Справа № 161/6650/16-а
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6650/16-а
Провадження № 2-а/161/415/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі - Педич Ю.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області про визнання дій протиправними щодо призупинення виплати пенсії та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Луцького обєднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області про визнання дій протиправними щодо призупинення виплати пенсії та зобовязання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 05.11.2002 року перебуває на обліку в Луцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України, як отримувач пенсії за віком відповідно ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Вказує, що на момент призначення пенсії обіймав посаду заступника начальника територіального управління Дернаглядохоронпраці по Волинській області, що відносилась до посади, яка давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Зазначає, що з часу призначення пенсії продовжував працювати до 10.05.2016 року, коли був звільнений з роботи у звязку з виходом на пенсію.

З 01.04.2015 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII виплата йому пенсії відповідачем була припинена.

Перед звільненням, при зверненні до відповідача про можливість перерахунку пенсії він дізнався, що йому повинна була бути відновлена виплата пенсії з 01.06.2015 року, що зроблено.

05.05.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення виплати пенсії за віком за період з 01.04.2015 року по 01.01.2016 року, виплата якої була призупинена з 01.04.2015 року.

Проте, листом № 71/Д-01 йому відмовлено у виплаті раніше призупиненої пенсії в звязку з тим, що він працює на посаді, яка відноситься до категорії державних службовців.

Вважає, що відповідачем йому неправомірно відмовлено в поновленні пенсії.

Просить суд визнати протиправними дії Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо невиплати належної йому пенсії за віком як працюючому пенсіонеру за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року та зобовязати відповідача провести виплату йому пенсії за віком за 7 місяців 2015 року з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 30254,84 грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 з 05.11.2002 року перебуває на обліку в Луцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України, як отримувач пенсії за віком відповідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (а.с. 9).

В той же час, на момент призначення пенсії позивач обіймав посаду заступника начальника територіального управління Дернаглядохоронпраці по Волинській області, що відносилась до посади, яка давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» (а.с. 10, 11).

05.05.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення виплати пенсії за віком за період з 01.04.2015 року по 01.01.2016 року, виплата якої була призупинена з 01.04.2015 року.

Проте, листом № 71/Д-01 йому відмовлено у виплаті раніше призупиненої пенсії, псилаючись на те, що згідно Закону № 213-VIII з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII (далі - Закон № 911-VIII), яким продовжено до 31.12.2016 року, що особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», пенсії не виплачуються (а.с. 12, 13).

Частиною 1 статті 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Позивач, працюючи на посаді державного службовця після призначення пенсії, продовжував сплату обов'язкових платежів, є особою, яка підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню в розумінні статті 11 Закону № 1058-IV.

З 01 квітня 2015 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02 березня 2015 р., пп. 2 п.12 розділу 1 якого внесені зміни в ст. 47 Закону № 1058-IV, згідно яких:

Тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", то в період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року пенсія, призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" йому виплачуватись не повинна.

Станом на 01.06.2015 року посада, на якій працював позивач, передбачала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим відповідачем виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 р. прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і, відповідно, пенсії за цим Законом не призначаються.

З 01 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України "Про державну службу", пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01 червня 2015 р. посада, на якій працює позивач, не передбачає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим, передбачені ст.47 Закону № 1058-IV підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Таку ж правову позицію висловив Верховний суд України в постанові від 24 травня 2016 року.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю зазначених у ст. 47 вказаного Закону підстав для її невиплати.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч. 1ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Матеріалами справи встановлено, що 05.05.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати з 01.06.2015 року пенсії по віку, отже з цієї дати можна вважати, що позивач дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Заяви про поновлення строку для звернення до суду за захистом порушених прав позивач не подавав.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги позовні вимоги, які виходять за межі строку звернення до суду, слід залишити без розгляду.

З огляду вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу спірної пенсії та зобов'язати провести виплату в межах строку звернення до суду в період до 31.12.2015 року та виплатити недоотримані кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 71, 86, 99, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2, 186, КАС України, на підставі ст.ст.1, 3, 6, 8, 19, 22, 64, 92 Конституції України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними відмову Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області у виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком як працюючому пенсіонеру за період з 05.11.2015 року по 31.12.2015 року.

Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Волинської області провести виплату ОСОБА_1 пенсії за віком за період з 05.11.2015 року по 31.12.2015 року включно.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк