Справа № 464/6716/16-а
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/6716/16-а
пр.№ 2-а/464/310/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар Кріль Х.О.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до УПФУ в Галицькому районі м. Львова, в якому просить зобовязати відповідача перерахувати та виплатити призначену їй пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 17 серпня 2010 року, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати), у розмірі 90% заробітної плати державного службовця, з якої було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 10.08.2010 перебуває на обліку в УПФУ в Галицькому районі м. Львова як одержувач пенсії державного службовця (стаж державної служби становить 32 роки 11 місяців 13 днів). Під час призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» управлінням не було враховано матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати. У звязку з цим, 23.05.2016 звернулась до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки №2201/07-66 від 03.03.2016. Однак, листом Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова від 30.05.2016 було відмовлено у здійснені перерахунку. Вважає такі дії відповідача протиправними.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що викладені в позовній заяві, просила суд таку задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, до суду надійшли письмові заперечення, відповідно до яких позов не визнав, зазначив, що відповідно до Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Постановою КМУ від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» не передбачено, що складовими заробітної плати для пенсії державним службовцям є матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, а тому такі не можуть враховуватися при обчисленні розміру пенсії державного службовця. При призначені пенсії до заробітку для обчислення пенсії матеріальна допомога на оздоровлення та індексація не включаються, оскільки є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу». З 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законом України «Про державну службу», не призначаються, а призначені пенсії не перераховуються. Крім цього, подав до суду клопотання про передачу справи за предметною підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду, мотивуючи тим, що пенсійний фонд України є органом державної влади, позивач у належний спосіб із заявою про перерахунок пенсії не звертався, рішення управлінням не приймалось, а тому така адміністративна справа підсудна окружному адміністративному суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 28 вересня 2016 року позовну заяву в частині позовних вимог з 17 серпня 2010 року до 25 лютого 2016 року залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 28 вересня 2016 року, що занесена до журналу судового засідання, у задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи на розгляд іншого адміністративного суду відмовлено.

Судом встановлено, що позивач працювала в головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління виконання бюджету, бухгалтерського обліку та звітності.

З 17.08.2010 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від суми заробітної плати державного службовця.

23.05.2016 позивач звернулася до УПФУ в Галицькому районі м. Львова із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати №2201/07-66 від 03.03.2016, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» із врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Проте, листом від 30.05.2016 №3-55 управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова відмовило позивачу у перерахунку пенсії у звязку з тим, що постановою КМУ від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» не вносились зміни щодо розширення переліку складових заробітної плати державного службовця, які враховуються для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», тому розмір пенсії обчислено з дотриманням вимог чинного законодавства. Крім цього зазначено, що в органів Пенсійного фонду відсутні будь-які правові підстави для перерахунку пенсії, покликаючись на п.5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 2 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, на яку нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Наведені положення дають підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім цього, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, доводи відповідача, про те, що суми матеріальної допомоги, допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не включаються до складу заробітної плати державного службовця і не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставними.

Довідкою про складові заробітної плати №2201/07-66 від 03.03.2016, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, підтверджено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статей 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про державну службу») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню, а тому, згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов'язані діяти на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом.

З огляду на вищенаведені обставини та правові норми, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір та порядок перерахунку пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 2 березня 2015 року передбачено, що з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутата України.

Наведена норма свідчить про те, що з 1 червня 2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, зокрема, Закону України «Про державну службу», оскільки норми, які регулюють питання пенсійного забезпечення тієї категорії осіб, на яку поширюється дія цих законів, скасовані.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, суд приходить до висновку, що зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 2 березня 2015 року стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

При цьому, твердження відповідача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, оскільки положення Закону України «Про державну службу» щодо проведення перерахунку пенсій державним службовцям, втратили чинність з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII від 2 березня 2015 року, є необґрунтованими. Таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням поданої позивачем довідки про складові заробітної плати, а тому, з огляду на викладене вище, наведені відповідачем підстави для відмови у перерахунку пенсії, є необґрунтованими.

Нормою, яка визначає механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям є стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», якою передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Порядок коригування виплат, зазначених у пункті 1 цієї постанови, при призначенні пенсії встановлюється Міністерством праці та соціальної політики разом з Міністерством фінансів.

Згідно з пунктом 2 Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства фінансів України від 11.08.2003 р. №226/509 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.09.2003 р. за № 758/8079, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), які нараховані, виходячи з посадового окладу та рангу, до прийняття постанови Кабінету Міністрів України про підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям і включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", коригується за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг, що визначається окремо для кожного працівника шляхом ділення суми посадового окладу і надбавки за ранг, встановлених йому постановою Кабінету Міністрів України про підвищення заробітної плати, на суму посадового окладу і надбавки до нього за ранг, які працівник мав до підвищення заробітної плати. Інші виплати, які розраховуються, виходячи з посадового окладу, коригуються на коефіцієнт підвищення, який визначається у вищезазначеному порядку шляхом ділення посадових окладів. Розміри посадових окладів і надбавок за ранги за станом на останній день до підвищення заробітної плати визначаються за довідками установ чи організацій.

Враховуючи зазначене вище, а також те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації грошових доходів населення входять в структуру заробітної плати державного службовця, включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та нараховуються виходячи із посадового окладу та надбавки до нього за ранг, відтак, під час обчислення розміру пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» підлягають коригуванню за коефіцієнтом підвищення посадового окладу та надбавки до нього за ранг відповідно до Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Разом з тим, при визначенні часу, з якого належить здійснювати перерахунок, суд виходить з норм ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за правилами якої перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно.

Враховуючи, що заява позивачем про перерахунок пенсії подана 23 травня 2016 року, відтак права останньої підлягають захисту з 1 червня 2016 року.

За таких обставин, для відновлення порушеного права позивача, необхідно зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 1 червня 2016 року з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати), згідно з поданою довідкою №2201/07-66 від 03.03.2016, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, якою передбачено складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у розмірі 90% заробітної плати державного службовця, з урахуванням Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

У задоволенні позовних вимог за період з 26 лютого 2016 року до 31 травня 2016 року необхідно відмовити за безпідставністю.

За таких обставин, позов слід задовольнити частково.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Положеннями п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 встановлено, що якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Враховуючи викладене, за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова належить стягнути на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі у розмірі 275 грн. 60 коп.

На підставі статей 22, 58 Конституції України, статей 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» та керуючись статтями 2, 9, 11, 70, 94, 159-163, 256 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 1 червня 2016 року з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати), згідно з поданою довідкою №2201/07-66 від 03.03.2016, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, якою передбачено складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у розмірі 90% заробітної плати державного службовця, з урахуванням Порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на користь ОСОБА_1 витрати, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі 275 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Дулебко Н.І.