Справа № 295/6287/16-а
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/6287/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира , в складі:

головуючої судді - Чішман Л.М.,

секретаря с/з - Савіної Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі адміністративну справу ОСОБА_2 до Житомирського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1055 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" внаслідок реорганізації з 12 лютого 2016 року управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області реорганізоване у Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України.

Суд у відповідності із ст. 55 КАС України замінює відповідача по справі з управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області на Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України.

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, у якому просить визнати рішення Житомирського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області про зменшення виплати пенсії ОСОБА_2, починаючи із 01.02.2016 року нечинним. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що із березня 2008 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Житомирі. Відповідно до постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 07.02.2011 року відповідача зобов'язано здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії за показниками середньої заробітної плати за 2009 рік. Позивач вказав, що в період із листопада 2014 року по січень 2016 року ОСОБА_2 отримував пенсію у розмірі 6171,23 грн., проте починаючи із лютого 2016 року позивачу було зменшено розмір пенсії до 3456,03 грн. ОСОБА_2 вважає таке рішення пенсійного фонду нечинним, оскільки орган державної влади не мав права коригувати та трактувати рішення суддів, які вступили в закону силу.

В судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов з підстав викладених у ньому, просив його задовольнити.

Представники відповідача просили відмовити у задоволенні позовних вимог, письмові заперечення приєднані до матеріалів справи.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 із 25.03.2008 року перебуває на обліку в Житомирському об"єднаному управління Пенсійного фонду України в Житомирської області та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до копії розпорядження начальника управління Пенсійного фонду у Корольовському районі м. Житомира Макшаєвої Н.В. № 274026 від 15.07.2008 року ОСОБА_2 було призначено пенсію по інвалідності згідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». /а.с. 17/

Зі змісту розпорядження начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Макшаєвої Н.В. № 800153 від 25.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 було перераховано розмір отримуваної пенсії та призначено пенсію щомісячно у розмірі 3836,12 грн. /а.с. 18/

05.02.2016 року та 15.02.2016 року ОСОБА_2 звертався до відповідача із заявами про роз'яснення на якій підставі Житомирське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирської області зменшило йому розмір виплати пенсії, починаючи із лютого 2016 року. /а.с. 19/

Листами начальника управління Житомирського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області №49/к-8 від 18.02.2016 року та №75/к-8 від 29.02.2016 року повідомлено ОСОБА_2, що розмір пенсії обчислено у відповідності до діючих норм пенсійного законодавства. /а.с. 20-21, 23/

Згідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (в редакції, що діяла станом на момент призначення в 2008 році позивачу пенсії), призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до довідки серії Д-70 №803002 позивачу із 16.04.1972 року встановлена ІІ група інвалідності, внаслідок травми отриманої під час виконання обов'язків військової служби. /а.с. 27/

Як вбачається з виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки сер. ЖИА №126428, ОСОБА_2 із 21.09.2010 року встановлено І групу інвалідності, внаслідок поранення, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби. /а.с. 28/

Нормами статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби : особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом; особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту; особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України; особи начальницького і рядового складу державної пожежної охорони, особи начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України; громадяни інших держав із числа військовослужбовців збройних сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства цих держав, які постійно проживають в Україні, і відповідно до міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, їх пенсійне забезпечення здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої вони проживають; особи, зазначені у статтях 3 і 4 цього Закону; особи із числа військовослужбовців строкової служби та члени сімей осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, у передбачених цим Законом випадках; державні службовці та працівники навчальних, медичних закладів та науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ України або поліції з числа колишніх працівників міліції, які станом на день опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п'яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах.

Зі змісту копії військового квитка НОМЕР_1, що ОСОБА_2 в період із 15.12.1967 року по 06.12.1969 року проходив строкову військову службу, а в період часу із 09.03.1970 року по 18.03.1971 року проходив надстрокову службу. /а.с. 24-26/

Згідно до ст. 18 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Відповідно до ст. 26. Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а інвалідам, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" - довічно. Повторний огляд цих інвалідів провадиться лише за їх заявою.

Частиною 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлює встановлено, що пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення з інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Згідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За таких обставин управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, а також об'єднані управління уповноважені на призначення та виплату усіх пенсій окрім тих, повноваження щодо яких віднесені до компетенції головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Під час перевірки у лютому 2016 пенсійної справи ОСОБА_2, було встановлено, що позивачу було помилково нараховано пенсію як особі, яка отримала інвалідність в період проходження строкової військової служби, а тому розмір пенсії позивача було переглянуто, приведено у відповідність і обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що вбачається зі змісту довідки від 28.09.2016 року № 8966/03-01 виданої Житомирським об"єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирської області.

Враховуючи, що позивач отримав інвалідність в період проходження надстрокової служби та управлінням Пенсійного фонду помилково виплачувалась ОСОБА_2 пенсія як особі, яка отримала інвалідність в період проходження строкової військової служби, суд приходить до висновку, що при приведенні розміру пенсії позивача у відповідність з діючим законодавством відповідач діяв в межах наданих повноважень та відповідно законодавчих норм, за таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 17, 71, 160, 161, 162,163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Житомирського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Чішман