Справа № 235/2832/16-а
Суддя: Назаренко Г. В.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/235/92/16
Справа № 235/2832/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.

при секретарі Романенко Є.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача Іщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області, Покровського міського голови Донецької області про визнання розпоряджень про звільнення з посади та призначення премії та надбавки за високі досягнення у праці незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, недоплачених сум премії та надбавки за високі досягнення у праці, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Покровської міської ради Донецької області, Покровського міського голови Донецької області про визнання розпоряджень про звільнення з посади та призначення премії та надбавки за високі досягнення у праці незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, недоплачених сум премії та надбавки за високі досягнення у праці, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що розпорядженням міського голови № 89-рго від 29.11.2010р. була призначена на посаду начальника архівного відділу Красноармійської міської ради з 1 грудня 2010 року. Розпорядженням міського голови № 41-рго від 31.03.2016р. вона була звільнена з займаної посади начальника архівного відділу Красноармійської міської ради у зв'язку з ліквідацією структурних підрозділів та посад апарату міської ради та її виконавчих органів згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Вважає, що її звільнення з займаної посади відбулось незаконно з наступних підстав.

Рішенням Красноармійської міської ради від 29.01.2016р. № 7/4-4 затверджена структура і загальна чисельність апарату ради та її виконавчих органів, де вказано, що з метою оптимізації та вдосконалення роботи виконавчих органів ради, структурування функціональних напрямків діяльності, забезпечення ефективної роботи, відповідно до п.5 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міська рада вирішила затвердити загальну чисельність та структур апарату ради та її виконавчих органів в кількості 201,5 штатних одиниць, ліквідувати структурні підрозділи ради та посади апарату міської ради та її виконавчих органів. Дійсно, в додатку 24 вказано, що ліквідується повністю архівний відділ у повному складі: начальник відділу, головний спеціаліст, спеціаліст 1 категорії, прибиральниця службових приміщень. Але згідно до додатку 2 цього ж рішення в структурі Красноармійської міської ради як самостійний відділ без статусу юридичної особи є архівний відділ зі штатним розписом: начальник відділу, головний спеціаліст, архіваріус. Тобто, фактично ніякої ліквідації архівного відділу Красноармійської міської ради не було, а було незаконне позбавлення роботи її та інших працівників відділу.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992р. розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за ч.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни організації виробництва і праці, зокрема ліквідація.

Ліквідація - це така форма припинення юридичної особи, при якій припиняються всі її права і обов'язки. Тобто, у разі ліквідації, вся чисельність працівників скорочується та весь штат працівників ліквідується. З урахуванням такої практики в ч.3 ст.40, ч.3 с.184, ч.5 ст.252 КЗпП України використовується поняття повної ліквідації підприємства. В КЗпП України визначено поняття ліквідації або реорганізації підприємства, поняття ліквідації структурних підрозділів відсутнє.

Згідно рішення Красноармійської міської ради від 29.01.2016р. № 7/4-4 архівний відділ, юридичний відділ, загальний відділ та інші як були, так і залишились, що повністю підтверджує відсутність ліквідації Красноармійської міської ради або її виконкому. Архівний відділ як був, так і є структурним підрозділом Краснармійської міської ради без статусу юридичної особи, що ще раз підтверджує відсутність ліквідації установи як такої. При її звільненні не враховувалось навіть те, що вона проходила перепідготовку та отримала свідоцтво про підвищення кваліфікації у 2012 році та має право на роботу на посаді начальника архівного відділу.

На підставі наведеного позивачка вважає, що була звільнена незаконно, а тому підлягає поновленню на роботі із виплатою їй середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В січні 2016 року їй була виплачена премія в розмірі 40% посадового окладу та надбавка за високу досягнення у праці в розмірі 50%, але розпорядженням міського голови від 24.02.2016р. № 53-рг в лютому та березні 2016 року без будь-яких пояснень та порушень з її боку їй було знижено розмір премії та надбавки до 5%, що не відповідає вимогам Положення про преміювання працівників Красноармійської міської ради та її виконавчих органів, затвердженого рішенням ради 30.01.2014р. № 6/34-9, де в п.1.3 розділу вказано, що преміювання зазначених працівників здійснюється за результатами роботи за місяць у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менше 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Згідно п.3 розділу 3 вказаного Положення Красноармійський міський голова має право самостійно визначати процент розміру премій та інші заохочувальні виплати заступникам міського голови, секретарю міської ради, керуючому справами виконкому за результатами роботи (не більше розміру затвердженого рішенням міської ради, але не менше 10%).

Пунктом 4 згаданого Положення передбачені підстави для повного або часткового позбавлення премії працівників, яке відбувається за розпорядженням міського голови на підставі заступника керівника.

Тобто, необхідною умовою для позбавлення її премії повністю або частково є наявність в її діях або бездіяльності вини, які повинні бути викладені у поданні заступника голови, на підставі якого має бути прийнято відповідне рішення про зменшення їй премії за конкретний проступок. Нічого такого не мало місце, вона сумлінно виконувала свої посадові обов'язки, і позбавлення її частково без вини премії було для неї образливо та несправедливо.

Отже, їй було незаконно не доплачено премію та надбавку за високу досягнення у праці за лютий та березень 2016 року в сумі 2645,34 грн., яку просила стягнути з Покровської міської ради Донецької області.

Незаконним звільненням їй також була заподіяна моральна шкода, так як це вимусило її перенервувати, змінити свої життєві зв'язки, проти своєї волі була позбавлена права на працю, на заробітну платню, незаконно була позбавлена премії та надбавки за високу досягнення у праці, в той час як у неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, що змусило її докладати додаткових зусиль для організації свого життя, щоб утримувати себе та дитину. Оцінила суму моральної шкоди у 15.000 грн., яку просила стягнути з Покровської міської ради Донецької області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача - Покровської міської ради Донецької області - Іщенко А.О. позов не визнала і суду пояснила, що позивачка була звільнена з посади начальника архівного відділу Красноармійської міської ради на підставі розпорядження міського голови від 31.03.2016р. № 41рго у зв'язку з ліквідацією структурних підрозділів та посад згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Право визначати штати і чисельність працівників апарату ради відповідно до ст..26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належить міській раді. З метою оптимізації та вдосконалення роботи виконавчих органів ради, структурування функціональних напрямків діяльності, забезпечення ефективної роботи та враховуючи вищезазначену норму було прийнято рішення міської ради від 29.01.2016р. № 7/4-4 «Про затвердження структури і загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів». Вищевказаним рішенням було затверджено загальну чисельність та структуру апарату ради та її виконавчих органів в кількості 201,5 штатних одиниць та затверджені відповідні положення з урахуванням покладених нових функцій та перерозподілу обов'язків між відділами. Пунктом 3 вказаного рішення ліквідовані структурні підрозділи ради та посади апарату міської ради та її виконавчих органів, у тому числі і архівний відділ міської ради, у зв'язку з чим були проведені відповідні заходи щодо вивільнення працівників згідно вимог діючого законодавства. Повноваження архівного відділу були доповнені деякими новими функціями, а саме складання номенклатури справ міської ради та її виконавчих органів, здійснення контролю та правильністю формування, оформлення та зберігання справ, складання зведеного опису справ постійного строку зберігання на підставі номенклатури справ апарату міської ради, складання і за погодженням з Державним архівом області подання на затвердження міському голові списку підприємств, установ і організацій, документи яких підлягають зберіганню у відділі, підготовка пропозицій щодо уточнення цього списку. Вищезазначене рішення міської ради є чинним та в судовому порядку оскаржене не було.

В своєму позові позивачка посилається на відсутність ліквідації Красноармійської міської ради та про незаконність позбавлення її роботи. Однак, необхідно зазначити, що ніякої ліквідації установи не відбувалось, а було проведено ліквідацію структурних підрозділів ради та посад апарату міської ради та її виконавчих органів, тобто відбулись зміни в організації виробництва та праці, тобто зміни в організації виробництва та праці.

Із змісту п.1 ст.40 КЗпП України вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником як ліквідацію, реорганізацію, банкрутство, перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності працівників, скорочення штату працівників.

Позивачка звернулась до суду з позовними вимогами про оскарження розпорядження міського голови від 24.02.2016р. № 53-рг в частині позбавлення її премії та надбавки за високу досягнення у праці з порушенням встановленого ст.99 КАС України строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

Також згідно п.1 розділу «Порядок преміювання» Положення про преміювання робітників міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 30.01.2014р. № 6/34-9, преміювання працівників апарату виконкому міської ради та структурних підрозділів міської ради здійснюється згідно з розпорядженням голови міського голови. Відповідно до п.1 розділу «Умови і розміри преміювання» преміювання зазначених працівників здійснюється за результатами роботи за місяць у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Пунктом 7 цього ж розділу передбачено, що розмір премії встановлюється конкретно працівнику у відсотках до окладу. Таким чином, з висновками позивачки щодо необґрунтованості позбавлення її премії та надбавки погодитися неможна.

Позивачкою не надано доказів наявності зв'язку між подіями, що відбулися, та її моральними стражданнями. Крім того, позивачкою необґрунтовано, з цього складається розмір моральної шкоди.

На підставі наведеного представник відповідача - Покровської міської ради Донецької області просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач - Покровський міський голова Донецької області - в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч.4 ст.128 КАС України справу вирішено за відсутності зазначеного відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача - Покровської міської ради Донецької області, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно записів у трудовій книжці позивачки 1 грудня 2010 року ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника архівного відділу Красноармійської міської ради Донецької області на підставі розпорядження міського голови № 89ргс від 29.11.2010р.

Рішенням Красноармійської міської ради Донецької області від 29.01.2016р. № 7/4-4 «Про затвердження структури і загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» з метою оптимізації та вдосконалення роботи виконавчих органів ради, структурування функціональних напрямків діяльності, забезпечення ефективної роботи, відповідно до п.5 ч.1 ст.26 Закону № 280/97-ВР міська рада вирішила затвердити чисельність та структуру апарату ради та її виконавчих органів в кількості 201,5 штатних одиниць, ліквідовано структурні підрозділи ради та посади апарату міської ради та її виконавчих органів. Рішення вступило в дію 29.10.2016р.

На виконання рішення ради від 29.01.2016р. міським головою видане розпорядження від 29.01.2016р. № 26рг про попередження про наступне звільнення та запропонуванням посадовим особам прийняти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад, відповідно до додатку.

ОСОБА_1 була попереджена про наступне звільнення 29 січня 2016 року, про що мається її особистий підпис із зауваженням про незгоду із звільненням.

Розпорядженням Красноармійського міського голови від 31 березня 2016 року № 41рго ОСОБА_1 звільнено з посади начальника архівного відділу міської ради з 31 березня 2016 року у зв'язку з ліквідацією структурних підрозділів та посад апарату міської ради та її виконавчих органів згідно п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у зв'язку з перейменуванням міста Красноармійськ на місто Покровськ Донецької області змінилось найменування відповідача.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками ля прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ницим органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992р. № 9 зазначено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, чи працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнений працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджував ся він за 2 місяці про наступне вивільнення. У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше) дія трудового договору працівника продовжується (частина третя статті 36 КЗпП України). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Рішенням Красноармійської міської ради Донецької області від 29.01.2016р. № 7/4-4 затверджено Положення про архівний відділ міської ради.

Крім того, з цього рішення вбачається, що пунктом 3 ліквідовано структурні підрозділи ради та посади апарату міської ради та її виконавчих органів (згідно додатку 24-26).

Положення про архівний відділ міської ради, додаток до рішення міської ради 30.01.2014р. № 6/34-8, втратило чинність на підставі рішення Красноармійської міської ради Донецької області від 29.01.2016р. № 7/4-4.

Таким чином, у відповідача фактично відбулись зміни в організації виробництва і праці, що обумовили скорочення чисельності та штату працівників, зміни у їх складі за функціями, посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

При цьому факт ліквідації структурних підрозділів відповідача звичайно не є його ліквідацією, проте ліквідація структурних підрозділів є формою зміни в організації виробництва і праці. Скорочення чисельності та штату працівників є самостійною ознакою змін в організації виробництва і праці, яка не обов'язково повинна поєднуватись з ліквідацією підприємства, установи чи організації чи іншими випадками, передбаченими в п.1 ч. ст.40 КЗпП України.

Отже, доводи позивачки про те, що її звільнення мало незаконний характер, зважаючи на ліквідацію структурних підрозділів, а не самої Красноармійської міської ради Донецької області, не можуть бути взяті до уваги.

Відповідно до витягу з протоколу № 10 засідання профспілкового комітету Красноармійської міської ради від 15 березня 2016 року профспілковим комітетом міської ради надано згоду на розірвання трудового договору між адміністрацією - Красноармійською міською радою та ОСОБА_1 з 31 березня 2016 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено вичерпний перелік виключної компетенції сільських, міських рад. Так, п.5 ч.1 вказаної статті Закону передбачено, що до виключної компетенції міської ради віднесено затвердження за пропозицією міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Типові штати працівників органів місцевого самоврядування затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 174 від 07.02.2007р. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 55-р від 14.02.2007р. дію вищевказаної постанови зупинено.

Таким чином, Красноармійська міська рада Донецької області, ухвалюючи рішення, діяла на підставі, у спосіб та у межах повноважень, визначених Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Вимогами п.19 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що міський голова здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання їх виконавчих органів. Згідно п.20 ч.1 ст.42 вказаного Закону міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Із системного аналізу норм статей 26 та 42 вищевказаного Закону випливає, що міський голова має невичерпний перелік повноважень і здійснює їх у разі, якщо вони не є виключною компетенцією міських рад.

Згідно п.1 ч.1 с.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, крім інших, змін в організаціях виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частина 2 ст.40 КЗпП України передбачає, що звільнення з підстав, зазначених у п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Позивачці було запропоновано перелік вакантних посад Красноармійської міської ради, але вона відмовилась від запропонованих посад.

Рішення Красноармійської міської ради Донецької області від 29.01.2016р. № 7/4-4 «про затвердження структури і загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів» в судовому порядку не оскаржене.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що порядок звільнення позивачки, передбачений Кодексом законів про працю України, відповідачами дотриманий, а тому підстав для визнання розпорядження Красноармійського міського голови від 31.03.2016р. № 41рго про звільнення позивачки за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України незаконним та поновлення на посаді начальника архівного відділу Красноармійської міської ради Донецької області немає.

Як зазначено в ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки рішення про поновлення на роботі позивачки ухвалено не було, то підстав для стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу також немає.

Розпорядженням міського голови Красноармійської міської ради від 24.02.2016р. № 53рг встановлено премію з 01.02.2016р. у відсотках до посадового окладу працівникам апарату виконавчих органів ради та відділів міської ради за рахунок фонду оплати праці згідно зі списком за фактично відпрацьований час (Додаток 1) та надбавку за високі досягнення у праці всім керівникам структурних підрозділів, спеціалістам і службовцям за рахунок фонду оплати праці у відсотках до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця органів місцевого самоврядування за вислугу років за фактично відпрацьований час (Додаток 2), зокрема, позивачці в розмірі 5% кожна.

Згідно ст.143 КЗпП України до працівників підприємств, установ, організацій можуть застосовуватись будь-які заохочення, що містяться в затверджених трудовими колективами правилах внутрішнього трудового розпорядку.

З метою досягнення більш повної відповідальності колективного та персонального зацікавлення працівників в кінцевих результатах своєї праці, посилення матеріального заохочення в кінцевих результатах праці, підвищенні рівня ефективності і якості виконуваних завдань, зміцнення виконавської дисципліни рішенням Красноармійської міської ради Донецької області від 21.01.2014р. № 6/34-9 затверджено Положення про преміювання працівників Красноармійської міської ради та її виконавчих органів (далі - Положення).

В п.2 розділу «Порядок преміювання» вказаного Положення зазначено, що преміювання працівників апарату виконкому міської ради та структурних підрозділів міської ради здійснюється згідно з розпорядженням міського голови.

Згідно пунктів 1, 2 розділу «Умови і розміри преміювання» Положення преміювання зазначених працівників здійснюється за результатами роботи за місяць у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Преміювання проводиться за фактично відпрацьований час.

Розмір премії встановлюється конкретно працівнику у відсотках до окладу, про що зазначено в п.7 розділу «Умови і розміри преміювання» Положення.

З аналізу вищезазначеного Положення вбачається, що право преміювати працівників органів місцевого самоврядування покладається безпосередньо на міського голову.

Необхідно відмітити, що Порядок не містить в собі меж (мінімального та максимального розміру) премії, що дає право міському голові при визначені розміру премії конкретному працівникові органу місцевого самоврядування враховувати показники преміювання, що містяться в розділі «Показники преміювання» Положення.

Згідно п.5 Положення позбавлення або зменшення розміру премії працівників апарату і відділів міської ради, з вини яких допущене неякісне виконання функціональних обов'язків, згідно з посадовою інструкцією або несвоєчасне виконання завдань керівництва, відбувається за розпорядженням міського голови на підставі подання заступників керівника.

Як пояснила в судовому засіданні представник Покровської міської ради Донецької області і ця обставина не оспорюється позивачкою, окремого рішення про часткове позбавлення позивачки премії Красноармійським міським головою не приймалось, а тому підстави вважати, що її незаконно зменшили розмір премії з 40% до 5%, відсутні.

Відповідно до абзацу 4 підпункту «в» підпункту 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006р. № 268 надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати, зокрема, надбавку за високу досягнення у праці за виконання особливо важливої роботи: керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років; службовцям - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років.

Отже, вказаною постановою Кабінету Міністрів України визначений максимальний розмір надбавки за високу досягнення у праці за виконання особливо важливої роботи - до 50%, і не зазначений мінімальний її розмір, у зв'язку з чим ствердження позивачки про те, що Красноармійский міський голова безпідставно зменшив позивачці розмір надбавку за високу досягнення у праці за виконання особливо важливої роботи, є безпідставним.

Відповідно до положень ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв'язку з тим, що в процесі розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 не було встановлено порушення її законних прав, законних підстав для відшкодування їй відповідачами моральної шкоди немає.

Таким чином, рішення відповідачів - суб'єктів владних повноважень прийняті на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, а тому в задоволенні адміністративного позову позивачці необхідно відмовити повністю за необґрунтованістю.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.40, 143, 235 КЗпП України, п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006р. № 268, керуючись ст.ст.2, 71, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області, Покровського міського голови Донецької області про визнання розпоряджень про звільнення з посади та призначення премії та надбавки за високі досягнення у праці незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, недоплачених сум премії та надбавки за високі досягнення у праці, відшкодування моральної шкоди - відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 28 вересня 2016 року. Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 3 жовтня 2016 року.

Суддя Г.В. Назаренко