Справа № 825/1072/16
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1072/16 Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Л.О.,
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернігівської митниці Державної фіскальної служби на Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Семенівська мануфактура" до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування Рішення про коригування митної вартості товарів та Картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

В С Т А Н О В И В:

У зв'язку з неприбуттям жодного з представників осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 2 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, судове рішення суду першої інстанції в його резолютивній частині змінити з наступних підстав.

11.03.2016 року між Позивачем, як Покупцем та ZHEJIANG KINGSAFE INTERLINING CO., LTD, як Постачальником, укладено Контракт № ZKSK/2016 (а.с.23-27), згідно зі ст. 1 якого, Постачальник зобов'язується передати у власність Позивачу, а Позивач прийняти і оплатити товари в асортименті, в подальшому іменований Товар згідно з умовами даного контракту. Як зазначено у ст. 3 Контракту, ціна за одиницю Товару погоджується та встановлюється в рахунку-фактурі на кожну окрему партію Товару до даного контракту.

Як вбачається з Інвойсу від 31.03.2016 № JFSN3013 та Пакувального листа до зазначеного Інвойсу (а.с. 51-54), партія товару, яка підлягає поставці складається з нетканого матеріалу встановленої кількості та загальною вартістю 17737,07 доларів США.

20.10.2014 між Приватним підприємством "Національні традиції", як Виконавцем, та Позивачем, як Замовником, укладено Договір № 20/10-14/02 про надання послуг по декларуванню товарів (а.с.45-47), яким Позивач доручає, а Виконавець зобов'язується за обумовлену плату в обумовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів Замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у Харківській митниці, а також надавати інші, пов'язані із зовнішньоекономічною діяльністю Позивача, послуги.

24.05.2016 року з метою митного оформлення товару до митного органу в електронному вигляді подано митну Декларацію № 102110001/2016/200947 до якої надано наступні документи: Контракт № ZKSK/2016 від 11.03.2016; Інвойс № JFSN3013 31.03.2016; Пакувальний лист до інвойсу № JFSN3013 від 31.03.2016; Видаткову накладну № JFSN2903 від 29.03.2016; Відвантажувальну специфікацію № JFSN0104 від 01.04.2016.

Також, Позивачем Відповідачу подано копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості, зокрема: міжнародні товарно-транспортні накладні, коносаменти, калькуляції, звіт про оцінку майна, листи Постачальника та Позивача, Прайс-листи.

У зв'язку з тим, що Відповідачу подані документи, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, ним прийнято Рішення про коригування митної вартості товару від 24.04.2016 №102000010/2016/000124/2 (а.с.15-16).

Як на підставу для прийняття Рішення, Відповідачем зазначено, що прайс-листи 25.03.2016 року № JFSN2503 не містять інформації щодо періоду дії цін; калькуляція собівартості на товари від 04.04.2016 року № JFSN3103/0404/001 дійсна на період з 11.01.2016 року по 12.03.2016 року, в той час як відвантаження товару здійснено 31.03.2016 року згідно Інвойсу від 31.03.2016 року №JFSN3103, відвантаження товару здійснено не в період виробництва, калькуляція не містить інформації про складські витрати на їх зберігання; Звіт про оцінку майна від 24.05.2016 року № 05-04/05/89 подано не в повному обсязі та не дає можливість перевірити ціноутворення; згідно ст. 2 „Умови поставки" контракту від 11.03.2016 року № ZKSK/2016 та інвойсу від 31.03.2016 року № JFSN3103 умовами поставки згідно „Інкотермс - 2010" є CFR - UA ODESSA. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Тобто на момент митного оформлення Позивачем не виконано вимоги частини другої ст. 53 МКУ, а саме не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідачем прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2016/00115, якою Позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товару та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечить можливість прийняття Відповідачем митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (а.с.17-20).

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої ст.51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

А згідно з частиною другою ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини першої-третьої ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості; контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу; за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини першої-шостої ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з частиною другою ст.58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Зі змісту оскарженого Рішення про визначення митної вартості товарів, митну вартість визначено за шостим (резервним) методом.

Щодо відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості товарів Відповідачем зазначено, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Проте, Позивачем для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, подано Рахунок-фактуру (Інвойс № JFSN3013 31.03.2016 року), Пакувальний лист до інвойсу № JFSN3013 від 31.03.2016 року (а.с.51-54).

Зазначений рахунок сплачено частково, оскільки відповідно до ст. 4 Контракту №ZKSK/2016 від 11.03.2016 року, оплата за Товар здійснюється на протязі трьох місяців з фактичної дати поставки.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Контракту, умови поставки визначаються та погоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару та вказуються в рахунку-фактурі. Як вбачається із зазначеного Рахунку-фактури попередня оплата за даною поставкою не погоджувалась та не проводилась.

Також, Позивачем надано Відповідачу Видаткову накладну № JFSN2903 від 29 березня 2016 року та Відвантажувальну специфікацію № JFSN0104 від 01 квітня 2016 року (а.с.28-31), які підтверджують факт отримання задекларованого товару.

При цьому, з Інвойсу № JFSN3013 31.03.2016 вбачається, що Товар поставляється за базисом поставки CFR ODESSA, тобто Постачальник взяв на себе зобов'язання сплатити витрати необхідні для доставки Товару в зазначений порт призначення.

Отже, надані Позивачем Відповідачу документи на підтвердження вартості товару, не містять розбіжностей, мають всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за них, а тому Позивачем належним чином підтверджено заявлену митну вартість товарів, а Відповідачами належних та допустимих доказів правомірності коригування митної вартості товарів Позивача не надано.

Відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачами не виконано.

Згідно із частиною другою ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Предметом адміністративного позову в даній справі є скасування оскарженого Позивачем Рішення Відповідача, а відповідно до п. 1 частини другої ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень і його скасування, тобто, скасування рішення суб'єкта владних повноважень є наслідком саме визнання його протиправним, у зв'язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про необхідність виходу для повного захисту інтересів Позивача за межі позовних вимог та визнання оскарженого Позивачем Рішення Відповідача протиправним і його скасування.

Згідно зі ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є, зокрема правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, у зв'язку з чим Постанова суду першої інстанції в її резолютивній частині змінюється.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 201, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково, Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2016 року в її резолютивній частині змінити, замінити в її другому та третьому абзацах слово «Скасувати» на фразу «Визнати протиправним і скасувати».

В іншій частині Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Степанюк А.Г.

Кузьменко В. В.