Справа № 804/4378/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 р. Справа № 804/4378/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ляшка О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Раритет - Н" про застосування адміністративного арешту коштів, -
Дніпропетровська об'єднана державна податкова інспекція головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - позивач, Дніпропетровська ОДПІ, інспекція) звернулася до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Раритет - Н" (далі - відповідач, ТОВ " Раритет - Н", підприємство), в якому просить суд застосувати адміністративний арешт коштів ТОВ «Раритет-Н».
Представник позивача та відповідача, в судове засідання не з'явились, подали до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.
На виконання вказаної ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ, наказом в.о. начальника Дніпропетровської ОДПІ від 29 березня 2016 року №153 призначено проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Раритет-Н» терміном на 5 робочих днів з 29.03.2016 року щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України, а саме: своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати всіх передбачених законодавством податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства.
Для проведення перевірки відповідачем були видані направлення від 29 березня 2016 р. головним державним ревізорам-інспекторам Погорєловій Ю.О., Дубровіній Т.М., Лісунову В.В. та Терентьєву І.О.
Директор ТОВ "Раритет - Н" 04.04.2016р. отримав копію наказу про проведення перевірки, листом від 01.04.16р. відповідач повідомив податковий орган, що останнім виявлено втрату документів, які потребуються для проведення перевірки та зобов'язався відновити відповідні документи.
Наказом Дніпропетровської ОДПІ від 04.04.16р. № 160 термін проведення перевірки ТОВ «Раритет-Н» продовжено на 2 робочі дні.
Наказом від 05.04.16р. №165 Дніпропетровської ОДПІ перенесено термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідача до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах строків, визначених п.44.5 ст.44 ПК України, але не більше 90 днів починаючи з 02.04.16р.
01.07.16р. фахівцями позивача на підставі зазначених вище направлень на перевірку від 29.03.16р. № № 139, 141 та наказу від 05.04.16р. №165 здійснено вихід за адресою фактичного місцезнаходження ТОВ «Раритет-Н»: м.Дніпропетровськ, вул.Батумська,11, офіс 307, за наслідками чого складено акт від 01.07.16р. № 130 /140 /3104913, яким встановлено відсутність посадових осіб підприємства, або його законних представників за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Батумська,11, офіс 307.
04.07.16р. з метою проведення перевірки посадовими особами Дніпропетровської ОДПІ повторно здійснено вихід за адресою фактичного місцезнаходження ТОВ «Раритет-Н», фахівці податкового органу перебували за місцезнаходженням безперервно з 11:30 годин до 18:00 годин, за наслідками чого складено акт від 04.07.16р. №132 «Про відсутність посадових осіб ТОВ «Раритет-Н» за фактичним місцезнаходженням», яким зафіксовано, що особа, яка представилася засновником з метою проведення перевірки» в усній формі повідомила, що проведення перевірки вважає недоцільним у зв'язку з закриттям кримінального провадження, про що було повідомлено податковий орган листом від 01.07.16р. № 100.07.
В зв'язку з вищенаведеним, про обставини не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення позапланової виїзної перевірки головними державними ревізорами-інспекторами складено акт від 04.07.16р. №134/140/31049135 «Про не допуск до перевірки», в якому останні зазначили, що ТОВ «Раритет-Н» перешкоджає проведенню позапланової перевірки шляхом не забезпечення присутності уповноважених осіб за адресою ТОВ «Раритет-Н» (м.Дніпропетровськ, вул.Батумська,11, офіс 307) та не надання первинних документів, бухгалтерських регістрів, фінансової звітності та інших документів щодо предмету перевірки.
З підстав недопуску посадових осіб податкового органу до проведення перевірки, начальником відділу перевірок управління податкового аудиту Дніпропетровської ОДПІ, з посиланням на наявність обставин, передбачених п.п.94.2.3п.94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, ініційовано питання про застосування адміністративного арешту майна відповідача.
Заступником начальника Дніпропетровської ОДПІ прийнято рішення від 05.07.2016 р. про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Раритет-Н», що перебуває (розміщене) в офісному приміщенні за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Батумська,11, офіс 307.
За підтвердженням обґрунтованості вказаного рішення, позивач звернувся з поданням до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (Справа №804/4202/16).
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що судове рішення у справі №804/4202/16 про підтвердження обґрунтованості застосування адміністративного арешту майна ТОВ «Раритет-Н», не набрало законної сили, однак підлягає негайному виконанню, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду про арешт коштів підприємства.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, стосовно застосування адміністративного арешту коштів ТОВ «Раритет-Н» на підставі рішення від 05.07.2016 р., суд виходить з наступного.
Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені ст. 94 Податкового кодексу України та Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків № 568 від 10.10.2013 р. Вказані нормативно-правові акти передбачають, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.
Пунктом 78.5 статті 78 ПК України визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Згідно пункту 81.1 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції), згідно абзацу шостому пункту 81.1 статті 81 ПК України, від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.
Згідно пункту 81.2. статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.
Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
При цьому, згідно з частиною 2 підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України визначено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.
Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з передбачених п. 94.2 ст. 94 ПК України обставин. Однією з таких обставин є відмова платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.
При цьому, п. 94.5 ст. 95 ПК України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного органу державної податкової служби на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном.
Адміністративний арешт застосовується рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступником) за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 ст. 94 ПК України; обґрунтованість арешту має бути перевірена судом протягом 96 годин з дня прийняття рішення про застосування адміністративного арешту.
При цьому, арешт майна є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання платником податків передбачених законом обов'язків.
Арешт може бути накладено на майно строком до 96 годин від години підписання відповідного рішення керівником органу державної податкової служби (його заступником), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, якщо власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).
Функції виконавця рішення про арешт майна платника податків покладаються на податкового керуючого або іншого працівника органу державної податкової служби, призначеного його керівником (заступником).
Виконавець рішення про арешт надсилає рішення про арешт майна платнику податків та іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження; організовує опис майна платника податків.
Суд враховує, що підставою для прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків став факт недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пп. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Суд відзначає, що п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України визначено перелік обставин, які є підставою для здійснення документальної позапланової перевірки.
Зокрема, згідно з п.п.78.1.11 п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону.
Дійсно, в разі призначення рішенням суду (слідчого судді) перевірки відповідна перевірка може бути проведеною з підстав, визначених п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, в зв'язку з чим, відповідно до п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України, керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Проте, в даному випадку, як засвідчується копією ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.03.2016 року у справі №200/3197/16-к (провадження №1-кс/200/5245/16), на яку посилається податковий орган в наказі, слідчим суддею було задоволено клопотання старшого слідчого ОВС СВ УСБ України у Дніпропетровській області та надано дозвіл на проведення працівниками ГУ ДФС у Дніпропетровській області документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Раритет-Н».
Суд підкреслює, що цим рішенням суду не було призначено перевірку платника податків, як це передбачає згаданий вище п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, а було лише надано дозвіл на її проведення силами відповідного податкового органу.
При цьому, на переконання суду, поняття "надати дозвіл на проведення перевірки" силами певного податкового органу, про що й клопотав слідчий перед судом і що було судом задоволено, не є тотожним поняттю "призначити перевірку" судом.
З наказу № 153 від 29.03.2016 р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Раритет-Н" встановлено, що його винесено на виконання ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.03.16р. в рамках кримінального провадження.
Водночас, відмовляючи в допуску службовим особам контролюючого органу до проведення перевірки, уповноваженим представником платника податків було наголошено на тому, що кримінальне провадження, в межах якого винесено ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.03.16р. про призначення позапланової перевірки ТОВ «Раритет-Н», закрито, що підтверджується постановою від 01.07.2016р., а тому реалізація наказу про проведення перевірки від 05.04.2015 р. є безпідставною.
Листом від 01.07.16р. №100.07 представником ТОВ «Раритет-Н» повідомлено позивача про зазначені вище обставини. Також, ним зазначено про надання копії відповідної постанови про закриття кримінального провадження представникам податкового органу.
Отже, на момент виходу посадових осіб ОДПІ для проведення виїзної позапланової перевірки відповідача, їм було достовірно відомо про закриття кримінального провадження, яке слугувало підставою для призначення цієї перевірки, а отже, про відсутність законних підстав для її проведення.
Враховуючи, що на момент призначення перевірки кримінальне провадження, в межах якого податковим органом винесено наказ про призначення перевірки, було закрито, суд вважає правомірною відмову платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки.
Відповідно, підстави для застосування адміністративного арешту майна платника податків за недопуск посадових осіб податкового органу до проведення перевірки відсутні.
За викладених обставин, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову про адміністративний арешт майна платника податків.
Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка від ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати - 1378 грн.
Зважаючи, що позивача не звільнено від сплати судового збору, суд прийшов до висновку про стягнення з позивача на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 1378 грн.
Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 183-3, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд -
У задоволенні адміністративного позову Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Раритет - Н" про застосування адміністративного арешту коштів - відмовити .
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко