Справа № 233/4489/16-а
Суддя: Каліуш О. В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Каліуш О. В. , за участі секретаря Мазепа Н.А., розглянувши у скороченому провадженні в м. Костянтинівка справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з адміністративним позовом, ОСОБА_1 просить:

- визнати бездіяльність Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області щодо відмови у виплаті їй з 29 липня 2016 року пенсії, як матері дитини-інваліда за віком незаконною;

- зобов'язати Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області виплачувати їй з 29 липня 2016 року пенсію, як матері дитини - інваліда за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,-

посилаючись на те, що вона є пенсіонером, як матір дитини - інваліда за віком та перебуває на обліку в Костянтинівському об'єднаному управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області та їй з 29 липня 2016 року призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Але відповідач відмовляється виплачувати їй пенсію з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УП (далі - Закон № 213) і абзац 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), яка чинна з 01.04.2015 року.

Однак, з 01.06.2015 року обставини, які передбачали припинення виплати пенсії відпали, але відповідач все одно відмовляється виплачувати пенсію. У відповіді від 01.08.2016 року № 15808/03 відповідач із посиланням на ті ж самі обставини, які зумовлювали припинення виплати пенсії, відмовив їй у виплаті пенсії.

Вважає, дії відповідача щодо відмови у виплаті їй пенсії незаконними з огляду на таке.

Вона перебуває на посаді головного спеціаліста сектору по контролю загального відділу виконавчого комітету Костянтинівської міської ради. Також вона перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер та має законне право на отримання пенсії.

З 29.07.2016 року відповідач не виплачує їй пенсію. Відмова у виплаті була здійснена на підставі абзацу 2 частини 1 статті 47 Закону № 1058 в редакції, яка чинна з 01.04.2015 року, та яка передбачає, що тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: у період роботи особи (крім інвалідів 1 та П груп, інвалідів війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів 1 та П груп, інвалідів війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується у розмірі 85% призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідного до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 5 розділу Ш «Прикінцеві положення» Закону № 213, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Зазначений в пункті 5 розділу Ш «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

На теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 29 липня 2016 року посада, на якій вона працює, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування, у зв'язку з чим передбачені частиною 1 статті 47 та статтею 54 Закону № 105 підстави для невиплати їй пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 29.07.2016 року перешкоди для виплати їй вказаної пенсії відсутні.

Відповідач у строк, передбачений п.2 ч.5 ст. 183-2 КАС України, заперечень проти позову не подав, тому справа вирішується на підставі повідомлених позивачем обставин.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 липня 2016 року Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області призначило позивачу ОСОБА_1 пенсію за віком згідно із «Прикінцевими положеннями» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як матері інваліда з дитинства у розмірі 1801,47 грн. Зазначене підтверджується листом Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від 01.08.2016 року № 15808/03 (а.с.4).

Позивач є працюючим пенсіонером, яка працює на посаді головного спеціаліста сектору по контролю загального відділу виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, що підтверджується копією трудової книжки на ім'я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 5-7).

Позивачу ОСОБА_1, як особі, яка працює на посаді органу місцевого самоврядування, виплата призначеної за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії як матері інваліда з дитинства відповідачем не провадиться, що підтверджується листом Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від 01.08.2016 року № 15808/03 (а.с.4).

Даючи оцінку правовірності дій відповідача щодо невиплати позивачу пенсії за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як матері інваліда з дитинства з 29 липня 2016 року суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діями лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-1У), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договір страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст.1 Закону № 1058-1У, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-УШ (далі - Закон № 911-УШ), абз.2 та 3 ч.1 ст.47 Закону № 1058-1У викладено в такій редакції:

«Тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів 1 та П групи, інвалідів війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Також зазначеним вище Законом ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» викладено в такій редакції:

«Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів 1 та П груп, інвалідам війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Як зазначалось вище, позивач станом на 29 липня 2016 року та по теперішній час працює на посаді в органі місцевого самоврядування, що дає право на призначення пенсії за Законом України «Про державну службу», а отже, позивач відноситься до переліку осіб, які визначені ст. 47 Закону № 1058-1У від 24.12.2015 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не здійснюючи позивачу з 29 липня 2016 року виплату пенсії, діяв відповідно до вимог законодавства, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на положення п.5 Розділу Ш «Прикінцеві положення» Закону № 213-УШ, про те, що починаючи з 01 червня 2015 року вона втратила право на призначення їй пенсії за правилами Закону України «Про державну службу» з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону № 1058-1У, Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Тобто, вирішуючи питання щодо наявності або відсутності у позивача права на одержання спірної пенсії, необхідно виходити з положень спеціального законодавства, яким у даному випадку є ст. 47 Закону № 1058-1У, а не п. 5 Розділу Ш «Прикінцеві положення» Закону № 213-УШ.

Крім того, п.5 Розділу Ш «Прикінцеві положення» Закону № 213-УШ не містить будь-яких вимог щодо поновлення виплати пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-1У, а єдиною підставою для поновлення виплати пенсій, згідно із ст. 47 Закону № 1058-1У, є звільнення особи з роботи на посадах на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про державну службу».

За таких обставин, висновки позивача, щодо наявності у неї права на виплату спірної пенсії, з огляду на втрату чинності з 01 червня 2015 року статей щодо пенсійного забезпечення у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» є помилковим.

Суд також зазначає, що положення ст. 47 Закону № 1058-1У в редакції закону від 24.12.2015 року неконституційними не визнавались, а отже є чинними.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 1832 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Костянтинівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

На постанову до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.В. Каліуш