Справа № 646/12644/15-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року м.Київ К/800/7977/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Мороз Л.Л.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Червонозаводського районного суду міста Харкова від 02 грудня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 11 вересня 2015 року №224/80700/15.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що висновки відповідача щодо наявності в його діях, як керівника підприємства, складу адміністративного правопорушення, а саме незабезпечення сплати митних платежів у встановлені законом строки, визначені у графі 48 «Відстрочення платежів» ЕМД від 31 грудня 2014 року та передбачені ч.7 ст.55 МК України, не відповідають дійсності, оскільки, згідно ч.6 ст.307 МК України, у даному випадку фінансова гарантія не надавалась, тому немає підстав для застосовування 90-денного строку фінансової гарантії. Вказував, що в оскаржуваній постанові митний орган не зазначає жодної норми, яка б однозначно підтверджувала необхідність сплати різниці у сумі митних платежів протягом 90 днів з моменту випуску товару у вільний обіг. Крім того, вважає, що його в діях відсутня умисна форма вини, при наявності якої наступає відповідальність за ст.485 МК України. Також зазначав, що в порушення приписів ст.523 Митного кодексу України оскаржувану постанову винесено неуповноваженою особою.

Постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 02 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

При винесенні рішень суди попередніх інстанцій виходили із правомірності оскаржуваної постанови від 11 вересня 2015 року № 224/807700/15 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил на підставі ст.485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 21409,35 грн., яка винесена митним органом в межах повноважень та передбачений законом спосіб, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та обґрунтовано, з урахуванням доведеності факту вчинення позивачем як директором ПП «Спецімпекс» протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, які полягали у несплаті митних платежів у строк, встановлений законом, в наслідок чого завдано шкоди економічним інтересам держави.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Харківська митниця ДФС у поданих запереченнях просить залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається із матеріалів справи, 31 грудня 2014 року уповноваженою особою ПП «Спецімпекс» до митного оформлення подано електронну митну декларацію (ЕМД) №807100000/2014/054690 на товар: «Нетканні листи, виготовлені з хімічних синтетичних волокон».

За результатами здійснення митного контролю за вказаною митною декларацією Харківською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 31 грудня 2014 року №807000003/2014/002108/1, яким збільшено митну вартість задекларованого товару.

У зв'язку із прийняттям митницею вказаного рішення про коригування митної вартості декларантом ПП «Спецімпекс» подано нову електронну митну декларацію на цей товар від 31 грудня 2014 року №807100000/2014/054697, за якою товар на прохання декларанта випущено у вільний обіг відповідно до ч.7 ст.55 Митного кодексу України.

При цьому, ПП «Спецімпекс» мало сплатити різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною митницею, а саме: 7136,45 грн. у строк, зазначений декларантом у графі 48 «Відстрочення платежів» ЕМД від 31 грудня 2014 року №807100000/2014/054697 - до 31 березня 2015 року.

Проте, у встановлений строк вказана сума митних платежів сплачена не була.

30 квітня 2015 року Харківською митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_2 за ст.485 Митного кодексу України.

11 вересня 2015 року Харківською митницею ДФС в особі тимчасово виконуючого обов'язки заступника начальника Харківської митниці ДФС Гриценка С.М. винесено постанову у справі про порушення митних правил №224/80700/15, якою ОСОБА_2, працюючого директором ПП «Спецімпекс», визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 21409,35 грн.

Частиною 1 ст.266 Митного кодексу України встановлені обов'язки декларанта, зокрема: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Частиною 7 ст.55 Митного Кодексу України передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товару.

Відповідно до ч.6 ст.307 Митного кодексу України фінансова гарантія як забезпечення сплати митних платежів не надається, якщо сума митних платежів, що підлягають сплаті, не перевищує суму, еквівалентну 1000 євро.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - у вигляді накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Враховуючи невиконання ПП «Спецімпекс» обов'язку щодо сплати зазначеної у самостійно поданій декларантом ЕМД від 31 грудня 2014 року № 807100000/2014/054697 різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною Харківською митницею ДФС, у розмірі 7136,45 грн. (мито - 1219,66 грн., ПДВ - 5916,79 грн.) - графа 47 декларації, у встановлений строк до 31 березня 2015 року - графа 48 декларації, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність в діях позивача - директора підприємства, складу правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 21409,35 грн. (7136,45 х 300%).

Судами обґрунтовано відхилені посилання позивача на винесення оскаржуваної постанови неуповноваженою особою, оскільки відповідно до наказу Харківської митниці ДФС від 31 серпня 2015 року №1725-кв на період перебування заступника начальника Харківської митниці ДФС Мороза Р.С. у щорічній відпустці тимчасове виконання обов'язків заступника начальника митниці покладено на начальника управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Гриценка С.М.

Доводи касаційної скарги збігаються із доводами, наведеними позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановлених судами попередніх інстанцій обставин не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Є безпідставними посилання скаржника на те, що фінансова гарантія у зв'язку з випуском товару у вільний обіг не надавалася, на час винесення оскаржуваної постанови не набрало чинності судове рішення щодо скарження рішення митниці про коригування митної вартості, сума забезпечення сплати митних платежів не визначалася, строк їх сплати не встановлювався, а митним органом не визначалася сума податкового зобов'язання і строк його сплати не наступав.

Товар був випущений у вільний обіг на підставі поданої позивачем декларації від 31 грудня 2014 року № 807100000/2014/054697 під гарантію сплати різниці між сумою обчислених декларантом та нарахованих митницею митних платежів на умовах відстрочення на строк 90 календарних днів; відповідний термін відстрочення встановлений у графі 48 декларації (31.03.2015) і є останнім днем строку сплати цієї різниці. При цьому, позивач був звільнений від надання фінансової гарантії у вигляді попереднього, до випуску товару у вільний обіг, внесення коштів на відповідний рахунок або в касу митного органу, оскільки сума різниці не перевищувала в еквіваленті 1000 євро. Розрахунок різниці із зазначенням суми платежів, обчисленої згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, суми платежів, обчисленої за митною вартістю, визначеною митним органом, та сум, що зобов'язаний був сплатити позивач, наведений у графі 47 декларації. Факт оскарження позивачем рішення митниці про коригування митної вартості не є підставою звільнення від сплати різниці у встановлених у декларації сумі та строк. Податкове зобов'язання щодо сплати митних платежів та строк його виконання визначене декларантом самостійно при поданні митної декларації і прийняття у даному випадку контролюючим органом окремого/додаткового рішення не вимагається. Факт несплати позивачем митних платежів у встановлений строк є доведеним, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу України є правомірним.

Твердження скаржника на немотивованість рішень судів попередніх інстанцій через відсутність у них аналізу і правової оцінки наведених у позові та апеляційній скарзі аргументів не відповідають змісту рішень судів та фактичним обставинам справи, які повно, всебічно та об'єктивно досліджені судами з наданням їм належної правової оцінки.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Червонозаводського районного суду міста Харкова від 02 грудня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді