Справа № 215/3472/16-а(2-а/215/116/16)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 вересня 2016 р. справа № 215/3472/16-а(2-а/215/116/16)

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Чепурнов Д.В. перевіривши відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2016 року у справі №215/3472/16-а (2-а/215/116/16) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2016 року адміністративний позов було залишено без руху.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою у даній справі.

Вказана апеляційна скарга подана без додержання вимог, встановлених ст.186 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія ухвали була отримана позивачем 26 серпня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга була подана до суду першої інстанції 16 вересня 2016 року, тобто з пропуском встановленого ч. 3 ст. 186 КАС України строку, оскільки пятиденний строк подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу, який обліковується з дня отримання копії оскаржуваної постанови, сплинув 31 серпня 2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи те, що позивач не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2016 року, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської залишити без руху та встановити заявнику строк протягом тридцяти днів з моменту отримання даної ухвали, для звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків подання апеляційної скарги з наведенням поважних підстав для такого поновлення.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 189 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Серед іншого, апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. 6 ст. 187 КАС України оскільки до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

При цьому, як вбачається з апеляційної скарги, заявник апеляційної скарги просить звільнити його від сплати судового збору згідно п.13 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" з додержанням норми ч.1 ст.11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права держави.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відстрочення та розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати особи, яка через важкий майновий стан не може його сплатити, направлено на забезпечення доступності до правосуддя та реалізацію права таких осіб на судовий захист.

Відповідно до статті 8 Закону про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 ст.8 Закону.

Ця норма кореспондується з нормою частини першої статті 88 КАС України.

Єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника. Обґрунтування повязаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. ( Вказана позиція неодноразово висловлювалась в Постановах Пленуму ВАСУ щодо практики застосування приписів ЗУ "Про судовий збір").

Отже, на час вирішення питання про відкриття провадження у справі суд має самостійно вирішити питання й про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору за умови існування належних та допустимих доказів на підтвердження скрутного матеріального становища позивача.

Суд наголошує, що обов'язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний матеріальний стан заявника для цілей відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на заявника, відтак клопотання позивача про самостійне витребування судом доказів на підтвердження скрутного матеріального становища заявника не підлягають задоволенню.

При цьому, заявником апеляційної скарги, на підтвердження існування тяжкого майнового стану не було надано жодних доказів.

Вказане унеможливлює вирішення судом питання щодо дійсної наявності у позивача скрутного матеріального становища для цілей звільнення від сплати судового збору.

Щодо доводів позивача про те, що він має пільги по сплаті судового збору в силу приписів п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір", суд зазначає наступне.

Так, згідно п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" звільняється від сплати судового збору позивача при поданні позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Стаття 56 Конституції України визначає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Водночас, відповідно до частини другої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є обєктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.

Відтак, приписи п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" не містять в собі безумовної підстави для звільненні особи від сплати судового збору, зокрема за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, а свідчать лише про звільнення особи від сплати судового збору за вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок протиправних дій державного органу при одночасному оскарженні дій або рішень суб'єкту владних повноважень, за які судовий збір підлягає сплаті.

Таким чином, приписи п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" можуть бути застосовані при зверненні до апеляційного суду за оскарженням постанови суду, в частині вимоги про відшкодування шкоди, а не при оскрженні процесуальної ухвали, судовий збір за подання якої обраховується не від заявлених позовних вимог а має визначений розмір - 1 мінімальна заробітна плата.

Щодо доводів позивача про звільнення його від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, суд зазначає, що вказаною нормою публічного права визначено право особи на достатній життєвий рівень для нього і його сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг і житло, і на неухильне поліпшення умов життя та визначено обов'язок держави виживати заходів для забезпечення вказаних прав, між тим, зазначеною нормою права не врегульовано питання стосовно можливості звільнення особи від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Приписи Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права носять декларативний характер, та покликані забезпечити впровадження стандартів та соціальних гарантій дотримання невід'ємних прав особи майнового (належний рівень заробітної плати) та особистого немайнового характеру (право на сім'ю), водночас, вказаний пакт не підлягає практичному застосвуванню при вирішенні питання про можливість звільнення особи від сплати судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги.

В даному випадку підлягає застосуванню Закону України "Про судовий збір" який є спеціальним нормативним актом по відношенню до інших.

Таким чином, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до п.п.3 п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, судовий збір встановлюється у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2016 року розмір мінімальної заробітної плати складає 1378,00 грн.

Як вбачається з апеляційної скарги, її вимогами є скасування ухвали суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без руху.

Отже, розмір судового збору, який підлягає сплатити заявник апеляційної скарги складає 1378.00 грн.

Таким чином, заявнику апеляційної скарги слід сплатити суму судового збору за реквізитами:

Отримувач коштів: УДКСУ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ

Код банку отримувача (МФО): 805012

Рахунок отримувача: 1004

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *; 101; __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд.

Згідно з ч. 3 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши, невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим статтею 187 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

За таких обставин вважаю за необхідне, апеляційну скаргу залишити без руху та встановити заявнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту отримання даної ухвали, а саме звернутися із заявою про поновлення строків подання апеляційної скарги на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2016 року, із зазначенням підстав для такого поновлення та надати оригінал документу про сплату судового збору у визначеному Законом України Про судовий збір розмірі.

Керуючись ст. ст. 108, 186, 189 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2016 року - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк, протягом тридцяти днів з моменту отримання даної ухвали, для звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків подання апеляційної скарги на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 серпня 2016 року, із зазначенням підстав для такого поновлення.

Надати можливість заявнику апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту отримання даної ухвали надати до апеляційного суду оригінал документу про сплату судового збору в розмірі 1378 грн.

Копію ухвали направити заявнику для виконання.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня її отримання шляхом подання касаційної скарги.

Суддя Д.В. Чепурнов