Справа № 808/2457/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року об 11 год. 26 хв.Справа № 808/2457/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Мащенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1,

до: Головного управління ДФС у Запорізькій області,

про:скасування податкової консультації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому просить суд скасувати податкову консультацію ГУ ДФС у Запорізькій області від 19.02.2016 №144/1408-01-17-01-19 як протиправну та незаконну.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у 2015 році він не вів підприємницької діяльності та не отримував від неї дохід. Проте, протягом 2015 року ним було отримано іноземний дохід, який він у відповідності до пункту 168.2.1 статті 168 та пункту 177.1 статті 177 ПК України включив до річної декларації (рядок 10.6 розділу ІІ), яку подав до контролюючого органу в строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 ПК України. У зв'язку з відсутністю доходу від підприємницької діяльності в рядку 10.7 розділу ІІ декларації ним зазначено прочерк. Однак посилаючись на пункт 57.1 статті 57 ПК України, та наголошуючи, що правила оподаткування доходів фізичних осіб не розповсюджуються на фізичних осіб-підприємців, державний податковий інспектор повідомив позивача, що він повинен сплатити податкові зобов'язання не пізніше 19 лютого 2016 року, тобто в строк, визначений для сплати податку на доходи, отримані від провадження підприємницької діяльності фізичними особами-підприємцями. Враховуючи викладене, позивач вважає податкову консультацію ГУ ДФС у Запорізькій області від 19.02.2016 №144/14/08-01-17-19 незаконною, оскільки позиція відповідача щодо строку сплати фізичною особою-підприємцем податку на доходи фізичних осіб, не пов'язані з підприємницькою діяльністю, суперечить нормам ПК України.

У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги повністю та надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що ГУ ДФС у Запорізькій області була надана позивачу податкова консультація від 19.02.2016 №144/14/08-01-17-19 щодо правил оподаткування доходів фізичної особи-підприємця. Так, на думку відповідача з урахуванням приписів п. 177.11 ст. 177, п.п. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177, п. 57.1 ст. 57 ПК України у річній податковій декларації фізичної особи-підприємця поряд з доходами від підприємницької діяльності відображаються також інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи і відповідно остаточний розрахунок суми податкових зобов'язань з податку на доходи з фізичних осіб здійснюється з суми загального річного оподатковуваного доходу за звітний податковий рік. Сума податку на доходи фізичних осіб, визначена фізичною особою-підприємцем за підсумками остаточного розрахунку і зазначена ним у річній податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання такої податкової декларації. Тому, на думку відповідача, відповідь, надана позивачеві зазначеним листом відповідає вимогам чинного податкового законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДФС у Запорізькій області з листом вх.. №45/ФОП від 29.01.2016 щодо терміну сплати податку на доходи фізичних осіб фізичною особою-підприємцем, яким не отримано доход від здійснення підприємницької діяльності та як фізичною особою отримано іноземний дохід.

Листом вих. №144/14/08-01-17-01-19 від 19.02.2016 відповідач надав позивачу відповідь (а.с. 7) про те, що у річній податковій декларації фізичної особи-підприємця поряд з доходами від підприємницької діяльності відображаються також інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи і відповідно остаточний розрахунок суми податкових зобов'язань з податку на доходи з фізичних осіб здійснюється з суми загального річного оподатковуваного доходу за звітний податковий рік. Сума податку на доходи фізичних осіб, визначена фізичною особою-підприємцем за підсумками остаточного розрахунку і зазначена ним у річній податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання такої податкової декларації.

Не погоджуючись з наданою відповідачем податковою консультацією позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Згідно п. 177.5 ст. 177 ПК України, фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Відповідно до п.п. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 ПК України, остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.

Відповідно до п. 177.11 ст. 177 ПК України, фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України встановлено правило, згідно якого платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з цим, п. 179.7 ст. 179 ПК України встановлено окремий випадок, а саме: фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно п. 177.6 ст. 177 ПК України, у разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб.

Відповідно до п. 31.3 ст. 31 ПК України, строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зазначення фізичною особою-підприємцем на виконання приписів п. 177.11 ст. 177 ПК України у річній податковій декларації доходу, отриманого не від підприємницької діяльності, у тому числі інозменого доходу, не змінює правил оподаткування такого доходу, який повинен відповідно до приписів п. 177.6 ст. 177 ПК України оподатковуватись за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб. Тобто в данному випадку повинно застосовуватись встановлене п. 179.7 загальне правило щодо строку сплати фізичною особою суми податкового зобов'язання - до 1 серпня року, що настає за звітним.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що в данному випадку відстунє порушення прав позивача спірною податковою консультацією, оскільки задекларовані позивачем податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору за звітний 2015 рік були сплачені своєчасно 19.02.2016р. (у 10-денний строк). Так, позивач суду пояснив, що він змушений був сплатити податкове зобов'язання у зазначені строки з метою уникнення відповідальності за несвоєчасну сплату таких зобов'язань. Однак у 2016 році позивачем знову було отримано іноземний дохід, отже з метою уникнення аналогічної ситуації у подальшому позивач наполягає на скасуванні спірної податкової консультації.

Згідно п. 52.1 ст. 52 ПК України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Відповідно до п. 52.3 ст. 52 ПК України, за вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов'язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Згідно п. 53.1 ст. 53 ПК України, не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Відповідно до п. 53.3 ст. 53 ПК України, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів із дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов'язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування податкової консультації Головного управління ДФС у Запорізькій області № 144/14/08-01-17-01-19 від 19 лютого 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову консультацію Головного управління ДФС у Запорізькій області № 144/14/08-01-17-01-19 від 19 лютого 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова