Справа № 826/16118/15
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімхолдинг» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.07.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімхолдинг» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.07.2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 198 ч. 1 п. 1, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічним експортним контрактом від 28.08.2014 р. № RS28082014 та імпортним контрактом від 21.08.2014 № 2108 згідно листів ПАТ «Златобанк» від 08.12.2014 № 4642 (вх. ДПІ від 13.12.2014 № 72152/10), від 08.01.2015 № 48 (вх. ДПІ від 13.01.2015 № 1277/10), від 08.01.2015 № 39 (вх. ДПІ від 13.01.2015 №1279/10).

Перевіркою встановлено порушення позивачем ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме: ненадходження валютних коштів ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» на суму 2 900 000,00 дол. США (еквівалент 43 610 307,88 грн.) від «Stinline Trading Limited» (Британські Віргінські Острови) за контрактом від 21.08.2014 № 2108 з урахуванням додаткової угоди від 15.10.2014 № 1.

За результатами перевірки складено акт від 03.03.2015 р. № 74/26-59-22-11/31958717 та винесено податкове повідомлення-рішення від 18.03.2015 р. № , яким позивачу на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та згідно із ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» нараховано суму грошового зобов'язання за платежем: пеня за порушення терміну розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 551 195,50 грн.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки від 03.03.2015 р. № 74/26-59-22-11/31958717, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві надано відповідь від 16.03.2015 № 6145/10/26-59-22-11, якою заперечення до акту перевірки залишено без задоволення.

За результатами розгляду первинної скарги, Головним управлінням ДФС у м.Києві прийнято рішення від 19.05.2015 р. № 7997/10/26-15-10-05-35, яким податкове повідомлення-рішення від 18.03.2015 р. № залишено без змін, а первинну скаргу - без задоволення.

За результатами повторного адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 30.07.2015 р. № 16030/6/99-99-10-01-04-25, яким податкове повідомлення-рішення від 18.03.2015 р. № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Як встанволено, між ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» укладено зовнішньоекономічний імпортний контракт від 21.08.2014 р. № 2108 з компанією «Stinline Trading Limited» (Британські Віргінські Острови). Предметом вказаного контракту є купівля-продаж товару (хлористий калій). Умови поставки -DAF границя Україна - Білорусь (згідно Інкотермс 2010).

На виконання умов даного контракту, ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» перераховано валютні кошти компанії «Stinline Trading Limited» (Британські Віргінські Острови) на суму 3 500 000,00 дол. США (еквівалент 47 058 726,30 грн.):

- на суму 580 000,00 дол. США (еквівалент 7 605 418,20 грн.) - 19.11.2014 р.

- на суму 580 000,00 дол. США (еквівалент 7 751 952,72 грн.) - 20.11.2014 р.;

- на суму 580 000,00 дол. США (еквівалент 7 922 456,64 грн.) - 24.11.2014 р.;

- на суму 580 000,00 дол. США (еквівалент 8 056 764,92 грн.) - 25.11.2014 р.;

- на суму 580 000,00 дол. США (еквівалент 7 793 740,72 грн.) - 26.11.2014 р.;

- на суму 300 000,00 дол. США (еквівалент 4 081 733,10 грн.) - 27.11.2014 р.;

- на суму 300 000,00 дол. США (еквівалент 3 846 660,00 грн.) - 04.12.2014 р.

Товар (хлористий калій) від компанії «Stinline Trading Limited» (Британські Віргінські Острови) на територію України не надійшов.

Відповідно до додаткової угоди від 15.10.2014 р. № 1 до контракту від 21.08.2014 р. № 2108, з компанією «Stinline Trading Limited» (Британські Віргінські Острови), у зв'язку із неможливістю виконати умови контракту, компанія «Stinline Trading Limited» зобов'язалась повернути передоплату ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» в розмірі 3 500 000,00 дол. США (еквівалент 47 058 726,30 грн.).

Як встановлено, валютні кошти від компанії «Stinline Trading Limited» не надходили.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України із позовом про стягнення 3 500 000,00 доларів США із компанії «Stinline Trading Limited» (Британські Віргінські Острови). Підставою для такого звернення став п. 7.2 контракту № 2108, укладеного між ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» та компанією «Stinline Trading Limited» (Британські Віргінські Острови).

Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України дану справу прийнято до провадження.

Таким чином, дебіторська заборгованість ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» складає 3 500 000,00 дол. США.

Суд зазначає, що пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу України, передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкту оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами, ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 140.1.6 п. 140.1 ст. 140 Податкового кодексу України, при визначенні об'єкта оподаткування враховуються такі витрати подвійного призначення: будь-які витрати із страхування ризиків загибелі врожаю, транспортування продукції платника податку; цивільної відповідальності, пов'язаної з експлуатацією транспортних засобів, що перебувають у складі основних засобів платника податку; будь-які витрати із страхування ризиків, пов'язаних із виробництвом національних фільмів (у розмірі не більше 10 відсотків вартості виробництва національного фільму); екологічної та ядерної шкоди, що може бути завдана платником податку іншим особам; майна платника податку; об'єкта фінансового лізингу, а також оперативного лізингу, концесії державного чи комунального майна за умови, якщо це передбачено договором; фінансових, кредитних та інших ризиків платника податку, пов'язаних із провадженням ним господарської діяльності, в межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, що діє на момент укладення такого страхового договору, за винятком страхування життя, здоров'я або інших ризиків, пов'язаних з діяльністю фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, обов'язковість якого не передбачена законодавством, або будь-яких витрат із страхування сторонніх фізичних чи юридичних осіб. Якщо умови страхування передбачають виплату страхового відшкодування на користь платника податку - страхувальника, то застраховані збитки, яких зазнав такий платник податку у зв'язку з веденням господарської діяльності, включаються до його витрат за податковий період, в якому він зазнав збитків, а будь-які суми страхового відшкодування зазначених збитків включаються до доходів такого платника податку за податковий період їх отримання.

Тобто, зазначені витрати відносяться до валових витрат подвійного призначення, а саме таких, які в рахунок зменшення податкової бази приймаються у разі, якщо вони пов'язані безпосередньо з господарською діяльністю підприємства.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України).

Статтею 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", визначено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановою від 14.05.2013 № 163 Національний банк України визначив, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів, на період з 20.05.2013 до 19.11.2013.

Постановою від 14.11.2013 №453 Національний банк України визначив, що на період з 20.11.2013 до 17.05.2014 розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Отже, у своїй сукупності Постановами № 163 та № 453 Національного банку України визначено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені у ст.ст. 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів, безперервно на період з 20.05.2013 до 17.05.2014, тобто майже один рік, що за своїм змістом не відповідає ст. 2 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У листі Міністерства юстиції України від 30.01.2009 № Н-35267-18 вказано, що у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Отже, Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» має вищу юридичну силу по відношенню до Постанов НБУ від 14.05.2013 № 163 та від 14.11.2013 № 453.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», якщо нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає закону, то застосуванню підлягає закон який регулює ці відносини.

Тобто, станом на 15.10.2014 року сторни контракту 21.08.2014 р. № 2108 вже не були пов'язані договірними зобов'язаннями, оскільки припинили його угодою сторін, а отже з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімхолдинг» не існувало порушень термінів, передбачених ст. 2 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», тому застосування пені за порушення термінів, передбачених неведеними статтями є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що нарахування органом доходів і зборів пені за порушення платником податків строків здійснення розрахунків в іноземній валюті є неправомірним.

А тому податкове повідомлення- рішення від 18.03.2015 р. № винесене Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві з порушенням вимог чинного законодатва.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції не повно з'ясовано усі обставини справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування з постановленням нової постанови.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195,196,197,198,202,205,207,212,254 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімхолдинг» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.07.2016 року скасувати та постановити нову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімхолдинг» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення- рішення від 18.03.2015 р. № винесене Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М.Ганечко

Судді: А.Ю.Коротких

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.