Справа № 804/6127/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 вересня 2016 року справа № 804/6127/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на військовій службі, та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

20 вересня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 122 від 04.11.2015 р. щодо накладення дисциплінарного стягнення «Попередження про неповну службову невідповідність» старшому солдату ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 50 від 29.02.2016 р. щодо звільнення з лав Збройних Сил України старшого солдата ОСОБА_1 ;

- поновити старшого солдата ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ;

- зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 виплатити матеріальне і грошове забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 01 березня 2016 року до дати поновлення на військовій службі.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач вважає незаконним застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову невідповідність згідно наказу від 04.11.2015 р. № 122, та, відповідно, вважає незаконним звільнення його з лав Збройних Сил України згідно наказу № 50 від 29.02.2016 р.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути пред`явлено в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Зокрема, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено спеціальний, скорочений строк звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

При цьому, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов`язується, з одного боку, з об`єктивним моментом, тобто порушенням суб`єктивного права, а з другого боку, із суб`єктивним моментом, коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо ж заявник доведе, що йому стало відомо про порушення свого права пізніше, перевага повинна надаватися суб`єктивному моменту.

Таке вирішення питання видається справедливим, оскільки в разі, якщо особа не знає про порушення свого права, то вона, відповідно, не може скористатися правом на судовий захист.

З огляду на вищенаведене, встановлення суб`єктивного моменту, тобто моменту, коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів відносно дати, коли особа звернулася до суду за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів, є обов`язковим.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржуються накази № 122 від 04.11.2015 р. щодо накладення дисциплінарного стягнення, та № 50 від 29.02.2016 р. щодо звільнення його з лав Збройних Сил України.

Щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивач зазначає про необізнаність його з винесеними наказами, зокрема, з наказом від 04.11.2015 р. № 122 про накладення дисциплінарного стягнення, та від 29.02.2016 р. № 50 про звільнення, у зв`язку з чим до суду він звернувся лише у вересні 2016 року (дата підписання позовної заяви - 12.09.2016 року). З тим, що його звільнено з лав Збройних Сил України, дізнався лише в серпні 2016 року.

Водночас, в обґрунтування позовних вимог, позивач самостійно зазначає про те, що внаслідок винесення відповідачем незаконного наказу № 50 від 29.02.2016 р. про звільнення, він не міг належним чином нести військову службу, а тому у період з березня 2016 року по вересень 2016 року перебував у вимушеному прогулі.

Крім того, довідка на ім`я позивача ОСОБА_1 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, яка надана йому для отримання статусу учасника бойових дій, датована 29.02.2016 року, та містить відмітку про отримання 05.03.2016 року.

З наявних в матеріалах справи документів також вбачається, що довідка про розмір грошового забезпечення позивача (за період з червня 2015 року по лютий 2016 року, тобто, за весь період проходження ним військової служби) видана йому 19.03.2016 року.

Окрім того, до матеріалів позовної заяви долучено довідку від 09.08.2016 року, з якої вбачається, що починаючи з березня 2016 року позивачу не виплачувалось грошове забезпечення, що, на думку суду, також свідчить про обізнаність позивача про припинення йому виплат у зв`язку зі звільненням.

З вищевказаних обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що про своє звільнення з лав Збройних Сил України позивач дізнався в березні 2016 року.

Натомість, до адміністративного суду позивач звернувся лише 20.09.2016 року, тобто, поза межами місячного строку звернення до суду за оскарженням рішень, що стосуються проходження публічної служби.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Оскільки наведені позивачем обставини, якими обґрунтовується поважність причин пропуску строку звернення до суду, не відповідають фактичним обставинам по справі, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду поважними, а отже, не вбачає підстав для поновлення цього строку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 100, 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ.В. Чорна