Справа № 818/758/16
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 вересня 2016 року м. Київ К/800/25511/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати неправомірними дії Головного територіального управління юстиції у Сумській області при здійсненні перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконанні повноважень при ліквідації ПП "Зевс", а також визнати противоправним та скасувати розпорядження №4 про усунення недоліків від 03.06.2016 Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що обставини щодо не здійснення ОСОБА_1 належного розшуку майна боржника, не вжиття заходів з повернення майна в порядку визнання недійсними сумнівних угод керівника боржника до моменту порушення справи про банкрутство, не закриття рахунків ПП «Зевс» в установах банків, не вжиття всіх можливих заходів щодо витребування у директора боржника ОСОБА_2 печатки, штампів, бухгалтерської та іншої документації ПП «Зевс» встановлені постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2015 по справі № 5021/1522/12 та ухвалою господарського суду Сумської області від 28.03.2016 у справі №5021/1522/12. Встановлюючи вказані обставини, суд касаційної інстанції посилається на норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, чинній до 19.01.2013, що також підтверджує правильність застосування норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 30.06.1999, оскільки саме вказана редакція зі змінами діяла до 19.01.2013.

Під час проведення перевірки, встановлені судовими рішеннями порушення ОСОБА_1 під час виконання повноважень ліквідатора ПП "Зевс" вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ним не усунені та знайшли своє підтвердження при проведенні планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, за результатами якої складено відповідний акт від 03 червня 2016 року № 12 та видано оспорюване розпорядження про усунення порушень від 03 червня 2016 року № 4, яким вирішено: у термін до 04 липня 2016 року арбітражному керуючому ОСОБА_1 усунути вище перелічені порушення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що в Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) чітко визначено порядок проведення перевірки, хоча відсутнє саме поняття "порушення", і суб'єктивізм в діяльності державного органу не допускається та заборонений, тому що це приводить до порушення прав людини передбачених Конституцією та законами України. У разі порушення Закону наступає відповідальність, а згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції від 30.06.1999, відсутнє саме поняття порушення Закону, а тим більше відповідальності.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ознак необґрунтованого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права в касаційній скарзі не зазначено та викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Крім того, доводи та зміст касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дає підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни чи скасування рішень.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка