Справа № 802/591/16-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 вересня 2016 р. Справа № 802/591/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом: приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля"до Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області в особі відділу державної реєстрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1, приватне підприємство "Клембівський сервіс" про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватне акціонерне товариство "Продовольча компанія "Поділля" (далі - ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля", позивач) з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області (далі - Реєстраційна служба Ямпільського РУЮ), треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, приватне підприємство "Клембівський сервіс", у якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, а саме:

індексний номер 13927817 від 20.06.2014 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за приватним підприємством "Клембівський сервіс" щодо земельної ділянки площею 2,3637 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області;

індексний номер 13917020 від 20.06.2014 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за приватним підприємством "Клембівський сервіс" щодо земельної ділянки площею 2,3637 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.09.2010 ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" уклало з ОСОБА_2 договори оренди земельних ділянок №№ Х00001089 та Х00001090 строком на 20 років, які зареєстровані 07.12.2010 за №№ 01 та 00 відділом Вінницької регіональної філії «Центр ДЗ».

Разом з тим, позивачу із листа директора ПП "Клембівський сервіс" Сирітко О.В. від 15.03.2016 стало відомо, що на зазначені земельні ділянки зі спадкоємцем померлого орендодавця ОСОБА_1 укладено нові договори оренди землі із ПП "Клембівський сервіс", на підставі яких державним реєстратором Реєстраційної служби Ямпільського РУЮ повторно зареєстровано право оренди на такі земельні ділянки.

Позивач вважає такі рішення державного реєстратора протиправними, оскільки право оренди спірних земельних ділянок вже було зареєстроване і на час проведення оскаржуваних реєстраційних дій договори оренди, укладені із ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля", були чинними.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.07.2016 замінено відповідача у справі - Реєстраційну службу Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області на Ямпільську районну державну адміністрацію Вінницької області в особі відділу державної реєстрації.

Сторони та треті особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Поряд із цим від представників позивача та відповідача на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в ній доказами.

Дослідивши адміністративну справу, суд встановив, 09.09.2010 між ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" та ОСОБА_2 укладено договори оренди земельних ділянок загальною площею по 2,3637 га, строком на 20 років за №№ Х00001089 та Х00001090.

ОСОБА_2 зазначені земельні ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 та кадастровий номер НОМЕР_2), які розташовані на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, належали на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку - серія НОМЕР_3, вданого Ямпільською районною державною адміністрацією 29.19.2004 та НОМЕР_4, виданого Ямпільською РДА 21.03.2007.

Зазначені договори оренди зареєстровані Вінницькою регіональною філією ДП "Центр ДЗК", про що вчинено у Державному реєстрі земель записи від 07.12.2010 за № 01 та за № 00.

Крім того, судом встановлено, що зазначені договори оренди земельних ділянок сторонами достроково не розривались, а факт їх державної реєстрації підтверджується витягами з Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі.

Після смерті ОСОБА_2 право власності та речові права на вказані вище земельні ділянки в порядку спадкування перейшло до ОСОБА_1.

В подальшому, до закінчення дії строку вищевказаних договорів оренди землі, орендодавцем - ОСОБА_1 були укладені нові договори оренди землі із ТОВ "Клембівський сервіс" від 18.06.2014 за № 1 та за № 2.

Згідно з рішеннями державного реєстратора Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області Костаревич А.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень одночасно проведено державну реєстрацію прав власності та оренди земельних ділянок, а саме:

індексний номер 13927817 від 20.06.2014 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за приватним підприємством "Клембівський сервіс" щодо земельної ділянки площею 2,3637 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області;

індексний номер 13917020 від 20.06.2014 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за приватним підприємством "Клембівський сервіс" щодо земельної ділянки площею 2,3637 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області.

Вважаючи, що державним реєстратором в порушення вимог чинного законодавства здійснено повтору державну реєстрацію договорів оренди землі до їх розірвання з попереднім орендодавцем, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявленого позову, суд виходив з такого.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією на час вчинення оскаржуваних дій регулювалися Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції закону, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень, тобто з 09.05.2014), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Відповідно до вимог приписів ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Частиною першою статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (ч. 4 ст. 15 цього закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Також, як роз'яснила Державна реєстраційна служба України у своєму листі № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами", з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Разом із тим, в порушення вимог чинного законодавства державний реєстратор Реєстраційної служби Ямпільського РУЮ Костаревич А.В. під час проведення державної реєстрації речового права за договорами оренди землі, укладеними з ПП "Клембівський сервіс", належним чином не перевірив, чи має місце вже зареєстроване право оренди на спірні земельні ділянки, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію договорів оренди одних і тих самих земельних ділянок, що є недопустимим, оскільки зумовлено ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

При цьому, реєстрація договорів оренди землі за новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Натомість строк дії договорів оренди спірних земельних ділянок, укладених із ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля", не закінчився, такі договірні відносини достроково не розривались та, відповідно, угоди про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем не реєструвались.

Відтак, дії державного реєстратора щодо реєстрації договорів оренди спірних земельних ділянок із новими орендарями зумовили повторну реєстрацію одних і тих самих земельних ділянок.

Суд наголошує, що п. 8-1 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено обов'язок державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав запитувати від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, за наявності двох умов: по-перше, проводиться державна реєстрація прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року; по-друге, у державного реєстратора відсутній доступ до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Судом встановлено, що речове право на земельні ділянки, зокрема, право власності третьої особи-орендодавця на спірні земельні ділянки, виникло на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку, які були видані до 01.01.2013. Вказана обставина обумовила подальше укладення третьою особою-орендодавцем спірних земельних ділянок договорів оренди земельних ділянок із ПП "Клембівський сервіс".

Також з наявних в матеріалах адміністративної справи копій реєстраційних справ про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірні земельні ділянки вбачається, що заявниками для проведення державної реєстрації надані відповідні витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, які не містять інформації щодо державної реєстрації права оренди спірних земельних ділянок за ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля".

Водночас, суд зауважує, що законодавство щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, в тому числі права оренди, протягом останніх років постійно змінювалось.

Так, відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент укладення договорів оренди землі із ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля") договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 202 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення договорів оренди землі із ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля") державний реєстр земель складається з двох частин:

а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок;

б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Згідно з п. 1.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174 (чинного на момент укладення договорів оренди землі із ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля"), Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі - це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

Реєстратори державного реєстру земель - структурні підрозділи Центру ДЗК, які мають доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть Поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації.

Відповідно до п. 2.8 Тимчасового порядку оператор (реєстратор) здійснює видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та видачу договорів оренди (суборенди) землі. Видача державного акта на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договору оренди (суборенди) землі супроводжується внесенням запису про державну реєстрацію до відповідних розділів книги реєстрації. При цьому оператор (реєстратор) відображає дані державної реєстрації на всіх примірниках державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди (суборенди) землі.

З оглянутих у судовому засіданні книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі вбачається, що вони містять відомості щодо реєстрації договорів оренди спірних земельних ділянок.

Також на договорах оренди землі, що укладені із ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля", вчинені реєстраційні написи щодо їх державної реєстрації Вінницькою регіональною філією "Центр Державного земельного кадастру" у Державному реєстрі земель.

Частиною 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції закону, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов:

якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або

якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Отже, оскільки державна реєстрація договорів оренди землі із ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення договірних відносин, то право користування ТОВ "Продовольча компанія "Поділля" спірними земельними ділянками в силу положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визнається дійсним.

В той же час, витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, представлені заявниками для державної реєстрації речових прав, не могли бути взяті до уваги державним реєстратором, оскільки на момент виникнення правовідносин із ТОВ "Продовольча компанія "Поділля" та державної реєстрації договорів оренди таких державних реєстрів не існувало, а отже відомості до них могли бути і не занесені.

Також суд зауважує, що державний реєстратор не має доступу до відповідних інформаційних систем та документів, зокрема книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Враховуючи викладене, в силу положень п. 8-1 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор Реєстраційної служби Ямпільського РУЮ повинен був запитати в органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо) щодо фактів реєстрації договорів оренди землі на відповідні земельні ділянки для встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженням.

Невиконання державним реєстратором такого обов'язку обумовило повторну реєстрацію права оренди одних і тих самих земельних ділянок, внаслідок чого істотно порушено законні права та інтереси позивача як правомірного орендаря земельних ділянок.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, наведеній у постанові від 29.09.2015 (справа № 21-760а15).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправними і скасування оскаржуваних рішень Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області.

Відтак, адміністративний позов ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керувався таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

В даному випадку ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" оскаржуються рішення суб'єкта владних повноважень, а саме Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, яку на даний час ліквідовано, а функції щодо державної реєстрації передані відділу державної реєстрації Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області.

Разом з тим, на думку суду, судові витрати не можуть бути стягнуті із Ямпільської РДА, оскільки її посадовими чи службовими особами не приймались оскаржувані рішення.

Відтак, суд доходить висновку про стягнення сплаченого при зверненні з адміністративним позовом до суду ПрАТ "Продовольча компанія "Поділля" судового збору з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції індексний номер 13927817 від 20.06.2014 про державну реєстрацію права оренди за приватним підприємством "Клембівський сервіс" щодо земельної ділянки площею 2,3637 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області.

Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції індексний номер 13917020 від 20.06.2014 про державну реєстрацію права оренди за приватним підприємством "Клембівський сервіс" щодо земельної ділянки площею 2,3637 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства "Продовольча компанія "Поділля" () з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович