Справа № 804/2158/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2016 рокусправа № 804/2158/16
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2016 року у справі № 804/2158/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ФОП ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив зобов'язання відповідача сформувати інформацію, що забезпечує його ідентифікацію відповідно до законодавства, як вкладника, що має право на відшкодування коштів за договорами № 37065-РК від 24.08.2008 року (поточний рахунок № 5980) та № 008-С/000144 від 25.08.2008 року (кртковий рахунок № 5980) укладений між ним та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; надати сформовану відносно нього інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як додаткову інформацію про вкладників стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2016 року в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що суд першої інстанції розглянув його позов, змінивши позовні вимоги, нормативно обґрунтовував ті вимоги, які не заявлялись суду. Апелянт наполягав, що спір стосується його права на включення до переліку вкладників як фізичної особи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає - частковому задоволенню, постанова суду - скасуванню, провадження по справі - закриттю з зазначених підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб - підприємців за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб починається лише з 1 січня 2017 року, а тому позивач завчасно звернувся з позовом про зобов'язання відшкодувати кошти.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії НОМЕР_2, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа - підприємець.

Встановлено, що 24.06.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 37065-РК на розрахунково-касове обслуговування, за умовами якого банк відкриває поточний рахунок у національній валюті №5980 та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку згідно тарифів в порядку і на умовах, визначених договором.

25.06.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 008-С/000144 про відкриття карткового рахунку, надання і використання корпоративної платіжної системи, згідно умов якого банк відкриває клієнту картковий рахунок НОМЕР_3, надає клієнту (його довіреній особі) міжнародну платіжну картку (у гривнях або доларах США) відповідно до заяви-анкети клієнта, що є невід'ємною частиною цього договору, у якій визначається тип (вид) платіжної картки, а також здійснює всі операції по рахунку.

Встановлено, що згідно виписок по особовим рахункам станом на 27.01.2016 року на рахунку 2600.4.1.37065.980 вхідний залишок становить 85044,73 грн. та рахунку 2605.9.1.37065.980 вхідний залишок становить 8595,36 грн.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 листом №3-037000/171 від 08.02.2016 року повідомила ФОП ОСОБА_1, про те, що останнім днем прийому заяв щодо пред'явлення вимог кредиторів до банку (кредиторських вимог), які подаються до банк особисто або через уповноваженого ними представника, було 21 січня 2016 року. Щодо заяв про кредиторські вимоги, які відправлені поштою після 21 січня 2015 року (тобто листи із штампом поштового відділення місця відправлення з зазначеною на ньому датою після 21 січня 2016 року), то такі заяви також не приймаються в роботу та не вносяться до реєстру кредиторів. Щодо заяв про кредиторські вимоги, які відправленні поштою до 21 січня 2016 року включно (тобто листи зі штампом потового відділення місця відправлення на ньому датою не пізніше 21 січня 2016 року), то такі заяви приймаються в роботу до розгляду.

У своїх запереченнях представник Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» вказував, що ФОП ОСОБА_1 звернувся із заявою про виплату йому коштів за договорами банківського рахунку 27.01.2016 року.

Заявою від 27.02.2016 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якій вказував, що вважає себе вкладником банку та має право на одержання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду, просив виплатити гарантовану суму відшкодування за договорами №37065-РК від 24.08.2008 року, № 008-С/000144 від 25.08.2008 року.

Листом №21-036-15825/16 від 24.03.2016 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача про те, що відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб - підприємців здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб незалежно від дня відкриття рахунку, починаючи з 1 січня 2017року щодо банків, віднесених до категорії неплатоспроможних. У відповідності до статті 52 Закону, задовольняються в сьому чергу, у разі своєчасного подання відповідної заяви до банку та у відповідності до частини першої статті 49 Закону АТ «Банк «Фінанси та Кредит» припинив приймання вимог кредиторів 21.01.2016 року (включно), будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними.

Встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 року № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на три місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 включно.

Постановою Правління НБУ від 17.12.2015 року № 898 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку», а саме заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на два роки з 18.12.2015 по 17.12.2017 року включно.

Предметом спору по справі є вимога ФОП ОСОБА_1 до відповідача визнати його як вкладника, що має право на відшкодування коштів із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною 3 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно п. 2, п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Отже, виходячи із аналізу норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів доходить висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із неплатоспроможністю.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За таких обставин, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Варто вказати, що аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 року (справа № 21-4846а15), яка відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного суду України.

Суд першої інстанції вирішуючи спір в адміністративному судочинстві, невірно визначив підсудність спору.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду слід скасувати, провадження у справі закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, ст.ст. 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2016 року у справі № 804/2158/16 - скасувати.

Провадження у справі № 804/2158/16 - закрити.

Роз'яснити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 право звернення до суду у порядку господарського судочинства.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий