Справа № 2а-1698/10
Суддя: Єзерський Р. Б.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1698/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Коваль Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області про скасування постанови, -

установив:

08Л 1.2010 р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до управління ДАІ ГУ МВС України у Львівській області, в якому просить скасувати постанову серії ВС № 265322 від 26.10.2010 р., винесену ІДПС Новояворівського взводу БДПС ДАІ при ГУ МВСУ у Л/о ОСОБА_2, про притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 26.10.2010 р. близько 12.30 год. він рухався по автодорозі Львів-Краковець та приблизно на 24 км даної автодороги здійснив обгін транспортного засобу, що рухався попереду, з дотриманням вимог Правил дорожнього руху. Зокрема, перед виконанням маневру обгону він переконався в тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, при здійсненні обгону перетнув переривчасту смугу дорожньої розмітки. Після завершення маневру приблизно за 120-140 м побачив інформаційно-вказівний знак «Пішохідний перехід». Через 150-200 м після проїзду ним пішохідного переходу був зупинений працівниками ДАІ. Працівник ДАІ повідомив, що він, позивач, порушив правила обгону, зокрема, інспектор вказав, що бачив, як позивач обганяв за 50 м від пішохідного переходу. Після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову. З огляду на наведене вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, уточнив позовні вимоги та просить суд з наведених в позові мотивів скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі в зв»язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, про причини неприбуття не повідомив. У відповідності до положень ч. 4 ст. 128 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи та постановити рішення у відсутності представника відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що постановою серії ВС, № 265322 від 26 жовтня 2010 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.?

В згаданій постанові, а також в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВСІ № 177154 від-26.10.2010 р., зазначено, що ОСОБА_1 26.10.2010 р. о 12.25 год. на автодорозі Львів-Краковець, 25 км + 950 м керував автомобілем MAN н.з. ВС 8412 ВТ, здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом, чим порушив вимоги п. 14.6 (в) Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що ним було виконано маневр обгону у відповідності до вимог Правил дорожнього руху, знак «Пішохідний перехід» він побачив після завершення маневру на відстані орієнтовно 120-140 м.

Відповідно до п. 14.6 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (з наступними змінами) обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м- поза населеним пунктом.

Згідно матеріалів справи та пояснень позивача в судовому засіданні він рухався по автодорозі Львів-Краковець, тобто, поза населеним пунктом, де у відповідності до п. 14.6 (в) Правил дорожнього руху обгін забороняється ближче ніж за 100 м перед пішохідним переходом, разом з тим протокол про адміністративне правопорушення складено за фактом здійснення обгону ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом.

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник УДАІ ГУ МВС України у Львівській області не зявився, крім того не представив суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, на вимогу суду не надав документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Таким чином, єдиним доказом, на підставі якого інспектором Державтоінспекції встановлено наявність адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні являється протокол про адміністративне правопорушення. Однак, позивач заперечив викладене в протоколі, а докази, які б спростовували обставини, на які він покликається, суду не представлено. Інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, відсутні.

З огляду на наведене, суд вважає, що наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та протиправність дій позивача, не доведені, прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необгрунтованим, за відсутності даних про вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з викладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний, постанова серії ВС № 265322 від 26.10.2010 р. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 128, 159, 160-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 247, 251, 293 КУпАП, суд, -

постановив:

позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВС № 265322 від 26.10.2010 року, винесену інспектором ДПС Новояворівського взводу БДПС ДАІ (для ОДДЗ) при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та. оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3