Справа № 200/5442/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/5442/16-а
Провадження № 2а/200/255/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Кравченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2-20 батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Інспектора патрульної поліції 2-20 батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 22 березня 2016 року, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу.

Свої вимоги позивач мотивує наступним. Зі змісту постанови про адміністративне порушення вбачається, що 22.03.2016 року о 13 год. 05 хв. позивач, керуючи автомобілем Фольксваген туарег д.н. НОМЕР_1 в м. Дніпропетровську, пр. Гагаріна, 131 здійснив зупинку та стоянку ближче ніж 30 метрів від зупинки громадського транспорту, чим порушив ПДР. У постанові про адміністративне порушення в порушення вимог ч.2 ст. 283 КУпАП не зазначено нормативний акт, яким визначено відповідальність за вчинене правопорушення. З винесеною постановою позивач не згоден, аналізуючи вимоги ОСОБА_3 дорожнього руху в їх сукупності, зокрема п. 15.9. ПДР, розділ 33 ПДР, можна зробити висновок, що визначення відстані в 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів має визначатися за допомогою дорожніх знаків. Відповідного дорожнього знаку на місці, де позивачем нібито було вчинене адміністративне правопорушення, не було, тому незрозуміло, яким чином водій має визначати точну відстань від знака зупинки маршрутних транспортних засобів. Патрульний також не вимірював цю відстань, більше того, застосував у постанові оціночне поняття «ближче», та не конкретизував, наскільки ближче.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду наддав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах правового кола, керувався Правилами дорожнього руху. В постанові чітко прописані правопорушення, які були скоєні. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін в порядку, передбаченому ч. 4,6 ст. 128 КАС України на підставі наявних у справі доказів, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду поданого позову.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Інспектора патрульної поліції 2-20 батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська капрала поліції ОСОБА_2 серії ПС 2 № 887618 від 22 березня 2016 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до зазначеної постанови, 22.03.2016 року о 13 год. 05 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем Фольксваген туарег д.н. НОМЕР_1 в м. Дніпропетровську, пр. Гагаріна, здійснив зупинку та стоянку ближче ніж 30 метрів від зупинки громадського транспорту, чим порушив ПДР.

Разом з тим, дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

Дослідивши складену постанову серії ПС 2 № 887618 від 22 березня 2016 року року, суд вбачає, що жодних доказів, які б підтвердили порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України, крім зазначених пояснень інспектора в протоколі не міститься.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що будь-яких доказів того, що позивач дійсно здійснив зупинку на відстані ближче ніж 30 метрів від зупинки громадського транспорту, зокрема, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відповідачем надано не було.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 887618 від 22 березня 2016 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: - постанову іншого органу ( посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящій орган ( вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а отже й не наділений повноваженнями закривати провадження у цій справі.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2-20 батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 887618 від 22 березня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн..

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску