Справа № 826/12685/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

30 вересня 2016 року м. Київ № 826/12685/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Автобансервіс»
доДепартаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автобансервіс» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.08.2016 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

23.09.2016 року через канцелярію суду представником позивача подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчинення певних дій - демонтаж рекламних конструкцій позивача, зазначених у додатку до наказу Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 01.09.2016 року №292 «Про демонтаж рекламних засобів в частині (п/п 2-4, п/п.6-13, п/п.152-153, п/п.160-166, п/п.168-174, п/п. 181-183, п/п. 185, п/п 198, п/п.201-217, пп.238, пп.277-278) до вирішення справи по суті.

Заява обґрунтована наявністю ознак протиправності оскаржуваних рішень (які зазначені у позовній заяві), а також існування безпосередньої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, їх захист стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, що полягає у реальній загрозі примусового демонтажу належних Позивачу рекламних конструкцій у місті Києві. Постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1173 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо відповідності основним вимогам до дозвільної системи у сфері господарської діяльності», яка на разі скасована у судовому порядку.

Дослідивши клопотання про забезпечення адміністративного позову та подані матеріали, суд вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно частини третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Відповідно до частини четвертої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивачів, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

При цьому, слід зазначити, що надані позивачем пояснення, про те, що він надає рекламні щити в оренду за договором від 01.04.2014 року №24/АБ-14 та отримує за це орендну плату, а також, що при примусовому виконанні вимоги відповідача захист прав позивача стане неможливим без вжиття таких заходів забезпечення позову і для відновлення його порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль, часу та великих витрат, зокрема втрати позивача у разі демонтажу рекламних щитів у вересні місяці складуть неотриману оренду плату в розмірі 261 000,00 грн. місяць, неотримана оренда за 2016-2017р. разом складе 4 176 000,00 грн., крім того, відшкодування витрати за сам демонтаж конструкцій складатимуть орієнтовно 255 000,00 грн., витрати на відновлення їх попереднього стану орієнтовно у розмірі 190 000,00 грн., не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки вказані пояснення не підтверджують вчинення відповідачем реальних дій для здійснення демонтажу та інших аналогічних дій щодо рекламних щитів позивача. Інших доказів на підтвердження вчинення заходів з демонтажу рекламних щитів позивачем не надано.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та виходячи із змісту клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про його необґрунтованість, оскільки позивачем не наведено обставин та фактів, підтвердженими належними доказами, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При цьому, до розгляду справи по суті неможливо зробити висновок про протиправність вказаних оскаржуваних дій та рішення суб'єкта владних повноважень, оскільки вирішення вказаного питання на стадії здійснення підготовки справи до судового розгляду фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

За таких обставин, керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобансервіс» про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук