Справа № 804/5851/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 р. справа № 804/5851/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Павловського Д.П., розглянувши у місті Дніпропетровську в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест-Технолоджі» про застосування заходів реагування, -
Державна екологічна інспекція у Житомирській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест-Технолоджі», в якому просить:
- застосувати заходи реагування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест-Технолоджі», шляхом часткової зупинки діяльності, а саме: забороною здійснення викидів в атмосферне повітря та використання води з підземного водоносного горизонту для господарсько-побутових потреб до моменту отримання дозволів на спеціальне водокористування та викиди в атмосферне повітря ТОВ «Форест-Технолоджі» та експлуатації газоочисного устаткування ГОУ до моменту розроблення технічного паспорта.
В обґрунтування позову зазначено, що проведеною перевіркою встановлені порушення, які в ході перевірки та у встановлений строк усунені не були, у зв'язку із чим, вжиття заявлених заходів реагування є повністю обґрунтованим, а подальша робота підприємства із виявленими порушеннями пожежної безпеки створює загрозу життю та/або здоров'ю людей.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.
В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Станом на час розгляду справи заперечень на адміністративний позов не надходило.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що з 28.07.2016 року по 05.08.2016 року Державною екологічною інспекцією у Житомирській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест-Технолоджі».
Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря , водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами встановлено, що відповідач порушує природоохоронне законодавство, а саме здійснює:
- викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел комплексу по розпилюванню та обробці деревини здійснює за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;
- забір води з підземного водоносного горизонту для господарсько-побутових потреб ТОВ «Форест - Технолоджі» здійснюється за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, не ведеться облік забору та використаної води та не подається звіти за формою 2-ТП (водгосп), що є порушенням п. п. 7,9 ст.ст. 25,44,48, 49 Водного кодексу України;
- не виконані вимоги щодо експлуатації газоочисного устаткування ГОУ тобто не розроблений технічний паспорт на ГОУ (циклон в цеху по переробці відходів деревини) та не забезпечено його безперебійну ефективну роботу водночас не проводяться перевірки на відповідність фактичним параметрам роботи ГОУ проектним показникам;
- не ведеться облік відходів за встановленою формою № 1 -ВТ (відходи);
- не призначена наказом по підприємству відповідальна особа у сфері поводження з відходами;
- не розроблений проект нормативів утворення відходів із розрахунку граничних норм накопичення та комплексний план організації роботи у сфері поводження з відходами щодо зниження утворення відходів.
Акт перевірки підписаний директором підприємства без заперечень.
Вказані порушення виставлені в приписі № 87/5 від 12.08.2016 року щодо усунення зафіксованих актом перевірки порушень, який керівник підприємства отримав 14.08.2016 року.
Вирішуючи питання про необхідність вжиття заявлених заходів реагування у розглянутому випадку, суд виходить із наступного.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V.
За визначенням, наведеним у ст.1 Закону № 877-V, держаний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.
За приписами ч.1 ст.3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 877-V виключно законами встановлюються:
- органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;
- види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); - повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;
- вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;
- спосіб здійснення державного нагляду (контролю);
- санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).
Згідно ч.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2014 року №454/2011 (далі - Положення), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр). Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Відповідно до ч.3 Положення, основними завданнями Держекоінспекції України є, зокрема, реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Згідно п.2 ч.4 Положення, Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням, у тому числі підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форми власності і господарювання, вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, зокрема, щодо наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин.
Частиною 6 Положення встановлено, що Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема:
- проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження (пункт 5);
- перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (дозволи, ліцензії, сертифікати, висновки, рішення, ліміти, квоти, погодження, свідоцтва) (пункт 8);
- приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (пункт 15).
Абзацом 2 ч.1 ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни-суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.
Згідно ч.5 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Частиною 6 вказаної статті Закону передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
Відповідно до ч. 7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Частиною 5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.
Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження усунення виявлених порушень, що свідчить про обґрунтованість вимог позивача.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно статті 86 цього КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Житомирській області обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню в повному обсязі.
Поряд з цим, суд роз'яснює сторонам, що відповідно до частин 12, 13 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України особа має право подати заяву про скасування заходів реагування, застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ч.4 ст. 94 КАС України, згідно з якими, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест-Технолоджі» про застосування заходів реагування - задовольнити повністю.
Застосувати заходи реагування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест-Технолоджі» (код ЄДПРОУ 39748644), шляхом часткової зупинки діяльності, а саме: забороною здійснення викидів в атмосферне повітря та використання води з підземного водоносного горизонту для господарсько-побутових потреб до моменту отримання дозволів на спеціальне водокористування та викиди в атмосферне повітря ТОВ «Форест-Технолоджі» та експлуатації газоочисного устаткування ГОУ до моменту розроблення технічного паспорта.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.П. Павловський