Справа № 812/190/16
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/190/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання - Бутенко К.В.,

представників позивача - Якимовича О.В., Нирцової Л.В., Кравченко К.М.,

представника відповідача - Анохіної Г.О.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою державного підприємства "Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" до державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "виробниче підприємство "Укрліспром", про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов державного підприємства "Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" до державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач не мав права проводити камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість у 2015 році, так як пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014р. №71- VIII (надалі - Закон №71) встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Закон № 71 набрав чинності 01.01.2015. За 2014 календарний рік дохід позивача склав 11493175 (одинадцять мільйонів чотириста дев'яносто три тисячі сто сімдесят п'ять) гривень. Податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 календарний рік позивачем подано, а відповідачем прийнято в електронному вигляді 02.03.2015, про що свідчить відповідна квитанція №2. Доходи, задекларовані позивачем за 2014 рік у вказаній декларації та які враховані при визначенні об'єкта оподаткування, складають 11493175 грн., тобто до 20 мільйонів гривень, як і визначає Закон №71.

Відповідач мав у своєму розпорядженні декларацію з податку на прибуток позивача за 2014 рік із задекларованим за попередній календарний рік доходом у розмірі 11493175 грн. В силу приписів пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та п. 76.1. ст. 76 ПКУ відповідач повинен був перевірити всю податкову звітність суцільним порядком, в тому числі й декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, при встановленні правових підстав для проведення камеральної перевірки. Якщо ж відповідач і встановив наявність підстав для проведення камеральної перевірки відносно позивача, про це обов'язково повинно було бути зазначено в акті перевірки. В акті жодних посилань на підстави для проведення камеральної перевірки не має.

На думку позивача, камеральна перевірка проведена відповідачем в порушення вимог Закону №71.

Як зазначено в акті, при перевірці було використано податкову декларацію з ПДВ за листопад 2014 р. та додаток до даної декларації (додаток №5), АІС «Податковий блок», а також, на письмовий запит податкового органу під час здійснення перевірки було надано документальне підтвердження господарських відносин за листопад 2014 р. з контрагентом - ТОВ «ВП Укрліспром», а саме: акти виконаних робіт, податкові накладні. Документи, що підтверджують подальше використання продукції, отриманої під час надання послуг контрагентом - ТОВ «ВП Укрліспром» в листопаді 2014 р. під час перевірки не надавалися, у зв'язку з їх великим об'ємом. При цьому слід зазначити, що в усному порядку, а в подальшому і листом від 18.09.2015 позивач повідомив відповідача про готовність надати йому для перевірки оригінали документів, які підтверджують подальше використання продукції, отриманої під час надання послуг контрагентом - ТОВ «ВП Укрліспром» в листопаді 2014 р. та про те, що станом на 11.09.2015 ТОВ «ВП «Укрліспром» було здійснено коригування даних у податкових накладних за листопад 2014 року.

Однак, Відповідач прийняти до розгляду зазначені документи відмовився, а відомості про те, що контрагентом - ТОВ «ВП Укрліспром» було здійснено коригування даних у податкових накладних за листопад 2014 року - не прийняв до уваги.

Укладений між позивачем та ТОВ «ВП «Укрліспром» Договір мав на меті настання реальних наслідків, що обумовлені ним, а правовідносини за Договором в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача.

На думку позивача, ним правомірно сформовано податковий кредит від контрагента ТОВ «ВП «Укрліспром», доведений факт отримання товару, робіт/послуг, що підтверджує реальність господарських операцій.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд: визнати протиправними дії державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області щодо проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2014 року Державного підприємства «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» (); визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 18 вересня 2015 року № .

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, доводи наведені у позовній заяві підтримали та надали пояснення аналогічні викладеному. Просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні не визнала позовні вимоги заперечувала проти їх задоволення. 15.04.2016 представником відповідача надано суду письмові заперечення, які представник відповідача підтримала у судовому засідання та відповідно до яких зазначено наступне (а.с.92-94).

Листом від 14.07.2015 № 765/7-15/12-32-20-02/11 ДПІ у м.Сєвєродонецьку отримана податкова інформація від ГУ ДФС у Луганській області, про те що ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» має відносини з постачальником ТОВ «ВП «Укрліспром», діяльність якого підпадає під категорію ризикових операцій, а саме встановлення сумнівність факту здійснення операцій.

Згідно додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» від 17.12.2014 № по податковій декларації з ПДВ за листопад 2014 року від 17.12.2014 № до податкового кредиту включена суму ПДВ 37 701,160 грн. по взаємовідносинам в ТОВ «ВП «Укрліспром», які відбуваються протягом листопада 2014 року.

Вищенаведені факти свідчать про порушення ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» податкового законодавства, а саме завищення податкового кредиту з ПДВ в декларації за листопад 2014 року за рахунок здійснення нереальних господарських операцій з постачальником ТОВ «ВП «Укрліспром».

Листом від 22.07.2015 № 12708/12-14-22-01/02 ДПІ у м.Сєвєродонецьку, на підставі підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, пункту 1) абзацу 3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України звернулося до ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» з запитом про надання інформації (пояснення) та їх документального підтвердження щодо завищення податкового кредиту з ПДВ в декларації за листопад 2014 року за рахунок здійснення нереальних господарських операцій і постачальником ТОВ «ВП «Укрліспром».

Відповідно до листа ДФС від 04.09.2015 №33009/7/99-99-15-02-02-17, камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність платників податків - юридичних осіб суцільним порядком за кожний звітний (податковий) період, тобто мораторій на перевірки, встановлений п.3 розділу П Прикінцевих положень Закону №71, на камеральні перевірки не розповсюджується.

Тому, керуючись підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України ДПІ у м. Сєвєродонецьку було проведену камеральну перевірку даних ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство», задекларованій у податковій звітності за листопад 2014 року.

Позивач зазначає, що під час камеральної перевірки задекларованій у податковій звітності за листопад 2014 року, ДПІ у м. Сєвєродонецьку зверталося з запитом про надання інформації (пояснення) та їх документальне підтвердженні щодо завищення податкового кредиту з ПДВ в декларації за листопад 2014 року за рахунок здійснення нереальних господарських операцій з постачальником ТОВ «ВП «Укрліспром», однак, відповідач зазначає, що це не відповідає дійсності, оскільки запит було направлено до початку камеральної перевірки.

За результатами проведення камеральної перевірки ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» складено акт від 04 вересня 2015 року № 352/12-14- 15-03/14-00993610 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ.

Перевіркою встановлено порушенні позивачем:

- пункту 187.1 статті 187; пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198; пунктів 201.4,

201.6 статті 201 ПК України встановлено завищення суми податкового кредиту, заявлену у податковій декларації з ПДВ за листопад 2014 року на 37 701 грн., та як наслідок - заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на 37 701 грн., та відповідальність платника передбачено пунктом 123.1 статті 123 ПК України.

На підставі акта перевірки ДПІ у м. Сєвєродонецьку прийнято податкове повідомлення - рішення від 18.09.2015 р. № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 47 126 грн. 45 коп.

Як свідчать матеріали справи, в ході проведення перевірки згідно реєстру виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2014 року по постачальнику ТОВ «ВП «Укрліспром» було отримано наступні податкові накладні:

- від 30.11.2014 №55 на суму (без ПДВ) 33 007,24 грн; сума ПДВ 6 601,45 грн.;

- від 30.11.2014 №56 на суму (без ПДВ) 41 529,91 грн; сума ПДВ 8 305,98 грн.;

- від 30.11.2014 №55 на суму (без ПДВ) 23 619,58 грн; сума ПДВ 4 723,92 грн.;

- від 30.11.2014 №55 на суму (без ПДВ) 49 129,17 грн; сума ПДВ 9 825,83 грн.;

- від 30.11.2014 №55 на суму (без ПДВ) 41 219,91 грн; сума ПДВ 8 243,98 грн.

Із вищевикладеного вбачається, що зазначені податкові накладні не зареєстровані підприємством - постачальником ТОВ «ВП «Укрліспром» в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв'язку з оформленням на користь контрагента - покупця ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» декілька податкових накладних в один день - 30.11.2014 року в сумі ПДВ до 10 000 грн.

Відповідно до пункту 11 пізрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України зазначено, що реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року. Однак, звертаємо увагу суду, що пунктом 201.7 статті 201 ПК України зазначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Позивач згідно вищевикладених положень ПК України повинен складати податкову накладну на кожне повне постачання послуг, а отже і реєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Акти виконаних робіт у кількості 13 шт. датовані 28 листопада, однак як всі податкові накладні виписані підприємством - постачальником ТОВ «ВП «Укрліспром» на користь контрагента - покупця ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» мають дату 30.11.2014 року, таким чином порушено пункт 187.1 статті 187 ПК України.

Інформацією, наданої від Красноармійської ОДПІ ГУ у Донецькій області від 13.03.2015 № 1351/7/05-16/15-01/35711558 щодо фінансово-господарських операцій з ТОВ «ВП «Укрліспром» за період листопад 2014 року: встановлено отримання від постачальника ТОВ «ВП «Укрліспром» податкових накладних за листопад 2014 року. Жодна податкова накладна не зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з оформленням на користь ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» декількох податкових накладних в один день в сумі ПДВ меньше 10 000 грн. Тим самим постачальник ухилився від реєстрації цих податкових накладних, та сплаті ПДВ, на порушення пункту 200.1.10 статті 200 ПК України. Декларування операцій з придбання та продажу товарів (послуг), реальність здійснення яких при кількості працюючих 36 осіб не можливо підтвердити з урахуванням реального часу, віддаленості, розташування контрагентів один від одного. ТОВ «ВП «Укрліспром» не знаходиться за юридичною адресою, що підтверджено довідкою ВКР СУ ФР ДІЙ у Куйбишевському районі м. Донецька від 04.03.2015 № 72 «Про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків», у якій зазначено, що було здійснено виїзд за податковою адресою ТОВ «ВП «Укрліспром». Проведеними заходами з перевірки місцезнаходження підприємства за податковою адресою не встановлено місцезнаходження ТОВ «ВП «Укрліспром». Таким чином, не можливо провести зустрічну звірку, оскільки ТОВ «ВП «Укрліспром» не знаходиться за податковою адресою.

На підставі вищевикладеного представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів та оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно частин першої та другої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що державне підприємство «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» зареєстровано в якості юридичної особи (), перебуває на обліку у державній податковій інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області та є платником податку на додану вартість з 29.04.2005 (а.с.71-78).

На підставі п. 200.10 статті 200, у порядку ст. 76 Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2014 року Державного підприємства «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство».

Листом від 22.07.2015 № 12708/12-14-22-01/02 відповідачем запропоновано позивачу надати інформацію (пояснення) та її документальне підтвердження щодо правомірності податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 37701,16 грн. за результатами взаємовідносин з ТОВ ВП «Укрліспром» (а.с.95).

За результатами перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2014 року Державного підприємства «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» відповідачем складено акт № 352/12-14-15-03/14-00993610 від 04.09.2015.

Актом № 352/12-14-15-03/14-00993610 від 04.09.2015 встановлено, що при перевірці використано податкову декларацію з ПДВ за листопад 2014 за вх. № від 17.12.2014 та додаток до даної декларації № 5 вх. № від 17.12.2014, АІС «Податковий блок» (а.с.12-16,96,97).

Також, згідно акту перевірки № 352/12-14-15-03/14-00993610 від 04.09.2015 відповідачем при перевірці використано інформацію, надану Красноармійською ОДПІ ГУ у Донецькій області від 13.03.2015 № 1351/7/05-16/15-01/35711558 щодо фінансово-господарських операцій з ТОВ «ВП «Укрліспром» за період листопад 2014 року, відповідно до якої встановлено отримання від постачальника ТОВ «ВП «Укрліспром» податкових накладних за листопад 2014 року. Жодна податкова накладна не зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних у зв'язку з оформленням на користь ДП «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» декількох податкових накладних в один день в сумі ПДВ меньше 10 000 грн. Тим самим постачальник ухилився від реєстрації цих податкових накладних, та сплаті ПДВ, на порушення пункту 200.1.10 статті 200 ПК України. Декларування операцій з придбання та продажу товарів (послуг), реальність здійснення яких при кількості працюючих 36 осіб не можливо підтвердити з урахуванням реального часу, віддаленості, розташування контрагентів один від одного. ТОВ «ВП «Укрліспром» не знаходиться за юридичною адресою, що підтверджено довідкою ВКР СУ ФР ДІЙ у Куйбишевському районі м. Донецька від 04.03.2015 № 72 «Про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків», у якій зазначено, що було здійснено виїзд за податковою адресою ТОВ «ВП «Укрліспром». Проведеними заходами з перевірки місцезнаходження підприємства за податковою адресою не встановлено місцезнаходження ТОВ «ВП «Укрліспром». Таким чином, не можливо провести зустрічну звірку, оскільки ТОВ «ВП «Укрліспром» не знаходиться за податковою адресою (а.с.100-106).

Перевіркою встановлено порушення позивачем: пункту 187.1 статті 187; пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198; пунктів 201.4, 201.6 статті 201 ПК України, встановлено завищення суми податкового кредиту, заявлену у податковій декларації з ПДВ за листопад 2014 року на 37 701 грн., та як наслідок - заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету на 37 701 грн., та відповідальність платника передбачено пунктом 123.1 статті 123 ПК України (а.с.12-16).

18.09.2015 позивачем до ДПІ у м.Сєвєродонецьку ГУ ДФС У Луганській області надано лист за № 460, відповідно до якого позивач повідомив відповідача про те, що станом на 11.09.2015 ТОВ ВП «Укрліспром» було здійснено коригування даних у податкових накладних за листопад 2014 року та зазначає, що позивач готовий надати оригінали документів, що підтверджують подальше використання деревини, які не булу надані на запит від 22.07.2015, у зв'язку з великим обсягом (а.с.21,170).

На підставі акту перевірки № 352/12-14-15-03/14-00993610 від 04.09.2015 та п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 18 вересня 2015 року, яким було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 47126,45 грн., в тому числі 37701,16 грн. за основним платежем та 9 425,29 грн. - за штрафними санкціями (а.с.11).

Позивач, не погодившись з оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням направив скаргу до Головного управління ДФС у Луганській області про перегляд податкового повідомлення-рішення від 05.10.2015 № 199 (а.с.17-19).

Рішенням ГУ ДФС у Луганській області від 03.12.2015 р. №360/10/12-82-10-04-08 податкове рішення-повідомлення відповідача від 18 вересня 2015 р. № залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.20-).

Не погоджуючись з рішенням ГУ ДФС у Луганській області від 03.12.2015 р. № 360/10/12-82-10-04-08 позивач направив скаргу про перегляд податкового повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України (а.с.23-26).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 04.01.2016 р. строк розгляду скарги було продовжено до 18 лютого 2016 року (а.с.22).

16.02.2016 Державна фіскальна служба України прийняла рішення про залишення податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сєвєвродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 18.09.2015 р. № та рішення ГУ ДФС у Луганській області без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.27,28).

07.03.2014 між позивачем та ТОВ ВП «Укрліспром» укладено договір № 35/14 про надання послуг, відповідно до якого останній зобов'язується в період з 07.03.2014 по 28.02.2015 надати позивачу послуги в лісовому господарстві, а позивач прийняти і оплатити ці послуги (а.с.29-48).

Доказами виконання договору № 35/14 від 07.03.2014 є акти виконаних робіт від 28.11.2014 (а.с.49-61).

30.11.2014 контрагентом позивача - ТОВ ВП «Укрліспром» складено податкові накладні № № 55, 56, 57,58, 59, де відображено суму ПДВ у загальному розмірі 37701,16 грн. (а.с.62-66).

31.08.2015 контрагентом позивача - ТОВ ВП «Укрліспром» складено податкові накладні № № 59,60,61,62,63 де відображено суму ПДВ у загальному розмірі 37701,16 грн. Також, вказаним контрагентом того ж дня, а саме 31.08.2015 надано розрахунок № 58 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31.08.2015 № 57 за договором № 35/14 від 07.03.2014, де скорегована сума ПДВ у розмірі 37701,16 грн., що підлягає сплаті. Накладні № № 59,60,61,62,63 від 31.08.2015 зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.67,138-144).

З податкової декларації за 2014 рік з податку на прибуток підприємства вбачається, що дохід позивача за 2014 рік склав 11 493 175 грн.(а.с.68,69,70).

Контрагентом позивача - ТОВ ВП «Укрліспром» перераховано кошти у сумі 19000,00 грн. ПДВ за 2014 рік (а.с.171).

Контрагентом позивача - ТОВ ВП «Укрліспром» 22.12.2014 подано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року, відповідно до якої визначено суму ПДВ, яка сплачується до загального/спеціального фонду державного бюджету у сумі 18363,00 грн., а відповідно до розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за листопад 2014 року у рядку 10 визначено суму ПДВ у розмірі 37701,16 грн. (а.с.172-175).

Станом на 01.06.2016 ТОВ «ВП «Укрліспром» зареєстровано в якості юридичної особи, , місцезнаходження юридичної особи: 92905, Луганська область, Кремінський район, м. Кремінна, вул. Шевченка, 22 (а.с.177-179).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в обґрунтування висновків про неправомірність проведення камеральної перевірки позивач посилається на п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014р. №71- VIII (надалі - Закон №71).

Суд зазначає, що відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Відповідно до п.86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

З матеріалів справи судом встановлено, що камеральна перевірка позивача була проведена 04.09.2015, у зв'язку з виявленням порушень контролюючим органом складено акт та на підставі даного акту прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Відповідно до п.200.10 ст.200 ПК України, в редакції на час здійснення перевірки позивача, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Таким чином, на контролюючий орган покладено обов'язок щодо здійснення камеральної перевірки після отримання податкової декларації.

Разом з тим, суд не може погодитись з правомірністю проведення камеральної перевірки позивача, з огляду на наступне.

28 грудня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII та Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII, норми яких встановлюють обмеження щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання контролюючими органами.

Відповідно до Закону №76 (п.8 розділу ІІІ «Прикінцеві положення») установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

В свою чергу, Законом №71 (п.3 розділу ІІ «Прикінцеві положення») визначено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібно-роздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

При цьому, законодавець не визначає конкретні види перевірок, на проведення яких поширюється така заборона, а тому суд приходить до висновку, що з урахуванням пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України вона поширюється на всі види перевірок, у тому числі камеральні перевірки.

Таким чином, у 2015 та 2016 роках органи Державної фіскальної служби України можуть проводити перевірки суб'єктів господарювання, не залежно від їх виду, за наявності однієї з таких обставин:

у разі, якщо обсяг доходу суб'єкта господарювання перевищує 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік;

за наявності дозволу Кабінету Міністрів України, судового рішення або постанови прокурора або слідчого, прийнятою в межах кримінального провадження.

З наданої позивачем до матеріалів справи податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік, судом встановлено, що обсяг доходу позивача за 2014 рік становить 11 493 175 грн., тобто не перевищує законодавчо визначені 20 млн. грн., а отже на момент проведення перевірки 04.09.2015 на позивача поширювалась дія мораторію на проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України.

Доказів наявності рішення суду та/або рішення прийнятого в рамках кримінально процесуального законодавства представником відповідача до суду не надано, так саме як і не надано дозволу Кабінету Міністрів України на проведення камеральної перевірки позивача.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що камеральна перевірка є особливим видом перевірки, на яку не поширюється дія мораторію, оскільки чинним законодавством накладено мораторій на проведення всіх перевірок визначених п.75.1 ст.75 ПК України, та жодних виключень щодо дозволу на проведення камеральних перевірок чинне законодавство не містить.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно в період дії мораторію на проведення перевірок проведено камеральну перевірку позивача без наявності підстав, з якими законодавець пов'язує можливість проведення перевірок під час дії відповідного мораторію. До того ж, при дослідженні доказів, наданих сторонами, суд не вбачає порушення податкового законодавства позивачем та у суду не визиває сумніву реальність здійснення угод з контрагентом позивача «Укрліспром».

Суд зазначає, що оскільки відповідачем протиправно проведено камеральну перевірку позивача, то висновки такої перевірки не можуть бути покладені в основу для прийняття податкового повідомлення - рішення чи іншого рішення контролюючого органу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправними дій державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області щодо проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2014 року Державного підприємства «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» (), визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 18 вересня 2015 року № .

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено, з урахуванням ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь державного підприємства "Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" судовий збір у розмірі 2756,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов державного підприємства "Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" до державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "виробниче підприємство "Укрліспром", про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області щодо проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2014 року державного підприємства «Сєвєродонецьке лісомисливське господарство» ().

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 18 вересня 2015 року № .

Стягнути з державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (, місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, 72) судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь державного підприємства "Сєвєродонецьке лісомисливське господарство" (, місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, селище міського типу Сиротине, вулиця Фрунзе, будинок 86) у сумі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 03 жовтня 2016 року.

Суддя Т.І. Ковальова