Справа № 712/3275/15-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2016 р. м. Київ К/800/38200/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Голяшкіна О.В.,

Шведа Е.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправними дії бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправними дій та бездіяльності Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо невиплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, встановлених чинним законодавством; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, визначеному статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», за період з 15.10.2012 по 23.03.2015 з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно виплачує їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі нижчому, аніж встановлено законодавством.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2015 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_2 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 16 серпня 2014 року до досягнення дитиною трирічного віку; зобов'язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради ОСОБА_2 здійснити перерахунок, та виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менше прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку починаючи з 16 серпня 2014 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року скасовано постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2015 року в частині задоволення позовних вимог з 01 січня 2015 року до досягнення дитиною трирічного віку; у задоволенні позову у вказаній частині відмовлено; в іншій частині постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2015 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі Департамент соціальної політики Черкаської міської ради із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є матір'ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. З 15 жовтня 2012 року по 06 серпня 2015 року позивач перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751, відповідачем призначено позивачу допомогу при народженні дитини з 01 серпня 2012 року по 31 серпня 2012 року у розмірі 9170,00 грн., з 01 вересня 2012 року по 31 серпня 2014 року у розмірі 764,17 грн.

Також, за заявою позивача від 25 жовтня 2012 року їй було призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 15 жовтня 2012 року по 06 серпня 2015 року у розмірі 130,00 грн.

У лютому 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявами про надання інформації щодо призначення та виплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Листами Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 16 лютого 2015 року №385/28-5/09 позивачу з посиланням на Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» повідомлено, що у зв'язку із змінами у законодавстві з 01.09.2014 допомога по догляду за дитиною буде виплачуватись їй у розмірі 130,00 грн.

Вказуючи, що відповідач безпідставно виплачує їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі нижчому, аніж встановлено законодавством, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, визначеному статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Окремо суд першої інстанції вказав, що з урахуванням дати звернення позивача до суду з даним позовом та беручи до уваги відсутність підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, позов підлягає задоволенню з 16.08.2014 (в межах встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України строку).

Скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині дати, по яку відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу допомогу по догляду за дитиною у вказаних розмірах, суд апеляційної інстанції вказав, що з 01.01.2015 Закон України «Про загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» втратив чинність, а відтак позов слід задовольнити за період з 16.08.2014 по 31.12.2014.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 1 цього Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Положеннями статті 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» громадяни України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, закріплено, що допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 30 розмірам прожиткового мінімуму, - на першу дитину; кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму, - на другу дитину; кратній 120 розмірам прожиткового мінімуму, - на третю і кожну наступну дитину. Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги на першу дитину виплачується протягом наступних 24 місяців, на другу дитину - 48 місяців, на третю і кожну наступну дитину - 72 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» Кабінетом Міністрів України постановою від 27 грудня 2001 року № 1751 затверджено Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми.

Приписами пункту 12 Порядку визначено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Положеннями абзаців 4, 5 пункту 13 Порядку закріплено, що допомога при народженні дитини, яка народилася після 8 квітня 2011 року, надається в сумі, кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму, - на другу дитину. При цьому така допомога надається у розмірах прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, встановленого на день народження дитини.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 01 січня 2008 року (дати набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI) правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб (стаття 42). Розмір допомоги також визначався цими Законами.

Відповідно до статті 15 Закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Зокрема, змінами до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» його дію поширено на застрахованих осіб, статтю 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» викладено в наступній редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130,00 гривень», а із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було виключено статті 40-44.

Однак, рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 визнано неконституційним пункт 25 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо виключення статей 40- 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було передбачено, що розділ ІІ цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а з 01 січня 2009 року статті 13, 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а тому на правовідносини щодо виплати допомоги особі, яка застрахована у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, поширюються норми спеціального закону, яким є Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»

Крім того, Законами України про Державний бюджет на 2009, 2010 роки було передбачено призначення та здійснення виплат відповідно до Законів України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Однак, останнім було прийнято нормативно-правовий акт лише на виконання Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (постанова від 27 грудня 2001 року № 1751), а відтак розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначається відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»

Отже, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про неправомірність виплати ОСОБА_2, як застрахованій особі в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі 130,00 грн.

Щодо доводів відповідача про відсутність правових підстав для виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 липня 2014 року у зв'язку з прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII, Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо скорочення кількості документів для отримання державної допомоги при народженні дитини» від 10 жовтня 2013 року, постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» від 25 червня 2014 року № 208, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями підпункту 4 пункту 7 Розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), виключено розділ IV «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Відповідно до Прикінцевих положень Закону № 1166-VII приписи пункту 7 Розділу ІІ набирають чинності з 01 липня 2014 року.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» від 25 червня 2014 року № 208 виключено підпункту 3 пункту 1 Порядку, яким було визначено умови призначення і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та доповнено п. 13 після абзацу шостого, зокрема, новим абзацом такого змісту: «Для осіб, у яких закінчився строк виплати допомоги при народженні першої дитини, яка виплачується 24 місяці, на наступних 12 місяців призначається допомога до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 130 гривень.».

Аналізуючи вищезазначені норми, колегія суддів дійшла висновку, що вказаними Законом та постановою Кабінету Міністрів України виключено із Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» такий вид державної допомоги, як допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, проте встановлено гарантії її отримання у розмірі 130 гривень на наступних 12 місяців для осіб, у яких закінчився строк виплати допомоги при народженні першої дитини, яка виплачується 24 місяці.

Поряд з цим, спеціальним законом, яким врегульовано умови виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є саме Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». При цьому, статті 40-44 цього Закону, якими закріплено право на отримання відповідної допомоги та її розмір, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» не скасовано.

Враховуючи те, що державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_2 повинна виплачуватися відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про той факт, що виключення розділу IV «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» із Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» не є підставою для припинення зазначених виплат.

Поряд з цим, колегія суддів вказує на обґрунтованість твердження суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо виплати позивачу державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2015 року та на майбутнє, оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», положеннями якого передбачено право на отримання допомоги, втратив чинність з 01 січня 2015 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28 грудня 2014 року.

З огляду на викладене, зважаючи на обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: