Справа № 823/694/16
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/694/16 Головуючий у 1-й інстанції: Бабич А.М.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Золотоніської центральної районної лікарні на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом Золотоніської центральної районної лікарні до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач зареєстрований юридичною особою з 11.04.1996 за адресою: 19700, Черкаська обл., місто Золотоноша, вул. Лікарняна №2.

На підставі листа виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 03.03.2016 №522 з проханням здійснити перевірку наявності та відповідності проектної та містобудівної документації щодо об'єкта нерухомого майна: котельні на вул. Баха, буд.32-Б у м. Золотоноша, - відповідач видав наказ від 08.09.2015 №976 про здійснення позапланової перевірки вказаного об'єкта.

На підставі вказаного наказу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області видало головним інспекторам будівельного нагляду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направлення від 20.04.2016 №196-ПП для проведення позапланової перевірки.

21.04.2016 головні інспектори будівельного нагляду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із залученням головного спеціаліста управління архітектури м. Золотоноша ОСОБА_4, головного інженера КП «Міський водоканал» ОСОБА_5, у присутності головного лікаря Золотоніської ЦРЛ ОСОБА_6 та юриста Лади М.А. склали акт про не допуск ОСОБА_6 - головним лікарем позивача посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт нерухомого майна (котельні) на вул. Баха, буд.32-Б у м. Золотоноша (на території Золотоніської ЦРЛ) для проведення позапланової перевірки. Від отримання примірника цього акту посадові особи Золотоніської ЦРЛ відмовились.

Крім того, посадова особа відповідача ОСОБА_7 склала протокол від 21.04.2016 №69 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому зазначила про недопуск головним лікарем Золотоніської ЦРЛ ОСОБА_6 її до проведення позапланової перевірки, що є порушенням п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI) та пп. 1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553).

На підставі викладеного 05.05.2016 управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області прийняло постанову №12/1023-2ів.3/176 про накладення штрафу в розмірі 14 500 грн за правопорушення, передбачене п. 2 ч. 6 ст.2 Закону України від «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР (далі - Закон №208/94-ВР).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що об'єкт нерухомого майна, щодо якого призначено перевірку, знаходиться на території, якою користується позивач на підставі відповідного акту, і саме він є замовником будівництва, а отже він мав обов'язок допустити службових осіб відповідача на зазначений об'єкт для проведення позапланової перевірки та надати відповідні документи (за їх наявності).

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Статтею 1 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 № 2780-XII встановлено, що містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 1 Закону №3038-VI територія - частина земної поверхні з повітряним простором та розташованими під нею надрами у визначених межах (кордонах), що має певне географічне положення, природні та створені в результаті діяльності людей умови і ресурси.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку про те, що позивач може бути суб'єктом містобудування, що використовує територію, а саме створений в результаті діяльності людей ресурс (котельню).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

З наявної в матеріалах справи декларації про початок виконання будівельних робіт, категорія складності об'єкту, що підлягав спірній перевірці визначено як ІІІ. При цьому, з цієї ж декларації вбачається, що замовником будівництва котельні є саме позивач. Посилання в апеляційній скарзі на відсутність на балансі позивача котельні не є підставою для висновку про невизнання позивача замовником будівництва та суб'єктом містобудування, оскільки із встановленням такого статусу особи закон не пов'язує необхідність перебування об'єкта будівництва на балансі.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

Згідно з п. 14 Порядку № 553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту, головним лікарем ОСОБА_6 не було допущено посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт нерухомого майна (котельні) на вул. Баха, буд.32-Б у м. Золотоноша (на території Золотоніської ЦРЛ).

Варто зазначити, що заперечуючи відношення до замовлення спірного будівництва котельні, не допустила до перевірки посадових осіб відповідача саме посадова особа позивача, а не будь-якої іншої особи, у тому числі ТОВ «Альтер Енерджі».

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону №208/94-ВР суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

Враховуючи, що об'єктом спірної перевірки була котельня на вул. Баха, буд.32-Б у м. Золотоноша, замовником будівництва якої є позивач, то недопущення головним лікарем посадових осіб відповідача до перевірки є грубим порушенням п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону № 3038-VI, п. 14 Порядку № 553, а тому колегія суддів погоджується з правомірністю застосування до позивача оскаржуваним рішенням санкцій, передбачених п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону №208/94-ВР.

Що стосується наявності договору оренди комунального майна, укладеного позивачем з ТОВ «Альтер Енерджі», апеляційний суд зазначає, що передача у користування певних приміщень та території іншій особі, не свідчить про передачу такій особі одночасно і статусу замовника будівництва, що здійснюється у межах цих приміщень та території.

Окрім того, предметом цього договору була передача у користування нежитлового приміщення, площею 6,63 кв.м., яке знаходиться за межами об'єкта, що підлягав перевірці.

Посилання позивача на п. 6.3 договору є необґрунтованим, оскільки у ньому не йдеться про обов'язок орендаря бути замовником будівництва котельні, а йдеться про його права бути замовником розробки документації з поліпшення орендованого приміщення (не котельні).

Що ж стосується п. 2.5 цього договору, яким орендарю було передано у користування земельну ділянку, площею 200 кв.м., то варто зазначити, що з наведеного положення неможливо ідентифікувати, визначити межі вказаної земельної ділянки. Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998 право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Однак, позивач не надав до суду доказів державної реєстрації права оренди земельної ділянки, зазначеної у п. 2.5 договору, за ТОВ «Альтер Енерджі».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є обґрунтованим, а отже оскаржуване рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Золотоніської центральної районної лікарні залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Земляна Г.В.