Справа № 2-а-902/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-902/11
ПОСТАНОВА

іменем України

03.03.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації про стягненн неотриманї суми одноразової щорічної допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про стягненн неотриманї суми одноразової щорічної допомоги на оздоровлення.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалід 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Являється інвалідом війни. Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Фактично він отримує допомогу на оздоровлення в розмірі значно меншому ніж передбачено ст. 48 Закону, тому з цього приводу звертався до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації на що отримав відмову щодо виплати грошової допомоги. ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації нарахувало йому дану допомогу у розмірі 120 грн.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_1 просив зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації здійснити виконання згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та стягнути одноразову щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» закріплено, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік» встановлено, що питання складення нормативного документа щодо порядку та розміру виплати сум на оздоровлення покладається на Кабінет Міністрів України. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють відповідні видатки за загальним фондом бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами та у відповідності бюджетним паспортам даної програми. Тому, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації проводило виплати щорічної одноразової допомоги відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік».

З матеріалів справи вбачається, що згідно посвідчення серії А № 077752 позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід 2-ї групи.

Відповідно до ч. 4 ч. 5 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірах: інвалідам II групи 5 мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. У разі виникнення права на щорічну допомогу з різних підстав, передбачених частиною другою цієї статті, надається одна з них, за вибором особи.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, виходячи з вищенаведеного та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору щодо визначення розміру допомоги на оздоровлення, застосуванню підлягатиме саме положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, а не положення Закону України «Про Державний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги на оздоровлення.

Проте, дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо виплати позивачу щорічної одноразової допомоги на оздоровлення є неправомірними, та суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами та враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на момент здійснення виплати, здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Згідно вимог ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлено цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів, а тому суд застосовує позовну давність в межах закону.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 152 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанова Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12.07.2005, ст.ст. 9, 11, 99, 159, 161-163 КАС України, суддя,-

П О СТ А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік, з врахуванням раніше здійснених виплат.

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Суддя Ковальчук Л.М.