Справа № 335/7854/16-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7854/16-а 2-а/335/249/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представників третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, в обґрунтування якого зазначив, що постановою відповідача від 7 липня 2016 р. його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за те, що він 7 липня 2016 року, керуючи транспортним засобом автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче ніж 30 м, а саме 2м 87 см від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, поміченого дорожнім знаком 5.41.1 Правил дорожнього руху України, чим порушив п. 15.9 «е» вказаних Правил. Зазначає, що відповідач порушив його процесуальні права, неповно дослідив обставини справи, не надав належної оцінки його поясненням, не зазначив доказів порушення, припустився порушень порядку розгляду справи.

Просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 149027 від 7 липня 2016 р., провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив, що дані про нього як водія до постанови були внесені відповідачем з бази даних, хоча ним були предявлені документи, постанова складалась в його відсутність, відповідачем не були зачитані йому права, відповідач не надала доказів порушення. Зазначив, що він здійснив вимушену зупинку з метою прийняття ліків, нікому не заважав. Постанову йому не видали після розгляду справи, також при розгляді справи не зазначили місце, дату та час розгляду. Наполягав, що його мали запросити до УПП в м. Запоріжжя для розгляду його справи. Просив позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що постанова прийнята законно та обґрунтовано, права позивача порушені не були. Просила у позові відмовити.

Представники третьої особи у судовому засіданні також заперечували проти задоволення позову. Зазначили, що при вчиненні правопорушення позивач не вказував на погіршення стану здоровя, права йому відповідач розяснила, що було зафіксовано на відео, позивач увімкнув в машині музику і не слухав, фактично відмовився приймати участь у розгляді справи та отримати постанову, оскільки зачинився в автомобілі. Просили в позові відмовити.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 15.1 Правил дорожнього руху України зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Пунктом 15.9 «е» вказаних Правил передбачено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30м від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення ДР №149027 від 7 липня 2016 р., 7 липня 2016 р. о 08:40 год. в м. Запоріжжі по бульвару Шевченка, 27, ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче ніж 30 м, а саме 2м 87 см від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, поміченого дорожнім знаком 5.41.1 додатку 1 Правил дорожнього руху України, чим порушив п. 15.9 «е» вказаних Правил. До ОСОБА_5 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 255,00 грн.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дослідивши обставини справи, надані сторонами докази (у тому числі запис с відеореєстратора поліцейського), суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність прийнятої ним постанови з огляду на таке.

Так, як випливає з відеозапису, відтвореному у судовому засіданні, дійсно ОСОБА_5, 7 липня 2016 р. о 08:40 год. в м. Запоріжжі по бульвару Шевченка, 27, керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче ніж 30 м, а саме 2м 87 см від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, поміченого дорожнім знаком 5.41.1 додатку 1 Правил дорожнього руху України. На відеозаписі зафіксовано місце зупинки ОСОБА_5, наявність посадкового майданчику з відповідними дорожніми знаками, а також зафіксовано здійснення виміру відстані від місця зупинки до дорожнього знаку.

Позивач, не заперечуючи сам факт зупинки в даному місці, у позовній заяві вказував, що зупинився з метою висадки дружини, а також з метою прийняття ліків. Поряд із цим, позивач не довів ці обставини належними та допустимими доказами. Так, суду надані виписка-епікріз з медичної картки № 1590 стаціонарного хворого ОСОБА_5 за період знаходження на лікуванні у медичному закладі з 17.04.2013 по 24.04.2013, а також виписку з медичної картки № 1767 стаціонарного хворого ОСОБА_5 за період знаходження на лікуванні у медичному закладі з 11.05.2011 по 20.05.2011. В цей же час, інкриміноване ОСОБА_5 діяння було вчинено 07.07.2016. ОСОБА_5 не надав доказів того, що йому слід було вживати за медичними показаннями у певний час доби певні ліки станом на час вчинення інкримінованого діяння. Слід зазначити, що відповідне клопотання ОСОБА_5 про надання часу для долучення медичних документів було заявлено останнім вже після початку розгляду справи по суті та дослідження інших доказів, з огляду на що судом у його задоволенні було відмовлено.

Що стосується зупинки з метою висадки з автомобіля дружини, то ОСОБА_5 також не надав доказів цієї обставини, а також не зазначив будь-яких свідків цієї події.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення перешкоджав поліцейському у здійсненні її розгляду, зокрема, відмовився надавати пояснення, увімкнув музику в автомобілі, зачиняв скло, вів себе зухвало та в грубій формі звертався до інспектора поліції.

В цей же час, на відеозапису зафіксовано, що інспектор поліції розяснила ОСОБА_5 процесуальні права, під час чого ОСОБА_5 зачинив скло в автомобілі та увімкнув музику, пропонувала йому надати пояснення та не перешкоджала в реалізації його прав, намагаючись видати копію постанови, ОСОБА_5 в грубій формі зазначив, що інспектор йому заважає надавати пояснення працівнику поліції, що прибув на його виклик 102, і зачинив скло.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 було надано можливість заявити клопотання, надати пояснення та докази, у тому числі, йому не перешкоджали у заяві клопотання про розгляд його справи в УПП м. Запоріжжя. Проте, безпосередньо на місці події позивач не заявляв жодних клопотань, не надавав пояснень та доказів.

Відтак, суд не вбачає у даному випадку таких процесуальних порушень з боку поліцейського, які б потягли за собою безумовне скасування спірної постанови.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_5, з огляду на що відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30 вересня 2016 р.

Повний текст постанови виготовлено 4 жовтня 2016 р.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шалагінова