Справа № 314/3370/15-а
Суддя: Надворна О. С.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/3370/15-а
Провадження № 2-а/314/3/2016 Номер рядка звіту 81
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2016 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Надворної О.С.

при секретарі судового засідання Якубовській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобовязання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобовязання призначити пенсію.

Позовні вимоги, з врахуванням поданої пізніше, а саме 28.12.2015 року уточної позовної заяви, ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 27.02.2015 року він звернувся до управління ПФУ в Вільнянському районі Запорізької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки на цей час досяг 55 років та мав загальний стаж роботи більше 25 років 6 місяців, з них більше 12 років 6 місяців стажу за Списком №2.

Для підтвердження пільгового стажу позивач надавав трудову книжку, архівні довідки.

Але рішенням управління ПФУ в Вільнянському районі Запорізької області, прийнятим на засіданні комісії з призначення та виплати пенсій та оформленим витягом з протоколу від 20.05.2015 року № 5, у призначенні позивачу пенсії було відмовлено через відсутність необхідного пільгового стажу за Списком № 2.

Вказане рішення позивач просить суд визнати протиправним та його скасувати, зобовязати відповідача зарахувати до його пільгового стажу спірні періоди роботи, зобовязати відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.12.2014 року.

В судове засідання позивач та його представник не зявились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності його представника, в якій позивач позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі на підставах, вказаних у ньому та з урахуванням наявних у справі доказів.

Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та письмові пояснення за вх. № 10128/16-вх. від 13.07.2016 року, в яких вказує на відсутність підстав для задоволення позову, правомірність дій відповідача обґрунтовувала відсутністю підтвердження документами пільгового стажу за Списком № 2 за спірні періоди, посилалась на норми Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. № 637, Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 10.11.2006 р. №18-1, позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Суд, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами письмові докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавств, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд, згідно із ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У Рішенні від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Предметом розглядуваного позову є оскарження рішення пенсійного органу про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії з підстав відсутності пільгового стажу за Списком № 2.

27.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Вільнянському районі Запорізької області за призначенням пенсії за віком відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за Списком №2.

Рішенням управління ПФУ в Вільнянському районі Запорізької області, прийнятим на засіданні комісії з призначення та виплати пенсій та оформленим витягом з протоколу від 20.05.2015 року № 5, у призначенні позивачу пенсії було відмовлено.

Згідно із п. 2 Прикінцевих положень закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років місяців, з них не менше 12 років 6 місяців, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Із змісту вказаної норми вбачається, що підставами для призначення позивачу пенсії з моменту досягнення ним 55 років є наявність стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців роботи повний робочий день за професією, передбаченою Списком № 2.

ОСОБА_1 народився 30.11.1959 року, що підтверджується його паспортом, копія якого міститься у справі, отже, на час звернення за призначенням пенсії досяг 55 років.

Загальний стаж позивача складає більше 25 років, що підтверджується розрахунком, наданим позивачем та не заперечується відповідачем, отже, не є спірним.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає і пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яким основним документом, що підтверджує стаж роботи визнано трудову книжку.

Оскільки виключно законами визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, із огляду пріоритетності законів над підзаконним актами, нормативно-правовий акт, яким є Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не може перешкоджати або встановлювати додаткові умови для визначення права на пенсію.

Крім того, вказаним Порядком передбачено право осіб надавати відповідні уточнюючі довідки, а не обовязок, невиконання якого могло б потягнути відмову у призначенні пенсії.

Отже, довідка підприємства про стаж особи, який дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах, може бути лише одним з джерел інформації про наявність такого стажу та основним джерелом лише за відсутності трудової книжки.

Відтак, відомості про наявність у ОСОБА_1 стажу роботи за списком № 2 в першу чергу підтверджуються записами в трудовій книжці, і лише за відсутності таких записів відповідними довідками з місця роботи.

За змістом Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, на необхідність застосування якого посилається відповідач, він також передбачає можливість особи підтвердження пільгового стажу комісіями при головних управліннях ПФУ, а не її обовязок.

Згідно із записами № 3-23, 30-31 у трудовій книжці ОСОБА_1, копія якої міститься у матеріалах справи, він працював з 23.05.1980 року по 04.09.1983 року за професією слюсаря по ремонту металургійного та цементного обладнання у «Норільськреммонтаж», що складає 3 роки 3 місяці 12 днів, з 13.09.1984 року по 16.05.1985 року за професією формувальника-заливника в Вільнянській РОСХТ - 08 місяців 3 дні, з 02.06.1985 по 13.07.1987 року за професією монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій ПМК №26 тресту «Южэлектросетьстрой» - 2 роки 1 місяців 12 днів, з 07.09.1987 року по 12.01.1988 року за професією монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій на постійно діючому будівельному поїзді №6 «Южэлеваторстрой» 4 місяців 6 днів, з 19.01.1988 року по 09.09.1988 року за професією монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій СУ-103 «Дніпростальконструкція» 7 місяців 21 днів, з 03.08.1992 року по 20.08.1992 року за професією електрозварника у Вільнянському комбінаті хлібопродуктів - 18 днів, з 01.07.2005 року по 02.03.2015 року за професією електрогазозварника у ТОВ «Строитель» 8 років 8 місяців 2 дні.

При зарахуванні вказаних періодів роботи ОСОБА_1 до його пільгового стажу за списком №2, він складатиме більш ніж 12 років і 6 місяців, тобто стаж достатній для призначення пенсії у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 55 років.

В оскаржуваному рішенні УПФУ в Вільнянському районі Запорізької області із загального стажу ОСОБА_1 за Списком №2 визнає лише 08 років 05 місяців 27 днів за період його роботи у ТОВ «Строитель», який підтверджується уточнюючою довідкою підприємства.

Також відповідну уточнюючу довідку суду було надано ПрАТ «Агротехсервіс» за період роботи позивача з 13.09.1984 року по 16.05.1985 року за професією формувальника-заливника в Вільнянській РОСХТ, що передбачена Списком №1, та відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» цей період підлягає зарахуванню до стажу за Списком №2, оскільки такий стаж передбачає право на пенсію на більш пільгових умовах.

Надати уточнюючі довідки для підтвердження інших періодів роботи за Списком №2 ОСОБА_1 можливості не має, оскільки підприємства, на яких він працював, або ліквідовані без визначення правонаступника, або фактично припинені без реєстрації ліквідації та передачі справ в архів, що підтверджується архівними довідками та витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Довідкою ВАТ «Норільський горно-металургійний комбінат ім. А.П. Завенягіна» додатково підтверджується, що у період з 23.05.1980 року по 04.09.1983 року ОСОБА_1 працював за професією слюсаря по ремонту металургійного та цементного обладнання, копія довідки долучена до матеріалів справи.

Професія слюсаря по ремонту металургійного та цементного обладнання передбачена за кодом 2180100а-18559, 2150100а-18559 у Списку №2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

Посилання відповідача на безпідставність вимог позивача щодо зарахування періоду роботи з 23.05.1980 року по 04.09.1983 року у 1,5 розмірі, спростовується самими позовними вимогами, в яких він цього не просить.

Тим більш, що при зарахуванні у одинарному розмірі всіх вищевказаних періодів роботи позивача по 30.11.2014 року до стажу за Списком №2 він складатиме 15 років 4 місяці 13 днів.

Копіями документів, наданими архівним відділом ТОВ «Крок», підтверджується, що у період з 02.06.1985 по 13.07.1987 року ОСОБА_1 працював за професією монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій ПМК №26 тресту «Южэлектросетьстрой», отримував заробітну плату, відомостей про роботу неповний робочий день вказані документи не містять.

Довідками державного архіву Миколаївської області від 22.04.2016 року підтверджується факт роботи за професією монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій на постійно діючому будівельному поїзді №6 «Южэлеваторстрой» та отримання ним заробітної плати за період з 07.09.1987 року по 12.01.1988 року, відомостей про виконання роботи з неповним робочим днем дані довідки не містять.

Копіями документів з особової справи позивача, копією наказу про атестацію робочих місць та довідками наданими архівним відділом Запорізької міської ради від 12.01.2016 року, підтверджується факт роботи позивача у шкідливих умовах за період з 19.01.1988 року по 09.09.1988 року за професією монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій у СУ-103 «Дніпростальконструкція», відомостей про виконання роботи з неповним робочим днем дані довідки не містять.

Також за вказаний період пільговий стаж ОСОБА_1 підтверджується копією його особової картки №7522955 за період роботи з 19.01.1988 по 09.09.1988 року із зазначенням професії та періодів його роботи. У розділі третьому «Назначения и перемещения» вказаної особової справи, відомостей, що свідчили б про виконання ОСОБА_1 іншої роботи а ніж за професією монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій не міститься.

Професія монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій, за якою ОСОБА_1 працював у періоди: з 02.06.1985 по 13.07.1987 року, з 07.09.1987 року по 12.01.1988 року, з 19.01.1988 року по 09.09.1988 року, передбачена за кодом 2290000а-14612 у Списку №2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

Довідками, виданими Вільнянським місцевим архівом 19.11.2014 року, підтверджується факт роботи ОСОБА_1, отримання ним заробітної плати за період з 03.08.1992 року по 20.08.1992 року за професією електрозварника у Вільнянському комбінаті хлібопродуктів

Професії електрозварника та електрогазозварника у розділі «Загальні професії» Списку №2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

Всі спірні періоди роботи, які позивач просить зарахувати до пільгового стажу за Списком №2, були відпрацьовані ним до 21.08.1992 року.

Оскільки «Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 р. № 442, набув чинності з 21.08.1992 року, до цього часу атестація робочого місця не потребується.

Посилання відповідача на необхідність звернення за підтвердженням пільгового стажу до Головного управлінням ПФУ в Запорізькій не свідчать про правомірність дій відповідача щодо розгляду звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 та не підтверджують правомірність оскаржуваного рішення про відмову у її призначенні у звязку з наступним.

Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» обовязок з призначення та виплати пенсій покладено саме на органи Пенсійного фонду України за місцем проживання заявника, яким є відповідач.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначено статтею 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зокрема, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду у визначеному порядку. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року за №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії при зверненні особи з відповідною заявою та не пізніше 10 днів після її надходження розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії.

Згідно із п. 3.3. цього Порядку орган, що призначає пенсію, надає: розяснення особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, заява та необхідні документи для підтвердження пільгового стажу Комісією при головному управлінні Пенсійного фонду України в областях подаються саме через органи ПФУ за місцем проживання заявника, де перевіряються на предмет правильності їх оформлення та відповідність викладених у них відомостей даним паспорта та документам про стаж заявника.

У порушення вказаних положень відповідач розглядав заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 з перевищенням строку розгляду більш ніж на 2 місяці, при цьому не вчинив жодних дій із допомоги ОСОБА_1 в отриманні необхідних документів, не надав кваліфікованої допомоги та розяснень щодо необхідності звернутись до Головного управління ПФУ в Запорізькій області за підтвердженням пільгового стажу, не надав відповідного бланку заяви, не здійснив жодного запиту для отримання необхідних для цього довідок чи перевірки первинних документів, що підтверджується змістом оскаржуваного рішення та обставинами справи та вказує на неналежний розгляд звернення позивача та протиправність рішення.

До того ж, у своїх письмових поясненнях відповідач лише припускає, що всі підприємства, установи, організації, на яких працював ОСОБА_1 у спірні періоди роботи ліквідовані. При цьому доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, заперечуючи проти позову, відповідач не надав доказів, які б підтверджували всі його доводи, а також те, що в спірні періоди позивач працював з неповним робочим днем або за іншою професією, ніж та, що передбачена Списком №2.

Отже, відповідачем не представлено доказів правомірності ухвалення оскаржуваного рішення та доказів повного і обґрунтованого розгляду звернення позивача за призначенням пенсії.

Наведене свідчить, що відмовляючи позивачу у зарахуванні до його пільгового стажу за Списком № 2 спірних періодів роботи та у призначенні пенсії, відповідач діяв усупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст. 45 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком позивачу мала бути призначена з дня наступного за днем набуття пенсійного віку, тобто з 01.12.2014 року, оскільки за її призначенням він звернувся у тримісячний термін з дня набуття відповідного права.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає встановленим у ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям визначення правомірності рішень субєктів владних повноважень, є протиправним та має бути скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобовязання призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.12.2014 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 4, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ч. 4 ст. 9, ст. ст. 10, 11, 18, ч. 1 ст. 41, 71, 72, ч. 4 ст. 122, 158, 163, КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати рішенням управління ПФУ в Вільнянському районі Запорізької області, прийнятим на засіданні комісії з призначення та виплати пенсій та оформленим витягом з протоколу від 20.05.2015 року № 5 про відмову у призначенні ОСОБА_1пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправним та його скасувати.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Вільнянському районі Запорізької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.12.2014 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.С. Надворна

26.07.2016