній перелік не є вичерпним, що свідчить про можливе віднесення до необхідних витрат незалежної професійної діяльності і інших витрат, якщо вони відповідають вимогам пункту 178.3 статті 178 Податкового кодексу України.

З огляду на загальне описове визначення витрат незалежної професійної діяльності, наведене у пункті 178.3 Податкового кодексу України, необхідно у кожному окремому випадку аналізувати здійснені витрати за критеріями можливості використання придбаних товарів (робіт, послуг) у незалежній професійній діяльності, ділової мети їх придбання, впливу цих витрат на отримання доходу, й за умови відповідності таким критеріям придбані товари (роботи, послуги) й здійснені витрати слід вважати такими, що необхідні для провадження незалежної професійної діяльності.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду міста Києва від 03.11.2015 у праві №К/800/29541/15 (ЄДРСР №53244139).

Приписами пункту 2.4 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 №3253/5, нотаріальне діловодство включає, зокрема, тимчасове зберігання документів у конторі, у приватного нотаріуса та їх підготовку для передавання до державного нотаріального архіву.

Крім того, згідно з частиною 9 статті 24 Закону України "Про нотаріат", приватний нотаріус вправі мати контору, укладати цивільно-правові та трудові договори, відкривати поточні та вкладні (депозитні) рахунки в банках.

Також відповідно до абзацу 8, 9 статті 1 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» від 24.12.19993,визначено, що архівна справа - це галузь життєдіяльності суспільства, що охоплює наукові, організаційні, правові, технологічні, економічні та інші питання діяльності юридичних і фізичних осіб, пов'язані із нагромадженням, обліком, зберіганням архівних документів та використанням відомостей, що в них містяться. Діловодство - це сукупність процесів, що забезпечують документування управлінської інформації і організацію роботи із

службовими документами.

Відтак, включення позивачем до витрат грошові кошти у розмірі 176 000,00 грн., як витрати послуги впорядкування архіву, брошуруванню документів, зшивання документів в архівні томи та послуги з ведення бухгалтерського обліку, відповідають діловій меті позивача при здійсненні ним нотаріальної діяльності, що також відповідає положенням Узагальнюючої податкової консультації щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), затвердженою наказом Державної податкової служби України від 24.12.2012 №1185, наведеним вище.

Отже, беручи до увагу все викладене вище, податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної служби у місті Києві від 28.04.2016 року № та від 28.04.2016 року № є протиправними та підлягають скасуванню.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, а також враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність прийнятих у межах спірних правовідносин рішень, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) від 28.04.2016 року № Ф-001122.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 28.04.2016 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску

4. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 28.04.2016 року № та 28.04.2016 року № .

5. Судові витрати у розмірі 1988, 00 грн. (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят вісім грн. 00 грн.) присудити на користь Поповченко Юлії Володимирівни (РНОПП ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві ().

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур