Справа № 159/1902/16-а,2-а/159/46/16
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 р. Справа № 876/5053/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного Управління пенсійного фонду України у Волинській області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 обєднане управління пенсійного фонду України про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 обєднане управління пенсійного фонду України про скасування рішення від 11.02.2016 року № 10/851 та зобовязання вчинити певні дії.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідачем безпідставно прийнято зазначене рішення, оскільки робота на посаді «складача вагонів», яку він займав у вказані періоди роботи теж зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років, оскільки в його посадові обовязки входила робота за посадою «складач поїздів», однак працівником відділу кадрів ВО «Ковельбудіндустрія» ОСОБА_4 завод будівельних матеріалів допущено помилку при записі в трудову книжку професії «складач вагонів», замість «складач поїздів», відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Вважає дії відповідача неправомірними, а тому звернувся до суду та просить скасувати рішення Комісії при головному управління пенсійного фонду України у Волинській області № 10/851 від 11.02.2016 року про відмову в зарахуванні до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років періоду роботи з 01.07.1991 року по 09.09.1997 року та зобов'язати Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років періоду роботи з 01.07.1991 р по 09.09.1997 року на посаді складача вагонів до періоду роботи, який дає право на пенсію за вислугу років. Просив позов задоволити.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2016 року позов задоволено. Визнано неправомірним та скасовано рішення Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області № 10/851 від 11.02.2016 року про відмову в зарахуванні ОСОБА_3 до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років періоду роботи з 01.07.1991 року по 09.09.1997 року. Зобов'язано Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_3 до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років період роботи з 01.07.1991 р по 09.09.1997 року на посаді складача вагонів до періоду роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Головне Управління пенсійного фонду України у Волинській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за вислугу років, з огляду на наявність необхідного трудового стажу.

Однак, Комісією при головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області розглянуто його заяву та прийнято рішення № 10/851 від 11.02.2016 року яким відмовлено в зарахуванні до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років періоду роботи з 01.07.1991 року по 09.09.1997 року, так як робота на посаді «складача вагонів» не є роботою, яка може бути врахована при призначенні пенсії за вислугою років. Оскільки Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583, передбачена посада складача поїздів, посада складача вагонів цим списком не передбачена.

Пунктом «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар'єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Відповідно до Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583, складачі поїздів мають право на пенсію за вислугу років.

У додатку до «Класифікатора професій» ДК 003:2005 «Національного класифікатора професій», прийнятим наказом Держспоживстандатру України від 26.12.2005 № 375, який розроблений на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04.05.1993 № 326, вказано, що він призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, Федерацією роботодавців України, всіма суб'єктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників, а також зазначено, що останніми можуть утворюватися та застосовуватися похідні слова до професій, за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду професії.

Таким чином, назви професій можуть бути розширені за потреби користувача для внутрішнього використання термінами та словами, які уточнюють місце роботи, виконувані роботи, сферу діяльності за умови фактичного дотримання лаконічності викладення та якщо інше не передбачено у самому Класифікаторі професій чи відповідних нормативно-правових актах.

Згідно із роз'ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 № 25 «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років», відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах.

За таких обставин, професія - складач вагонів, за якою працював ОСОБА_3 має бути включена до його стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років.

У «Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників», випуск №66 Залізничний транспорт і метрополітен, ч. 2 «Робітники», затвердженому наказом Міністерства транспорту України від 17.12.1999 № 601, погодженим Мінпраці та соцполітики України (зі змінами), вказані кваліфікаційні характеристики робітників та описані завдання та обов'язки складача поїздів, до яких зокрема віднесено «… Розформовує формує поїзди і групи вагонів. Відчіпляє і причіпляє вагони до поїздів, подає вагони на вантажно-розвантажувальні та інші спеціалізовані колії і прибирає їх з цих колій. Переставляє вагони і поїзди з колії на колію, з парку в парк і передає їх з однієї станції на іншу. Закріплює та огороджує поїзди і вагони, які стоять на коліях станції або під час зупинки на перегоні, гальмовими башмаками та ручними гальмами і забирає їх з-під вагонів..».

Відтак, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що посада - складач вагонів, яку займав ОСОБА_3 є фактично уточненою похідним словом посадою до професії складача поїздів, а тому роботу на такій посаді слід вважати такою, що надає право на призначення пенсії за вислугу років.

Згідно з ч. 2 с. 71 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного Управління пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2016 року у справі №159/1902/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 05.10.2016 року