Справа № 808/2052/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/2052/16

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року о/об 12 год. 11 хв.

Справа № 808/2052/16

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Мелітопольської об’єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобуд-Інвест» про накладення арешту, -

за участю представників:

від позивача – не прибув;

від відповідача – не прибув;

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі – суд) надійшов адміністративний позов Мелітопольської об’єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобуд-Інвест» (далі – відповідач), в якому позивач просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОБУД - ІНВЕСТ», що знаходяться в банках в межах суми податкового боргу у розмірі 172 060,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі – ПК України) та зазначено, що відповідач має податковий борг з податку на додану вартість у загальній сумі 172 061,11 грн., який виник внаслідок несплати відповідачем самостійно узгоджених сум податкових зобов’язань, визначених у податкових деклараціях, несплати узгодженої сум податкових зобов’язань, нарахованої податковим органом у податковому повідомленні-рішенні, а також суми пені, нарахованої відповідачу за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань. Позивач вказує, що податковим органом вживались заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 ПК України відповідачу направлялась податкова вимога. Крім того, податковим органом було прийнято рішення №1418/23-01-23-02 від 02 червня 2015 року про опис майна у податкову заставу та досліджено майновий стан ТОВ «Екобуд-Інвест», проте Мелітопольською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області встановлено, що у підприємства відсутні джерела погашення податкового боргу, але наявні розрахункові рахунки, у зв’язку із чим податковий орган звернувся із цим позовом на підставі підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, 10 серпня 2016 року від нього до суду надійшло клопотання, в якому просить суд розглянути адміністративну справу за відсутності представника податкового органу. На позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, клопотань та заяв від відповідача на адресу суду не надходило, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Станом на час розгляду адміністративної справи у суді за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у загальній сумі 172061,11 грн., який виник на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідачем до податкового органу подавались податкові декларації:

Загальна сума податкових зобов'язань за вищезазначеними податковими деклараціями з податку на додану вартість складає 166 302,00 грн.

Вказані суми у встановлені законодавством строки відповідачем не були сплачені, у зв’язку з чим набули статусу податкового боргу.

Оскільки вказане податкове повідомлення-рішення отримане відповідачем, та в адміністративному та судовому порядку не оскаржене вони вважаються узгодженим.

Вказане податкове зобов’язання відповідачем у встановлений законом термін сплаченеоне були, через що воно набуло статусу податкового боргу.

Крім того, за несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов'язань відповідачу нарахована пеня у сумі 546,86 грн.

Отже, з урахуванням викладеного, загальна сума податкового боргу відповідача з податку на додану вартість складає 172 061,11 грн.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 ПК України Мелітопольською ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області 25 травня 2015 року була сформована податкова вимога №7047-25 на суму 3108,00 грн., яка надсилалась відповідачу засобами поштового зв'язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

02 червня 2015 року податковою інспекцією прийнято Рішення №1418/23-01-23-02 про опис майна у податкову заставу.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи наявні листи відповідних установ на запити податкового органу про наявність у ТОВ «Екобуд-Інвест» майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, відповідно до яких такого майна у відповідача не має.

Відповідно до Акту опису майна №277 від 26 червня 2015 року позивачем підтверджено відсутність на день складання такого акту майна, що може бути описано у податкову заставу.

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обов’язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків – це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 203.1 статті 203 ПК України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно із пунктом 203.2 статті 203 ПК України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У пункті 57.3 статті 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобов’язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов’язаний сплатити нараховану суму грошового зобов’язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Пунктом 129.4 статті 129 ПК України передбачено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

В підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг – це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1. статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у підпункті 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога – це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Вищенаведеним нормативним актом не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

Пунктом 60.1 ст. 60 ПК України визначені обставини за наявності яких податкова вимога вважається відкликаною.

Відповідач не надав заперечень проти вимог заявленого позову, тому у суду відсутні підстави вважати податкову вимогу від 28.04.2011 №253 відкликаною, крім того, наданою позивачем обліковою карткою відповідача підтверджується, що податковий борг повністю не погашений. Відтак, податкова вимога позивача є чинною.

Згідно підпунктом 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право податкового органу звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Тобто, право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податку виникає у податкового органу в разі одночасної наявності двох умов: наявність у платника податків податкового боргу та відсутність майна для його погашення.

Як встановлено судом з матеріалів адміністративної справи у відповідача відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими органами.

Згідно пунктом 88.1 статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

За приписами підпункту 89.1.1 пункту 89.1, пункту 89.2, пункту 89.3 статті 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності у день виникнення такого права.

Майно на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.

Судом встановлено, що відповідачем складено Акт опису про відсутність майна, що має бути описане у податкову заставу №277 від 26 червня 2015 року та рішення від 02 червня 2015 року №1418/23-01-23-02 про опис майна у податкову заставу.

З наведеної норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України вбачається, що податковий орган повинен надати суду докази наявності у платника податків коштів та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку.

Суд зазначає, що згідно довідки відповідача від 10 червня 2016 року №8967/08-32-17 за відповідачем обліковуються відкриті рахунки в банківських установах.

Мелітопольською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області на підтвердження податкового боргу відповідача з податку на додану вартість у сумі 172 061,11 грн. надано інтегровану картку платника податку на додану вартість «Екобуд-Інвест», довідки про заборгованість, податкові деклараціях, податкове повідомлення-рішення, податкову вимогу.

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкових зобов’язань відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Отже, судом встановлено, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 172 061,11 грн., а також, що у відповідача відсутнє майно для погашення наявної заборгованості.

Таким чином, згідно вимог підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, в даному випадку наявна сукупність обставин, що дають право позивачу на звернення до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податку.

Проте, суд також звертає увагу на те, що накладення арешту на кошти допускається лише в сумі існуючого податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Мелітопольської об’єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11,71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Мелітопольської об’єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОБУД - ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 39572972), що знаходяться в банках в межах суми податкового боргу у розмірі 172 060,11 грн. (сто сімдесят дві тисячі шістдесят гривень 11 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України –з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.В. Татаринов