Справа № 1320/41/2012
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2013-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 1320/41/2012
№ провадження 2-а/453/46/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2013 року Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Микитина В.Я.;

при секретарі Корнута Т.Б.;

з участю прокурора Ройка А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області справу за адміністративним позовом Івано-Франківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особах Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» та ОСОБА_1 квартирно-експлуатаційної частини району Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_2 міської ради Львівської області, з участю третьої особи Державного підприємства «Західвійськбуд» про визнання протиправним і скасування рішення № 23 від 24.12.2003 року «Про вилучення земельної ділянки по вул. Кн. Святослава у м. Сколе в ДП МОУ «Західвійськбуд»», -

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону 11.06.2012 року звернувся у Сколівський районний суд Львівської області із адміністративною позовною заявою в інтересах держави в особах ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» та ОСОБА_1 КЕЧ району Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління до відповідача ОСОБА_2 міської ради Львівської області, в якій просив визнати протиправним і скасувати рішення № 23 від 24.12.2003 року «Про вилучення земельної ділянки по вул. Кн. Святослава у м. Сколе в ДП МОУ «Західвійськбуд»» (а. с. 6-13).

Ухвалою судді від 14.08.2012 року (суддя Гуменна Н.М.), після виконання вимог ухвали судді про залишення без руху і усунення недоліків, відкрито провадження у адміністративній справі і призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні на 23.08.2012 року (а. с. 2).

Попередні судові засідання у справі відкладались на 23.08.2012 року, 06.09.2012 року та 28.09.2012 року.

За результатами попереднього судового засідання 28.09.2012 року Сколівським районним судом Львівської області (головуючий судді Гуменна Н.М.) постановлено ухвалу про призначення справи до судового розгляду на 16.10.2012 року (а. с. 101).

12.12.2012 року справу на підставі розпорядження керівника апарату Сколівського районного суду Львівської області № 47 «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ» (а. с. 107) передано головуючому судді Микитину В.Я. у звязку із припиненням повноважень судді Гуменної Н.М..

Судові засідання у справі відбувались 04.02.2013 року та 26.02.2013 року.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 26.02.2013 року вказану позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України (а. с. 137-139). Ухвалу суду оскаржив Івано-Франківський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері (а. с. 147-150), справа 19.03.2013 року скерована у Львівський апеляційний адміністративний суд, для розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013 року (а. с. 171-172) апеляційну скаргу Івано-Франківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері задоволено, а ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 26.02.2013 року скасовано із поверненням матеріалів адміністративної справи для продовження розгляду. Справа надійшла до Сколівського районного суду Львівської області 21.06.2013 року (а. с. 175).

Судові засідання у справі відбувались 17.07.2013 року, 22.08.2013 року та 28.10.2013 року.

В обґрунтування адміністративних позовних вимог Івано-Франківський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері посилається на те, що за результатами проведеної у березні-квітні 2012 року перевірки встановлено факт неправомірного відчуження земель оборони площею 0, 5 га. на території, що належить Міністерству оборони України, а також факт прийняття відповідачем на сесії 24.12.2003 року оскаржуваного рішення № 23, пунктами 1, 2 та 3 якого вилучено земельну ділянку площею 0,5 га. по вул. Кн. Святослава у м. Сколе у Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд», вказану земельну ділянку переведено у резервний фонд земель міста Сколе, а інженеру-землевпоряднику міської ради вказано внести зміни у земельно-облікові документи. Прокурор зазначає, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем з порушенням діючих на час його прийняття норм і не відповідає актам законодавства. Зокрема вказує, що земельна ділянка площею 0,5 га. по вул. Кн. Святослава у м. Сколе Львівської області відносилась до земель оборони, перебувала у держаній власності, використовувалась ОСОБА_2 військовим лісгоспом ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» і знаходилась на обліку у ОСОБА_1 КЕЧ району (військове містечко № 33), а до того у Стрийській КЕЧ району. Відтак, згода на вилучення і передачу такої земельної ділянки у комунальну власність повинна була надаватись Кабінетом Міністрів України (чи уповноваженим органом управляти військовим майном Міністерством оборони України), до компетенції якого входять відповідні повноваження. Однак, такої згоди не було і не могло бути, внаслідок чого безпідставно та протиправно земельну ділянку площею 0,5 га. було вилучено з державної власності у комунальну власність і переведено у резервний фонд земель міста Сколе. За таких обставин, відповідач не вправі був приймати 24.12.2003 року оскаржуване рішення, а, відтак, таке не може залишатися у законній силі.

Прокурор відділу прокуратури Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_3 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги, заявлені в інтересах держави в особах ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» та ОСОБА_1 КЕЧ району Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у адміністративній позовній заяві (а. с. 6-13), просив їх задовольнити.

Належним чином уповноважений представник позивача ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» заступник начальника юридичного відділу ОСОБА_4 у судовому засіданні адміністративні позовні вимоги прокурора, заявлені у їх інтересах, підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Належним чином уповноважений представник позивача ОСОБА_1 КЕЧ району Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління помічник начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління з правової роботи ОСОБА_5 у судовому засіданні адміністративні позовні вимоги прокурора, заявлені у їх інтересах, підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада Львівської області явку компетентного представника у судове засідання 28.10.2013 року не забезпечила, хоча такий представник був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить відповідна розписка про вручення йому судової повістки (а. с. 194), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, або ж клопотання про відкладення судового розгляду справи не подав.

Третя особа Державне підприємство «Західвійськбуд» явку компетентного представника у судове засідання 28.10.2013 року не забезпечила, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки (а. с. 198), про причини неявки такого суд не повідомила, заяви про розгляд справи за відсутності такого не подала.

За таких обставин суд визначив причини неявки компетентних представників відповідача ОСОБА_2 міської ради Львівської області та третьої особи Державного підприємства «Західвійськбуд» у судове засідання 28.10.2013 року неповажними і ухвалив проводити судовий розгляд справи у їх відсутності, за наявними у матеріалах адміністративної справи доказами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, п. «ж» ч. 1 ст. 19 ЗК України (у редакції, чинній на момент прийняття оспорюваних рішень) до земель України належать усі землі у межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними обєктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Однією із категорій земель України за основним цільовим призначенням є землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення.

За змістом ч. 1, 2 ст. 77 вказаного Кодексу землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Такі землі перебувають у державній власності.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 ЗК України розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, належить до повноважень Кабінету Міністрів України.

Згідно з положеннями ст. ст. 1, 2 Закону України «Про використання земель оборони» військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог ЗК України.

Детальніше правовий режим майна, у тому числі і земельних ділянок, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, а також повноваження військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначено Законом України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України». Так, ст. ст. 1, 3, 6 вказаного Закону регламентує, що військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, установами Збройних Сил України на праві оперативного управління. Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. Кошти, одержані від реалізації військового майна, зараховуються до Державного бюджету України та використовуються виключно на потреби оборони відповідно до кошторису Міністерства оборони України.

Як вбачається з копії оскаржуваного рішення ОСОБА_2 міської ради Львівської області № 23 від 24.12.2003 року «Про вилучення земельної ділянки по вул. Кн. Святослава у м. Сколе в ДП МОУ «Західвійськбуд»» (а. с. 24, 130), таким вилучено земельну ділянку площею 0,5 га. по вул. Кн. Святослава у м. Сколе Львівської області у Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд», вказану земельну ділянку переведено у резервний фонд земель міста Сколе, а інженеру-землевпоряднику міської ради вказано внести зміни у відповідні земельно-облікові документи.

Аналізуючи у судовому засіданні у межах заявлених адміністративних позовних вимог оскаржуване рішення відповідача № 23 від 24.12.2003 року «Про вилучення земельної ділянки по вул. Кн. Святослава у м. Сколе в ДП МОУ «Західвійськбуд»» на предмет відповідності його положень нормам діючого на час прийняття такого рішення законодавства, суд дійшов до висновку про те, що зміст такого не відповідає актам земельного законодавства та законодавства у галузі оборони.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 військовий лісгосп являвся і являється філією без права юридичної особи, що входила до складу Державного підприємства Міністерства оборони України «Івано-Франківський лісопромисловий комбінат», правонаступником якого є ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат». Вказане підприємство було створене у встановленому Міністерством оборони України порядку для забезпечення окремих видів діяльності Збройних Сил України, а його керівник несе повну відповідальність перед органом управління майном Міністерством оборони України за стан та діяльність підприємства, ефективне використання закріпленого за ним майна та земель тощо.

Судом також встановлено, що станом на 24.03.2003 року Державне підприємство Міністерства оборони України «Західвійськбуд», що також було створене у встановленому Міністерством оборони України порядку для забезпечення окремих видів діяльності Збройних Сил України, у м. Сколе Львівської області по вул. Героїв Маківки (стара назва вул. Кн. Святослава) використовувало земельну ділянку площею 0,5 га., що підтверджується інвентаризацією земель (а. с. 16) та планом меж землекористування (а. с. 17).

За змістом ч. 3 ст. 142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Будь-якого розпорядження Кабінету Міністрів України, або ж безпосереднього органу управління військовим майном Міністерства оборони України щодо вилучення і передачі державного майна та земельної ділянки площею 0,5 га., розташованої по вул. Кн. Святослава у м. Сколе Львівської області, у комунальну власність територіальної громади міста Сколе Львівської області не було та з вказаного приводу не приймалось, як і не зроблено заяви про добровільну відмову від користування зазначеною земельною ділянкою. Відтак, вилучення та переведення такої земельної ділянки у резервний фонд земель міста Сколе лише на підставі листа колишнього керівника ДП МОУ «Західвійськбуд» про можливість вилучення земельної ділянки 0,5 га. у звязку із її невикористанням (а. с. 131) було неприпустимим.

За таких обставин рішення ОСОБА_2 міської ради Львівської області № 23 від 24.12.2003 року «Про вилучення земельної ділянки по вул. Кн. Святослава у м. Сколе в ДП МОУ «Західвійськбуд»» слід визнати протиправним і таке підлягають скасуванню, оскільки не відповідають Конституції та Законам України.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги Івано-Франківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, заявлені в інтересах держави в особах Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» та ОСОБА_1 квартирно-експлуатаційної частини району Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління є підставними та обґрунтованими, доведеними матеріалами адміністративної справи і підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 9, 70-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення ОСОБА_2 міської ради Львівської області № 23 від 24.12.2003 року «Про вилучення земельної ділянки по вул. Кн. Святослава у м. Сколе в ДП МОУ «Західвійськбуд»».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Я. Микитин