Справа № 334/795/16-а
Суддя: Лихосенко М. О.
Дата ухвалення: 2016-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.03.2016
Справа № 334/795/16-а
Провадження № 2-а/334/113/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого - судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя про визнання дій противоправними та зобовязання вчинити певні дії, вказавши, що вона перебуває на обліку в УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя та їй була призначена пенсія за віком з 26.06.2013р. згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У звязку з тим, що з 01.04.2015 року пенсійний фонд України в Ленінському районі м.Запоріжжя припинив виплату їй пенсії за віком, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII, вона 26.01.2016р. звернулась до відповідача з проханням поновити неправомірно призупинену виплату пенсії за віком.

Листом № 18/Н-1 від 29.01.2016р. їй було відмовлено в поновленні виплати пенсії за віком, посилаючись на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. в частині внесення змін до ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р.

Вважає, що відповідач неправильно тлумаче Закону країни "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. в редакції від 02.03.2015р.

Не підлягають виплаті пенсії, призначені у період роботи осіб на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених ЗУ "Про статус народного депутата України", "Про державну службу" , "Про прокуратуру" , "Про судоустрій і статус суддів".

Хоча вона і продовжує працювати на посаді судді Запорізького окружного адміністративного суду, яка відноситься до посад державних службовців, але пенсійне забезпечення їй не було встановлено іншими нормативно-правовими актами у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу","Про прокуратуру" , "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про державну службу» та ін., у звязку із чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених зазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Таким чином відсутні підстави для невиплати їй пенсії.

Просить суд визнати протиправними дії пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови в поновленні виплати їй пенсії за віком з 01.07.2015 року та зобовязати відповідача поновити виплату їй пенсії за віком та здійснити її виплату відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.07.2015р.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити.

Представник УПФ України в Ленінському районі м. Запоріжжя ОСОБА_2 заперечувала проти позову, вказавши, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні з 26.06.2013 року та отримувала пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року): «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи

та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону

України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах,

які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового

утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус

народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про

судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не

виплачуються.

Оскільки ОСОБА_1 з 26.06.2013р. отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", станом на 01.04.2015р. працює на посаді судді Запорізького окружного адміністративного суду, що підтверджується копією трудової книжки, яка давала право на призначення пенсії у поряжку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України "Про державну службу", то з 01.04.2015р. позивачу призупинено виплату пенсії.

Посилання позивача на п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", є недоречним та необґрунтованим, оскільки до ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зміни не внесені, тому відсутні підстави для поновлення виплати пенсії позивачу.

Крім того, з 01.01.2016р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015р. № 911-VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у ред.. чинній з 01.01.2016р. : "тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. особам, крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які працюють на посадах та на умовах,Ю передбачених Законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Відповідно до ч. 1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач пропустив шестимісячний строк на звернення до суду з адміністративний позовом, оскільки станом на 01.04.2015р. позивач знав про припинення виплати пенсії, та мав право скористатися правом на захист порушених прав протягом строку, встановленого ст. 99 КАС України, тобто до 01.10.2015р.

Оскільки ОСОБА_1 звернулась до управління із заявою 26.01.2016р., до суду з адміністративним позовом лише 02.02.2016р., отже позовні вимоги про поновлення виплати пенсії з 01.07.2015р. заявлені поза межами шестимісячного строку та мають бути залишені судом без розгляду.

Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову (стаття 1, частина перша статті 6, частини перша, друга статті 8 Основного Закону України).

Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні з 26.06.2013 року та отримувала пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 01.04.2015 року пенсійний фонд України в Ленінському районі м.Запоріжжя припинив виплату їй пенсії за віком, посилаючись на Закон України від 02.03.2015 року № 213-VIII,

26.01.2016р. вона звернулась до відповідача з проханням поновити призупинену виплату пенсії за віком.

Листом № 18/Н-1 від 29.01.2016р. їй було відмовлено в поновленні виплати пенсії за віком, посилаючись на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. в частині внесення змін до ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р.

Доводи позивача про те, що призупинення відповідачем виплати пенсії за віком неправомірне суд вважає безпідставними.

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 N 213- VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року): «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи

та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону

України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах,

які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового

утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус

народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про

судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не

виплачуються.

Оскільки ОСОБА_1 з 26.06.2013р. отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", станом на 01.04.2015р. працює на посаді судді Запорізького окружного адміністративного суду, що підтверджується копією трудової книжки, яка давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України "Про державну службу", то з 01.04.2015р. позивачу призупинено виплату пенсії.

Посилання позивача на п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", є необґрунтованим, оскільки до ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зміни не внесені, тому відсутні підстави для поновлення виплати пенсії позивачу.

Крім того, з 01.01.2016р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015р. № 911-VIII, яким внесено зміни, зокрема, до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у ред.. чинній з 01.01.2016р. : "тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. особам, крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які працюють на посадах та на умовах,Ю передбачених Законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

Таким чином, суд вважає дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу як працюючому судді правомірними та такими, що відповідають вимогам закону, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 22, 55, 64, 95, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 17, 18, 159-163, 186 КАС України, Законом України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя: Лихосенко М. О.