Справа № 2а-2125/11
Суддя: Половинка В. О.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2125/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 року ,

Сватівський районний суд

Луганської області

в складі: головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

розглянувши адміністративну справу № 2а-2125 -11 за позовом ОСОБА_1 до інспектора Макошенцева Антона Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду, в якому просить визнати незаконними дії ІДПС взводу ДПС м. Чугуїв в Харківській області ОСОБА_2 при винесені постанови від 14.08.2011 року у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, просить скасувати цю постанову, справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити через відсутність в його діях складу правопорушення.

В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову та суду пояснив, що 19 серпня 2011 року він отримав в поштовому конверті копію постанови в справі про адмінправопорушення серії АХ 1 №109196 від 14.08.2011 року винесену інспектором ІДПС взводу ДПС м. Чугуїв в Харківській області ОСОБА_2. В постанові вказано що позивач керував автомобілем в м.Куп'янск Харьківської області проїхав перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора вказаному її стрілко, чим порушив п.8.7.3 ПДР. Відповідальність за яке передбачена ч.2.ст.122 КУпАП. Він з винесенням постанови не згоден, оскільки він дійсно 14.08.2011 року був зупинений в м. Куп'янск Харьківської області, працівником ДПС. Причину зупинки робітник ДПС мотивував тим що йому необхідно перевірити його документи. Перевіривши його документи віддав їх мені і він продовжив свій рух. Адміністративний матеріал був складений без моєї присутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, але був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про що поштові повідомлення.( а.с.13, 16).

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтвердили той факт що вони разом з позивачем знаходились в той день в одній машині, та були присутні коли робітник ДПС зупинив позивача, але в їх присутності ніякого протоколу, постанови не складав та не виносив. Зупинив робітник щоб провірити документи.

Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги адміністративного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1, скасувати названу постанову та закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

До такого висновку суд приходить, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечуються систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Але як вбачається з матеріалів, складених відповідачем, ці обставини не враховувались.

В матеріалах справи відсутні: характеристика правопорушника, довідка про доходи, про склад сім'ї та інші документи, які свідчать про особу. Крім того, постанову винесено без урахувань вимог ст.ст. 34-35 КУпАП. Тому з матеріалів справи не вбачається, з чого виходив інспектор ДПС, накладаючи адміністративний штраф у розмірі 425 грн.

Крім того, в порушення ст.278 КУПАП не проведено підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме посадовою особою не вирішено, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Згідно ст.280 КУПАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Але вимоги цієї статті також не виконані.

Крім того, відповідно до ст. 222 ч. 2 КУПАП за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і другою ст. 122 КУпАП від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право - працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 р. № 565-ХІІ Міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції. Вона складається з підрозділів: кримінальної міліції; міліції громадської безпеки; транспортної міліції; державної автомобільної інспекції; міліції охорони; судової міліції.

Права і обов'язки, організація роботи та структура підрозділів міліції визначаються положеннями, які затверджуються Міністром внутрішніх справ України відповідно до цього Закону .

Відповідно до ст.1 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ затвердженою Постановою Кабінету Міністрів від 14 квітня 1997 р. № 341, з подальшими змінами (далі Положення), державна автомобільна інспекція (Державтоінспекція) є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України. До складу Державтоінспекції входять департамент Державтоінспекції МВС, управління (відділи) Державтоінспекції головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем, спеціальний підрозділ дорожньо-патрульної служби особливого призначення при департаменті Державтоінспекції МВС, відділи (відділення) Державтоінспекції з обслуговування адміністративних територій міст, районів, районів у містах, автомобільно-технічної інспекції та реєстраційно-екзаменаційної роботи, підрозділи дорожньо-патрульної служби.

Відповідно до ст. 4 п.6 Положення Державтоінспекція до покладених на неї завдань: виявляє та вживає заходів до попередження і припинення адміністративних правопорушень Правил дорожнього руху, забезпечує розгляд справ, віднесених до відання Державтоінспекції.

Відповідно до ст.5 п.п. 21, 30 підрозділи Державтоінспекції мають права, передбачені Законами України "Про міліцію", "Про дорожній рух", "Про оперативно-розшукову діяльність", іншими нормативно-правовими актами, що регулюють їх діяльність. Зокрема, працівники Державтоінспекції під час виконання службових обов'язків мають право: забезпечувати відповідно до законодавства оформлення адміністративних правопорушень та брати пояснення в громадян, представників юридичних осіб з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, вживати відповідних заходів з метою притягнення винних до відповідальності, а також перевіряти у водіїв наявність медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом відповідної категорії під час отримання або обміну посвідчення водія та проведення державного технічного огляду транспортних засобів; передавати в установленому порядку матеріали на осіб, які порушили вимоги законодавства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, на розгляд інших державних органі. Відповідно п 7 обов'язків та прав працівників ДПС пп. 7.5.7. до Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України затвердженою наказом МВС України 13.11.2006 р. № 1111, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2006 р. за № 1243/13117 працівники ДПС мають право та зобов'язані складати протоколи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху. Здійснювати в установленому законодавством порядку особистий огляд, перевірку речей, транспортного засобу і вантажу, вилучення речей і документів, адміністративне затримання.

Таким чином, як вбачається з наведеного, працівники ДПС, не зважаючи на те, що мають спеціальне звання, позбавлені права розглядати справи про адміністративне правопорушення і притягати правопорушників до адміністративної відповідальності, а мають право тільки складати протоколи та передавати в установленому порядку матеріали на осіб, які порушили вимоги законодавства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, на розгляд інших державних органів.

Крім цього, вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 122 ч2 КУпАП, суд вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки позивачем під час руху не було допущено порушення Правил дорожнього руху. Факт відсутності в діях позивача складу правопорушення підтверджується його поясненнями, даними в судовому засіданні; поясненнями свідків. Інших доказів, які б підтверджували наявність в діях позивача складу правопорушення, відповідачем суду не надані.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак відповідач не доказав правомірність складеного протоколу та постанови.

Таким чином на підставі викладеного суд вважає, що постанова відносно позивача підлягає скасуванню а провадження у справі підлягає закриттю через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 6-14, 17-18, 69-86, 158-163 КАС України;

ст. 7 За кону України "Про міліцію" від 20.12.1990 р. № 565-ІІ; ст.ст.1, 4, 5, Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів від 14 квітня 1997 р. № 341, з подальшими змінами, до Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України затвердженою наказом МВС України 13.11.2006 р. № 1111, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2006 р. за № 1243/13117;

ст. 293 КУпАП;

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Макошенцева Антона Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити. задовольнити.

Визнати незаконними дії інспектора ІДПС взводу ДПС м. Чугуїв в Харківській області ОСОБА_2 при винесені постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АХ1 №1091896 від 14 серпня 2011 року відносно ОСОБА_1.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АХ1 №1091896 від 14 серпня 2011 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду, через Сватівський районний місцевий суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_5