Справа № 806/1470/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м. Житомир справа № 806/1470/16

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Никифоренко В.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Шевчука В.О.,

представника відповідача Овсієнко Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

8 серпня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - ГУ Національної поліції в Житомирській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду 10 серпня 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що 5 листопада 2015 року наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області №329о/с згідно з пунктами 10 та 11 Розділу XI Закону України "Про національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" його було звільнено з 6 листопада 2015 року з посади начальника сектору карного розшуку Лугинського районного відділу УМВС України в Житомирській області у запас Збройних Сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів). На момент звільнення (6 листопада 2015 року) вислуга років складала: календарна - 17 років 08 місяців 18 днів. Не погодившись із даним наказом у частині обчислення вислуги років, позивач звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року у справі №806/137/16 його позовні вимоги повністю задоволені та визнано неправомірними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо не зарахування позивачу вислуги років у пільговому обчисленні. Зобов'язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні період проходження служби в органах внутрішніх справ з 17 січня 2000 року до 6 листопада 2015 року у зоні гарантованого добровільного відселення у пільговому обчисленні один місяць за півтора місяці, відповідно до постанови Кабінету Міністру України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" від 17 липня 1992 року №393, про що надати відповідні документи. Наказом Голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області №15 о/с від 30 травня 2016 року на виконання вимог постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року по справі №806/137/16 внесено зміни до пункту наказу УМВС України в Житомирській області від 5 листопада 2015 року №329о/с у частині обрахування вислуги років та встановлено, що вислуга років на день звільнення позивача складає: календарна - 17 років 08 місяців 17 днів, у пільговому обчисленні - 25 років 06 місяців 13 днів. Оскільки відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на думку позивача він отримав право на призначення пенсії за вислугу років, то із відповідною заявою звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Листом ГУ ПФУ в Житомирській області від 29 червня 2016 року №1058/В-11 позивачу повідомлено, що на день звільнення у нього немає календарної вислуги років, необхідної для призначення пенсії, а відтак у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відмовлено. Крім того роз'яснено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30 січня 2007 року, заяви про призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію відповідно до зазначеного Закону подаються цими особами до ГУ ПФУ через уповноважені структурні підрозділи, міністерства чи відомства, з якого особа була звільнена зі служби. Згідно відповіді ГУ Національної поліції в Житомирській області від 25 липня 2016 року №В-195/105/05/12-2016 зазначено, що пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" чітко визначено, що пенсія за вислугу років, призначається поліцейським незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2015 року до 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. Позивач вважає, що дії ГУ Національної поліції в Житомирській області та дії ГУ ПФУ в Житомирській області є неправомірними та вважає, що він все таки має право на пенсію. Просить визнати протиправними дії ГУ Національної поліції в Житомирській області щодо відмови у направленні документів до ГУ ПФУ в Житомирській області, для призначення пенсії за вислугу років. Зобов'язати ГУ Національної поліції в Житомирській області направити документи, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30 січня 2007 року, для призначення пенсії за вислугу років до ГУ ПФУ в Житомирській області. Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо відмови у призначення пенсії за вислугу років. Зобов'язати ГУ ПФУ в Житомирській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за вислугу років з наступного дня після звільнення з органів внутрішніх справ.

Під час розгляду справи позивачем було подано уточнюючу позовну заяву від 13 вересня 2016 року б/н, у якій позивач заявляє позовні вимоги до Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області та просить замінити відповідача - ГУ Національної поліції в Житомирській області на належного - Ліквідаційну комісію УМВС України в Житомирській області (а.с.44-50). Заява про уточнення позивних вимог прийнята судом (а.с.61).

Під час судового розгляду справи первинного відповідача ГУ Національної поліції в Житомирській області замінено на - Ліквідаційну комісію УМВС України в Житомирській області (а.с.61).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов з підстав, що викладені у позовній заяві та у поясненнях на заперечення відповідачів (а.с.51-54).

Представник відповідача - Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області проти заявлених вимог заперечував з підстав, що викладені у запереченнях на адміністративний позов (а.с.36-38). У судовому засіданні пояснив, що у зв'язку із тим, що у позивача на день звільнення 6 листопада 2015 року не було необхідної вислуги у календарному обчисленні, а саме: 22 роки 6 місяців 00 днів, то він не має права на призначення пенсії за віком. Необхідна вислуга років, яка дає право на призначення пенсії, визначається законодавством чинним на час звільнення зі служби, а тому нормативні акти на які посилається позивач не підлягають застосуванню.

Представник відповідача - ГУ Пенсійного фонду України в Житомирській області проти заявлених вимог заперечувала з підстав, що викладені у запереченнях на адміністративний позов (а.с.20-23). У судовому засіданні пояснила, що так як обчислення вислуги років для призначення пенсії у даному випадку здійснює орган Національної поліції, то ГУ ПФУ в Житомирській області є неналежним відповідачем. Пенсія призначається за даними, які подає роботодавець, тому вимоги до ГУ ПФУ в Житомирській області є безпідставними. Крім того пояснила, що у зв'язку із виникненням суперечностей правових норм, а саме: пункту "а" статті 12 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за яким вислуга років застосовується виключно у календарному обчисленні чи відповідно до пункту 3 Постанови №393 - у пільговому обчисленні, у даному випадку, на думку представника відповідача, мають застосовуватись положення Закону України №2262-ХІІ, як правового акту, який має вищу юридичну силу, ніж Постанова №393. Також пояснила, що оскільки, звернення позивача суперечило чинному порядку призначення пенсій працівникам силових структур, а до компетенції ГУ ПФУ належить розгляд звернень громадян, зокрема з питань застосуванням Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", головним управлінням було надано відповідне роз'яснення у порядку Закону України "Про звернення громадян". Відповідно до пункту 18 Порядку №3-1 рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії. Крім того пояснила, що роз'яснення чинного законодавства з питань, що належить до компетенції органів Пенсійного фонду України не створює правових наслідків (призначення/або відмови у призначенні пенсії) та за своєю правовою природою не є розпорядчим рішенням суб'єкта владних повноважень про відмову у призначенні пенсії, між позивачем та ГУ ПФУ у Житомирській області відсутній предмет спірних відносин, визначений пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17 січня 2000 року до 6 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ на різних посадах.

5 листопада 2015 року наказом начальника УКЗ УМВС України в Житомирській області №329о/с згідно з пунктами 10 та 11 Розділу XI Закону України «Про національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» майора міліції ОСОБА_1, начальника сектору карного розшуку Лугинського районного відділу УМВС України в Житомирській області, звільнено з 6 листопада 2015 року у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) (а.с.10).

На момент звільнення ОСОБА_1 його вислуга років на 6 листопада 2015 року складала: календарна - 17 років 08 місяців 18 днів (а.с.10).

Не погодившись із наказом від 5 листопада 2015 року №329 о/с у частині обчислення вислуги років, позивач звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року в адміністративній справі №806/137/16 за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії, позов задоволено, визнано неправомірними дії УМВС України в Житомирській області щодо незарахування ОСОБА_1 вислуги років у пільговому обчисленні. Зобов'язано УМВС України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні період проходження служби в органах внутрішніх справ з 17 січня 2000 року до 6 листопада 2015 року у зоні гарантованого добровільного відселення у пільговому обчисленні один місяць за півтора місяця відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року №393, про що надати відповідні документи (а.с.12-13).

Наказом Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області №15 о/с від 30 травня 2016 року на виконання вимог постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року в адміністративній справі №806/137/16 внесено зміни до пункту наказу УМВС України в Житомирській області від 5 листопада 2015 року №329 о/с у частині обрахування вислуги років звільненому з органів внутрішніх справ майорові міліції ОСОБА_1 (У-331053), начальнику сектору карного розшуку Лугинського районного відділу УМВС України в Житомирській області, вислуга років на день звільнення складає: календарна - 17 років 08 місяців 17 днів, у пільговому обчисленні - 25 років 06 місяців 13 днів (а.с.11).

Оскільки відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на думку позивача, він отримав право на призначення пенсії за вислугу років, з відповідною заявою він звернувся до ГУ ПФУ України в Житомирській області.

Листом ГУ ПФУ в Житомирській області від 29 червня 2016 року №1058/В-11 позивача повідомлено про те, що на день звільнення у нього не має календарної вислуги років, необхідної для призначення пенсії, а відтак у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відмовлено. Крім того роз'яснено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30 січня 2007 року заяви про призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію відповідно до зазначеного Закону, подаються цими особами до ГУ ПФУ через уповноважені структурні підрозділи, міністерства чи відомства, з якого особа була звільнена зі служби (а.с.14).

Позивач звернувся до ГУ Національної поліції в Житомирській області із заявою про нарахування пенсії за вислугу років, зарахувавши вислугу років у пільговому обчисленні.

У відповіді ГУ Національної поліції в Житомирській області від 25 липня 2016 року №В-195/105/05/12-2016 зазначено, що пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" чітко визначено, що пенсія за вислугу років, призначається особам начальницького та рядового складу ОВС, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. Починаючи з 1 жовтня 2015 року календарна вислуга років для призначення пенсії за вислугу років збільшується у відповідності до вказаної статті. Враховуючи зазначене, право на пенсію визначає календарна вислуга років (а.с.15).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом "б" статті 1-2 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Аналіз вищевказаних правових норм дає підстави для висновку, що на на позивача розповсюджується дія Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і на день звільнення позивача, тобто на 6 листопада 2015 року, вислуга років у календарному обчисленні складала 17 років 08 місяців 17 днів, що є недостатнім для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Щодо позовних вимог до ГУ ПФУ в Житомирській області, суд зазначає, що вони є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки між позивачем та ГУ ПФУ в Житомирській області ще не виникли правовідносини щодо призначення пенсії через відсутність необхідних документів для її призначення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами доведено, що ними не було допущено протиправної бездіяльності у питанні визначення та перерахунку стажу роботи, що надає право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 26 вересня 2016 р.