Справа № 645/4435/16-а
Суддя: Іващенко С. О.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/4435/16-а
Провадження № 2-а/645/226/16
Постанова

іменем України

04 жовтня 2016 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Іващенко С.О. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2016 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова, в якому просила:

- визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова перерахувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця з 01.12.2015 р. у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р., №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» на підставі довідки управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 08.07.2016 №1284/І-14. та із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2006 році в розмірі 90%.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 2006 року одержує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», яку призначено в розмірі 90% від заробітної плати.

12.07.2016 року вона звернулась із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова та надала довідку від 08.07.2016 року № 1284/І-14 про заробітну плату, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» для перерахунку призначеної пенсії з проханням врахувати при призначенні пенсії, як державному службовцю на підставі постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». Відповідачем по справі рішенням № 363 від 14.07.2016 року позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії. Вважаючи рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії протиправним звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.09.2016 року було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, а відповідачу запропоновано у десятиденний строк з дня одержання ухвали та копій документів подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

27.09.2016 року до суду надійшли письмові заперечення Управління Пенсійного фонду України №3843/34-07 від 27.09.2016 року, згідно яких відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 року № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідач вважає, що оскільки з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах Закону України «Про державну службу» не призначаються, то і перерахунок пенсії не передбачено. Тому, відмовляючи в перерахунку пенсії, Управління пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова діяло в межах чинного законодавства.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 2006 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, призначену згідно Закону України «Про державну службу», в розмірі 90% від заробітної плати.

У зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям позивач 12.07.2016 р. звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі виданої 08.07.2016 р. Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова довідки №1284/І-14.

Рішенням УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова №363 від 14.07.2016 р. позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку з втратою чинності Закону № 1789-ХІІ та у відповідності до розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, згідно якого з 01.06.2015 р. пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Суд, беручи до уваги фактичні обставини справи та з урахуванням норм права, які необхідно застосувати до спірних правовідносин, вважає такі висновки відповідача помилковими, з огляду на наступне.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Так, 09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набула чинності 15.12.2015, та згідно п. 6 застосовується з 01.12.2015.

Пунктом 3 вказаної постанови встановлено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено: додатками 1 - 37, 43 1, 43 2, 48 - 55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

У відповідності до Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст.22, п.1 ст.92).

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 1993 року в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожен рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

З пункту 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вищевказане передбачає скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначено пенсію або щомісячне довічне грошове утримання після набуття законної сили Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Разом з тим, позивачу пенсія була призначена у 2006 році, у зв'язку з чим приписи п. 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» до даних правовідносин не застосовуються.

Слід зазначити, що судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини викладені в ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ (у редакції станом на дату призначення пенсії) з розрахунку 90 % місячного заробітку.

Суд також враховує, що конституційні принципи на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст. 1, 3, частиною 2 ст.6, ст. 8, частиною 2 ст. 19, ст.ст. 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи із принципу верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України.

Разом із тим, позивач просила зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року.

Однак, у відповідності до ч. 4 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

Таким чином, враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та додатковими документами 12 липня 2016 року, перерахунок має бути проведений з 01 липня 2016 року, а отже позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає і вирішує справи в адміністративних судах на засадах змагальності сторін, свободи і надання ними суду доказів і у доведені перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано суду доказів щодо правомірності своїх дій щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу відповідно до наданих даних довідок про доходи, як це передбачено ч. 2 ст. 71 КАС України, а позивачем надано достатньо доказів на підтвердження позовних вимог.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 18, 69,71, 86, 94, 158-163, ч.1 п.2 ст.183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Управління пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова №363 від 14.07.2016р. щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м.Харкова здійснити з 01.07.2016 року довічно перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1, з у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки № 1284/І-14 від 08.07.2016 року, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу ОСОБА_1 на пенсію у 2006 році в розмірі 90%.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами та іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя