Справа № 818/835/16
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 р. Справа №818/835/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом в якому , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.87-88), просить:

- скасувати рішення Державної податкової служби ДФС у Сумській області (далі відповідач, ДПІ в м.Сумах) від 24.06.2016 року №/30962 про застосування штрафних санкцій в розмірі 1532,20 грн.;

- скасувати вимогу ДПІ в м.Сумах від 24.06.2016 року № ф- /30961 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 15322,03 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Сумах від 24.06.2016 року №/30958 про донарахування податку з доходів фізичних осіб в розмірі 39665,05 грн.;

- скасувати податкове повідомлення рішення ДПІ в м.Сумах від 24.06.2016р. №/30908 про застосування фінансових санкцій в розмірі 340,0 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ м.Сумах від 24.06.2016 року №/30959 з податку на додану вартість в сумі 114508,75 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Сумах від 24.06.2016 року №/30960 з єдиного податку фізичних осіб в розмірі 46637,78 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Сумах від 24.06.2016р. №/30963 про застосування адміністративного штрафу в розмірі 170,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення, рішення про нарахування штрафних санкцій та вимога податкової інспекції ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а відтак, суперечать ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов'язок по оплаті грошового зобов'язання на користь Державного бюджету України.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги і доводи заявленого позову, просили суд прийняти рішення про задоволення позову.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог з урахуванням обставин, викладених у письмовому запереченні (а.с.116-117).

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. За результатами перевірки, в акті були зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, за що позивачу було донараховано податкові зобовязання.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Як свідчить з матеріалів справи, ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у сумській області було проведено документальну позапланову перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р., правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р. За наслідками поведеної перевірки було складено Акт від 21.03.2016р. №564/18-19-13-04//40.

З урахуванням виявлених порушень, відповідачем було складено та надіслано на адресу позивача:

- рішення від 05.04.2016 року №/15945 про застосування штрафних санкцій в розмірі 3605,60 грн.,

- вимогу від 05.04.2016 року №/15947 по сплаті боргу по ЄСВ на суму 39306,03 грн.,

- податкове повідомлення рішення від 05.04.2016р. №/15942 з єдиного податку фізичних осіб в розмірі 57283,43 грн.,

- податкове повідомлення-рішення від 05.04.2016р. №00120017-3/15943 з податку на додану вартість в сумі 108783,75 грн.,

- податкове повідомлення-рішення від 05.04.2016р. №/15940 про застосування адміністративного штрафу в розмірі 680.00 грн.,

- податкове повідомлення-рішення від 05.04.2016р. №/15938 про донарахування податку з доходів фізичних осіб в розмірі 271205,23 грн.

Стаття 55 ПК України передбачає, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу мсже бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Позивачем було оскаржено вище зазначення рішення податкового органу в порядку адміністративного оскарження.

У ході розгляду первинної скарги Головним управлінням ДФС у Сумській області у відповідності до підпункту 78.1.5. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України було ініційовано ДПІ у м.Сумах забезпечити організацію та проведення документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань, що стали предметом оскарження (лист ГУ ДФС у Сумській області від 24.05.2015р.)

ДПІ у м.Сумах було проведено документальну позапланову перевірку за наслідками якої було складено Акт від 10.06.2016р. №1404/18-19-13-04//117.

В ході перевірки було встановлено, що у період з 1 січня 2014 року по 30 червня 2014 року та з 1 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року ФОП ОСОБА_1, обравши спрощену систему оподаткування, обліку та звітності здійснювала діяльність із застосуванням ставки єдиного податку, встановленої для сплати єдиного податку платниками єдиного податку 3 групи.

У період з 1 липня 2014 року по 30 червня 2015 року ФОП ОСОБА_1, обравши спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, здійснювала діяльність із застосуванням ставки єдиного податку платниками єдиного податку 2 групи.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-УІ визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи , які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Відповідно до даних норм ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного внеску етап загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Посилаючись на пункт 1 частини 2 статті 6 розділу ІІ Закону №2464 відповідач зазначає, що платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

При цьому, відповідачем взято до уваги положення Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, яку затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі Інструкція №449), відповідно до якої визначено, що обчислення сум єдиного внеску зазначеною категорією платників здійснюється на підставі даних річних податкових декларацій та результатів перевірок діяльності таких осіб, що призвели до збільшення або зменшення розміру доходу, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

З урахуванням висновків податкового органу про перевищення ФОП ОСОБА_1 протягом 2014 року встановленого обсягу доходу для платників єдиного внеску другої групи , ФОП ОСОБА_1 було анульовано свідоцтво платника єдиного податку та переведено її з 1 жовтня 2014 року по 30 червня 2015 року на загальну систему оподаткування, обліку і звітності.

З урахуванням наданих в ході перевірки первинних документів, які підтверджують понесені витрати, ДПІ у м.Сумах були опрацьовані питання формування податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, з податку на додану вартість, єдиного податку з фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2014-2015 роки та з урахуванням вимог пункту 299.11. статті 299 ПК України встановлені порушення, зокрема:

- пункту 164.1 статті 164, пункту 167.1 статті 167, пунктів 177.1, 177.2, 177.4 статті 177 ПК України, в результаті чого підприємцем занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 31460,04 грн., у тому числі за 2014 рік на 28211,94 грн., за 2015 рік на 3248.10 грн.;

- пункту 291.4 статті 291, пунктів 292.1, 292.5 статті 292, пунктів 293.1, 293.4 статті 293, пункту 296.6 статті 296, пункту 299.11 статті 299 ПК України, в результаті чого занижено єдиний податок з фізичних осіб на суму 37310,22 грн.;

- підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 ПК України, в результаті чого застосовано штрафні санкції за неподання податкових декларацій про доходи за 2014 2015 роки у розмірі 170 грн. за кожне неподання;

- пункту 181.1 статті 181, пунктів 183.1, 183.2, 183.10 статті 183, підпункту «б» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 200.1 статті 200 ПК України, в результаті чого підприємцем занижено податок на додану вартість на загальну суму 91607 грн., у тому числі за лютий 2015 43950, травень 2015 43077 грн., серпень 2015 320 грн., вересень 2015 3000 грн., жовтень 2015 450 грн., листопад 2015р. 360 грн., грудень 2015р. 450 грн. ;

- пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України в звязку з неподанням повідомлення про обєкти оподаткування за формою 20-ОПП, в результаті чого на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 170 грн.

Відповідно до результатів документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 (Акт від 10 червня 2016р. №1404/18-19-13-04//117) частково спростовані висновки документальної позапланової виїзної перевірки, які викладені в Акт від 21 березня 2016 року №564/18-19-13-04//40.

З урахуванням висновків, викладених в Акті перевірки від 10.06.2016р. відповідачем було прийнято відповідні рішення та податкові повідомлення-рішення та вимогу про сплату боргу, а саме:

- рішення від 24.06.2016 року №/30962 про застосування штрафних санкцій в розмірі 1532,20 грн. (а.с.89);

- вимогу від 24.06.2016 року № ф- /30961 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 15322,03 грн. (а.с.90);

- податкове повідомлення-рішення від 24.06.2016 року №/30958 про донарахування податку з доходів фізичних осіб в розмірі 39665,05 грн., у тому числі за податковими зобовязаннями 31460.04 грн., за штрафними санкціями 7865,01 грн. (а.с.91);

- податкове повідомлення рішення від 24.06.2016р. №/30908 про застосування фінансових санкцій в розмірі 340,0 грн. (а.с.92);

- податкове повідомлення-рішення від 24.06.2016 року №/30959 з податку на додану вартість в сумі 114508,75 грн. (а.с.93);

- податкове повідомлення-рішення від 24.06.2016 року №/30960 з єдиного податку фізичних осіб в розмірі 46637,78 грн. (а.с.94);

- податкове повідомлення-рішення від 24.06.2016р. №/30963 про застосування адміністративного штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с.95).

Суд не погоджується з висновками податкового органу і вважає, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату недоїмки прийняті безпідставно та необґрунтовано.

Як свідчить з Актів перевірки та письмових обґрунтувань відповідачем своєї позиції, єдиною підставою для здійснення всіх вищезазначених донарахувань , які стали підставою для прийняття відповідних податкових повідомлень-рішень, є безпідставне переведення ФОП ОСОБА_1 з 2-ї групи платників єдиного податку на загальну систему оподаткування з 01.10.2014 року у звязку з нібито перевищенням нею обсягу доходів протягом календарного року та анулюванням свідоцтва платника єдиного податку.

Так, в період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року позивач, як платник податків, перебувала на 3й групі єдиного податку, отримавши за вказаний період дохід в розмірі (як визначено перевіркою) 480756, 28 грн., а в період з 01.07.2014 по 30.06.2015 року - на 2-й групі єдиного податку., отримавши в 2014 році дохід в розмірі 980630,0 грн. (Що не перевищує 1000000 грн.)

Статтею 7 Податкового кодексу України визначені загальні засади встановлення податків і зборів, які полягають в тому, що під час встановлення податку обов'язково визначаються між іншими такі елементи, як об'єкт оподаткування та база оподаткування.

Ст. 22 ПКУ визначено, що "....Об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші обєкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку. "

Ст. 23 ПКУ визначено, що "...базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об'єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об'єкта оподаткування, до якого застосовується податкова стажа і який використовується для визначення розміру податкового зобов'язання. 23.2. База оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо. 23.3. У випадках, передбачених цим Кодексом, один об'єкт оподаткування може утворювати кілька баз оподаткування для різних податків. 23.4. У випадках, передбачених цим Кодексом, конкретна вартісна, фізична або інша характеристика певного об'єкта оподаткування може бути базою оподаткування для різних податків. "

Тобто, аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що один і той же об"єкт може одночасно оподатковуватись тільки різними податками, а податками одного й того ж виду протягом одного податкового періоду оподатковуватись не може.

Отже, суд погоджується з позицією позивача відносно того, що при проведенні перевірки і подальшому винесенні за її результатами рішень-повідомлень про стягнення донарахованих сум податків працівники податкової порушили вимоги чинного законодавства включивши в базу оподаткування об'єкт оподаткування, який вже оподатковувався в тому ж періоді податком одного й того ж виду (єдиним податком), внаслідок чого вони невірно трактували норму податкового кодексу, закріплену в ст. 291 .( ПКУ на момент перевірки) відповідно до якої одним з критеріїв платника єдиного податку 2-ї групи є дохід, що не перевищує 100000 грн. на календарний рік.

Те, що законодавець не вказав у тексті ст. 291 застережень про отримання такого доходу платником податку за час перебування саме на 2-й групі єдиного податку в календарному році не дає працівникам податкової права розширено трактувати дану норму приєднуючи до бази оподаткування обєкти (доходи) вже оподатковані в тому ж календарному році, як доходи отримані платником податків за час перебування на 3-й групі єдиного податку, оскільки при такому трактуванні даної норми вона суперечить принципам, закріпленим ст. 23 ПК України.

Враховуючи ж наявність в ПК України норми, закріпленої п 4.1.4., яка передбачає презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, то позивачем було вірно не включено до бази оподаткування у 2-му кварталі 2014 року суми доходів, вже оподатковані у 1-му кварталі при перебуванні на 3-й групі єдиного податку.

Факт оподаткування єдиним податком (включення до бази оподаткування) сум доходу отриманого ФОП ОСОБА_1 в період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року за час перебування на 3-й групі платників єдиного податку підтверджується самим актом перевірки в якому вказано що "...Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку єдиного податку, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_1 встановлено його заниження при перебуванні на 3-й групі на суму 416,66 грн...." Інших порушень щодо сплати єдиного податку за час перебування на 3-й групі в ході перевірки виявлено не було. Тобто, при складанні акту працівники податкової визнали той факт, що 480756, 28 грн. доходу, отриманого позивачем за перше півріччя 2014 року вірно оподатковувались за 3-ю групою єдиного податку. Тому, подальше включення цієї суми доходу до бази оподаткування по 2-й групі у другому півріччі 2014 року є незаконним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятого ним рішень. Правомірність прийнятого рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.10.2014 року і переведення позивача на загальну систему оподаткування відповідачем також не доведено.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 24.06.2016 року № /30962 про застосування штрафних санкцій в розмірі 1532,20 грн.

Скасувати вимогу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 24.06.2016 року № ф-/30961 про сплату боргу на суму 15322,03 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 24.06.2016 року № /30958 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 39665,05 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 24.06.2016 року № /30908 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 340,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 24.06.2016 року № /30959 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 114508,75 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 24.06.2016 року № /30960 про збільшення суми грошового зобовязання з єдиного податку в розмірі 46637,78 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 24.06.2016 року № /30963 про збільшення суми грошового зобовязання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в розмірі 170,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови буде виготовлено 16.08.2016 року..

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець