Справа № 754/8073/16-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/420/16
Справа №754/8073/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Базік А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції м. Києва Григоревського Олександра Антоновича, Управління патрульної служби МВС в м. Києві про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом до відповідачів - інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції м. Києва Григоревського О.А. та Управління патрульної служби МВС в м. Києві про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В позовних вимогах позивач просить визнати постанову серії ПС3 №012727 від 16.05.2016 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її через відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, а також визнати дії відповідача при її складанні неправомірними.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що 16.05.2016 року Відповідачем відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, серії ПС3 №012727, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255.00 грн. Як зазначає позивач, він ПДР України не порушував та вважає дії інспектора неправомірними.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Зазначив, що 16.05.2016 року о 02 год. 42 хв. він керував своїм транспортним засобом «Шевроле Лачетті», д/н НОМЕР_1 по вул. Бесейна, 2 в м.Києві та побачив патрульний автомобіль, який стояв припаркований з порушенням ПДР. Під»їхавши до автомобіля він побачив інспекторів поліції які нічого не роблячи сиділи в салоні автомобіля. Зробивши їм зауваження про те, що патрульний автомобіль стоїть з порушенням ПДР, а саме ближче 10 метрів до перехрестя та в зоні дії знаку 3.34 без проблискового маячка та без ввімкнених габаритних вогнів в темну пору доби, почувши у відповідь, що «нам так можна і взагалі мене це не стосується», після чого йому було наказано негайно прийняти вправо і що на нього буде складено адміністративну постанову за те, що він зупинив автомобіль у другій смузі руху. Заблокувавши його транспортний засіб інспектор Григоревський О.А. почав вимагати у нього документи, а потім між ними виникла конфліктна ситуація і він викликав за номером телефону 102 наряд поліції. Зважаючи на те, що він правопорушень ніяких не скоював, патрульні поліції змусили його порушити вимоги знаку 3.34 ПДР, вважає, що дії патрульного поліцейського по складанню відносно нього постанови про адміністративне правопорушення є незаконними, оскільки при складанні постанови відповідачем було проігноровано вимоги ст.ст. 278,279,280 КУпАП, тому він був вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач інспектор патрульної поліції Григоревський О.А. в судовому засіданні вимоги позову не визнав, зазначив, що постанова про адміністративне правопорушення складена відносно позивача правомірно. Просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представник відповідача Управління патрульної служби МВС в м. Києві в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

Вислухавши думку позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором патрульної поліції роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції м. Києва Григоревським О.А відносно позивача складено постанову про адміністративне правопорушення за порушення ним Правил дорожнього руху України, а саме про те, що 16.05.2016 року о 02 год. 42 хв. по вул. Басейна, 2 в м. Києві водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», за що на нього складено постанову в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255.00 грн.

20.05.2016 року позивач звернувся із скаргою до Управління патрульної поліції м. Києва про скасування вказаної вище постанови.

30.05.2016 року заступником начальника Управління скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності залишено без змін.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год., порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягнуть за собою накладення штрафу від 15 до 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тому, суд, враховуючи пояснення позивача в судовому засіданні та надані ним письмові докази, а також відеозапис з місця зупинки позивача патрульними поліції, а також враховуючи надані відповідачем заперечення, приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надає докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, оскільки відповідач в судове засідання доказів на підтвердження правомірності своїх дій суду не надав, тому суд приходить до висновку про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 10, 11, 70, 71, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції м. Києва Григоревського Олександра Антоновича неправомірними при складанні постанови про адміністративне правопорушення серії ПС3 №012727 від 16.05.2016 року.

Скасувати постанову серії ПС3 №012727 від 16.05.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Судові витрати по справі компенсуються за рахунок Державного Бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її оголошення.

Головуючий: