Справа № 464/6263/16-а
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/6263/16-а
пр.№ 2-а/464/292/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар - Кріль Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача УПП у м. Львові, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №094569 від 30.07.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Позов мотивує тим, що 30.07.2016 був зупинений інспектором патрульної поліції за порушення п. 2.9 (д) ПДР. Не зважаючи на заперечення щодо відсутності факту порушення, інспектором винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вказану постанову вважає безпідставною, оскільки при керуванні транспортним засобом належним чином дотримувався правил дорожнього руху, при цьому жодних телефонних розмов по мобільному телефону не здійснював, про що повідомляв інспектора. На прохання надати будь-які докази з приводу порушення ним правил дорожнього руху, інспектор таких не надав та не пояснив підстави для притягнення до адміністративної відповідності. Просив скасувати вказану постанову у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання позивач не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у місті Львові у судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності. До суду надійшли письмові заперечення проти позову, відповідно до яких оскаржувана постанова винесена інспектором відповідно до статей 222, 283, 284 КУпАП, є законною, обґрунтованою та справедливою.

На підставі ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №094569 від 30.07.2016, винесеною інспектором патрульної поліції Андрейко А.Р., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 30.07.2016 о 13 год. 20 хв. на автодорозі Львів - Шегині 24 км + 800 м, керуючи автомобілем марки «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1, під час руху транспортного засобу користувався засобом зв'язку, тримаючи його у руці, чим порушив п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до 2.9 (д) Правил дорожнього руху водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено докази в справі про адміністративне правопорушення, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Положеннями ч.ч. 2, 4 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проте, всупереч наведеному, відповідач не представив суду жодних доказів у підтвердження порушення позивачем п. 2.9 (д) ПДР, зокрема, матеріалів фото- чи відеофіксації, а також не надано доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови, та такі в матеріалах справи відсутні. Подані письмові заперечення проти адміністративного позову вказаного не спростовують та винуватості не доводять.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така задоволеною бути не може, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє правомірність винесеної таким органом постанови.

За таких обставин, враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, позов необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 1, 9, 251, 268, 280, 283, 284, 287 - 289, 293 КУпАП, статтями 8, 11, 69 - 71, 86, 122, 160 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Постанову серії ДР №094569 від 30 липня 2016 року, винесену інспектором патрульної поліції Андрейко Андрієм Романовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Головуючий Дулебко Н.І.