Справа № 278/1577/16-а
Суддя: Зубчук І. В.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/1577/16-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 вересня 2016 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

з участю секретаря судового засідання - Безпалько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Житомирі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора третього батальйону Управління патрульної служби у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції Матюшина В.Г. про скасування постанови серії ПС2 №564339 про адміністративне правопорушення від 22 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора третього батальйону Управління патрульної служби у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції Матюшина В.Г. про скасування постанови серії ПС2 №564339 про адміністративне правопорушення від 22 червня 2016 року, в якому зазначає, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 гривень, оскільки 22 червня 2016 року о 11 год. 30 хв. на а/д Київ-Чоп він керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч при вільній правій смузі, чим порушив п.11.5 ПДР України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення проти позову, в якому зазначив, що основною посилкою позивача є те що він не порушував Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - Правила), оскільки ними не передбачено заборони руху по крайній лівій смузі.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

З наданих позивачем копії постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 22 червня 2016 року о 11 год. 30 хв. на а/д Київ-Чоп ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, розворот при вільній правій смузі, чим порушив п.11.5 ПДР України, в зв'язку з чим інспектором третього батальйону Управління патрульної служби у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції Матюшиним В.Г. складено постанову серії ПС2 №564339 про адміністративне правопорушення від 22 червня 2016 року та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

В силу ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно вимог п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п. 1.9 Правил).

В даному випадку ОСОБА_1 порушив вимоги п.11.5 Правил за що ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису.

Дане адміністративне правопорушення було зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського з якої чітко вбачається, що автомобіль яким керував позивач порушив ПДР та після зупинки транспортного засобу патрульним поліцейським взагалі не заперечує проти вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Позивачем не надано належних та переконливих доказів на підтвердження його доводів, що зупинку ним було здійснено у зв'язку з погіршенням станом здоров'я, як учасника дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З оглянутого судом відеозапису, наданому відповідачем (диск DVD-R з написом ОСОБА_1 (поміщений у файл), вбачається, що під час дачі усних пояснень, позивач факт порушення ним Правил дорожнього руху України визнавав.

Таким чином, посилання позивача на відсутність суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення суд вважає безпідставними.

У статті 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, які встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів. До речових доказів законодавець відносить, зокрема, магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію. Про обставини, які мають значення для справи. Отже, відеозапис віднесено до категорії речових доказів.

У статті 80 КАС України визначено, що речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи. Тобто відеозапис є різновидом речових доказів.

Таким чином, суд вважає, що наданий відповідачем відеозапис, здійснений за допомогою бодікамери відповідача є належним та припустимим доказом, у розумінні положень КАС України та КУпАП України.

Під час розгляду справи судом перевірено, чи прийнята постанова про адміністративне правопорушення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що інспектор роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Матюшин В.Г. при винесенні постанови серії ПС2 №564339 від 22 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу відповідно в розмірі 425 гривень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, в зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України ст.ст. 22, 34, 122, 293 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І.В.Зубчук