Справа № 826/7706/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

29 вересня 2016 року м. Київ№ 826/7706/16
Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., при секретарі судового засідання Артеменко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Національного банку України

до 1. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

Стрюкової Ірини Олександрівни

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: Бондаренко Н.О.;

від відповідача-1: Приходько А.О.;

від відповідача-2: Гуленко Ю.М.;

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся Національний банк України (надалі - позивач/НБУ) з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни (надалі - відповідач-1/Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І.О.), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач-2/ФГВФО), в якому просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. в частині неперахування коштів, отриманих від погашення заборгованості за кредитами банку, майнові права за якими передано в заставу НБУ, для позачергового задоволення вимог НБУ.

3. Зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкову І.О. перерахувати кошти, обліковані на окремому аналітичному рахунку у ПАТ «КБ «Надра» на користь НБУ, та в подальшому перераховувати такі кошти НБУ не пізніше наступного робочого дня їх отримання.

4. Здійснювати розгляд справи у закритому судовому засіданні.

5. Судові витрати стягнути з відповідачів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.05.2016 р. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Водночас, через відділ документального обігу та контролю суду до судді Окружного адміністративного суду м. Києва Качура І.А. від Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з неналежністю розгляду вказаної адміністративної справи в порядку адміністративного судочинства.

Так, в судовому засіданні 29.09.2016 р. судом було поставлено на обговорення учасників процесу клопотання відповідача-1 про закриття провадження у справі.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечував з підстав його необґрунтованості.

Представники відповідачів клопотання про закриття провадження у справі підтримали, просили суд його задовольнити.

Розглянувши заявлене клопотання та додані до нього документи, заслухавши в судовому засіданні думку представників сторін, суд вважає за необхідне його задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. умов договорів застави майнових прав №47/ЗМП від 17.04.2014 р., №26/ЗМП від 31.03.2014 р., №28/ЗМП від 31.03.2014 р., №28 ЗМП від 02.04.2014 р., №б/н від 10.08.2011 р., оскільки, за даними позивача, станом на 01.04.2015 на погашення кредитів, права вимоги за якими перебувають у заставі НБУ, ПАТ «КБ «Надра» отримано 301 680 400,00 грн., з яких позивачу перераховано лише 102 400 000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст.2 КАС України).

При цьому, приписами п.1 ч.1 ст.3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень, у розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас, п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» визначено, що суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Так, у відповідності до ч.5 ст.77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон №4452).

Уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду (ч.1 ст. 47 Закону №4452).

При цьому, з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку (п.1 ч.1 ст.46 Закону №4452).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.48 Закону №4452, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку.

З огляду на вказані законодавчі положення вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб одночасно виконує дві функції, а саме: як представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якому делеговані повноваження Фонду, а також як керівник банку, який перебуває у стані ліквідації.

У свою чергу, зі змісту розглядуваних правовідносин вбачається, що останні виникли на підставі неналежного виконання ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюквової І.О. умов договорів застави майнових прав від №47/ЗМП від 17.04.2014 р., №26/ЗМП від 31.03.2014 р., №28/ЗМП від 31.03.2014 р., №28 ЗМП від 02.04.2014 р., №б/н від 10.08.2011 р.

Виходячи з положень договорів застави майнових прав №47/ЗМП від 17.04.2014 р., №26/ЗМП від 31.03.2014 р., №28/ЗМП від 31.03.2014 р., №28 ЗМП від 02.04.2014 р., №б/н від 10.08.2011 р., останні забезпечують виконання ПАТ «КБ «Надра» вимог НБУ за відповідними кредитними договорами.

Відтак, спірні правовідносини знаходяться у приватноправовій площині, а учасники останніх не перебувають у відносинах влади-підпорядкування у даному разі.

При цьому, вказані договори за своєю правовою природою не є адміністративними договорами, у розумінні положень п.14 ч.1 ст.3 КАС України, оскільки, як встановлено вище, зміст останніх не випливає із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Крім того, згідно з п.1 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна.

Положення ч.7 ст.12 ГПК України встановлюють, що господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення ст.12 ГПК України, суд приходить до висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Вказана позиція підтверджується постановою Верховного Суду України від 16.02.2016 р. у справі № 826/2043/15.

При цьому, згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для закриття провадження в адміністративній справі №826/7706/16.

Керуючись положеннями п.1 ч.1 ст.157, ст.158-163, 167, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни про закриття провадження у справі - задовольнити.

2. Закрити провадження в адміністративній справі №826/7706/16 за позовом Національного банку України до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії..

3. Роз'яснити Національному банку України про його право на звернення із вказаним позовом до відповідного суду, в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, а також вказати на те, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур