Справа № 810/1563/16
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1563/16 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О. І. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області про визнання протиправною бездіяльність відповідача в частині ненарахування та невиплати заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 р. по 28 березня 2015 р. відповідно до ст. 144 Закону «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 р. № 2453-VІ та з 29 березня 2016 р. по 8 вересня 2015 р. відповідно до ст. 147 Закону № 2453-VІ та за період з 9 вересня 2015 р. по 31 грудня 2015 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 2 вересня 2015 р. № 644; зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати та виплатити перераховану заробітну плату в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працює в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області: з 14 вересня 2006 р., в тому числі з 21.04.2008 р. на посаді секретаря судового засідання з присвоєнням 11 рангу, що відповідає шостій категорії посад державних службовців (а.с. 11-21).

Згідно зі штатним розписом на 2014 рік і 2015 рік посадовий оклад секретаря судового засідання складав 1218 грн 00 коп., виходячи з якого позивачу у спірний період нараховувалась заробітна плата, до якої були включені: доплата за ранг, надбавка за вислугу років та за високі досягнення у праці, премії.

30 березня 2016 р. позивач звернулася до відповідача з заявою про здійснення перерахунку і виплати заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 р. по 28 березня 2015 р. (відповідно до ст. 144 Закону № 2453-VІ), а з 29 березня 2016 р. по 8 вересня 2015 р. (відповідно до ст. 147 Закону № 2453-VІ) та з 9 вересня 2015 р. по 31 грудня 2015 р. (відповідно до Постанови № 644).

Листом від 30 березня 2016 р. № 06-08/4/6 відповідач відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон № 1697-VII, яким внесено зміни до ст. 144 Закону № 2453-VІ, зокрема, передбачено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

З 28 березня 2015 р. Законом № 192-VІІІ затверджено нову редакцію Закону № 2453-VІ, ст.147 якою встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, ДСА, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Постановою КМ України від 2 вересня 2015 р. № 644 внесено зміни у постанову Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», якими місячний посадовий оклад місцевого суду секретаря судових засідань встановлений з коефіцієнтом 0,3 від місячного посадового окладу судді місцевого суду.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

В той же час, у постанові від 13 липня 2016 р. у справі № 820/4653/15 Верховний Суду України зазначив, що згідно з частинами 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Оскільки видатки на реалізацію положень законодавства, на яке посилається позивач, в Державному бюджеті України не передбачені, управління ДСА не мало правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 244 2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Вказана норма стала підставою для висновку суду першої інстанції про необхідність відмови ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.