Справа № 756/8323/16-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/8323/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Белоконна І.В. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 01 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови позивачу у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення протиправними; зобов'язання встановити статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 01 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

Сторони до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи (категорія 1), є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданим 18.04.1994 року Державною адміністрацією м. Києва, вкладкою до посвідчення НОМЕР_2 підтверджується статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.10).

ОСОБА_2 відповідно до довідки № 078827 є непрацездатним, 2 група інвалідності безстроково, причина інвалідності - профзахворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.11).

Відповідно до запису у трудовій книжці, ОСОБА_2 03.06.1982 року був переведений старшим інженером управління реактором в реакторному цеху №2 (РЦ-2) Чорнобильської АЕС (а.с.20).

Довідкою, виданою Чорнобильською АЕС підтверджується робота позивача за графіком - перебування ним 26.04.1986 року на робочому місці, роботи та оплати праці (а.с.13-16).

Відповідно до Акту №44 про нещасний випадок на виробництві встановлено, що нещасний випадок мав місце на Чорнобильській АЕС (255614 м. Прип'ять Київської області) з ОСОБА_2 таб. № 0601, працюючого старшим інженером управління реактором в реакторному цеху №2 (РЦ-2) при обслуговуванні обладнання 3 блоку, стався нещасний випадок о 1:23 год. 26.04.1986 року (а.с.17).

Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та їх професійного характеру від 06.09.1990 року встановлено діагноз - вегето-судинна дистонія змішаного типу, захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.12).

Водночас, наказом № 19.04.1985 року №2с «Про керівний склад, служби та формування цивільної оборони» встановлено п.2: для організації виконання задач по забезпеченню заходів цивільної оборони, підготовки спеціального формування, невоєнізованих формувань цивільної оборони та керування ними при проведення рятувальних та невідкладних аварійно-відновлювальних робіт утворити служби цивільної оборони ЧАЕС. П.7 - утворити формування цивільної оборони. П.7.1 - спеціальне формування - 600 осіб від підрозділів у відповідності з табелем (а.с.22-24). Означений наказ завірений державними печатками ЧАЕС, управління з питань НС та ЦЗН №1 Київської облдержадміністрації, а також режимно-секретним підрозділом Державного спеціалізованого підприємства Чорнобильська АЕС.

Листом від 06.12.1982 року №672с Всесоюзного промислового об'єднання по атомній енергетиці СОЮЗАТОМЕНЕРГО (м. Москва) «Про використання нормативних документів з питань захисту персоналу та населення у випадку аварії на АС» у п.5 роз'яснено, що ліквідація наслідків радіаційних аварій, включаючи МПА, може проводитися персоналом або у складі звичайної цехової структури, або структури цивільної оборони, на розсуд директора АС. Переведення роботи персоналу в структуру цивільної оборони є обов'язковим при виникненні гіпотетичної аварії на АС або введення періоду «Загальної готовності ЦО». Даний лист також завірений режимно-секретним підрозділом ЧАЕС (а.с.25-26).

Довідкою від 06.07.1990 року №3548 Чорнобильської АЕС підтверджено, що ОСОБА_2 був зайнятий на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР ВЦСПС від 29.12.1987 року № 1497-378 та постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 року з 26.04.1986 року по 27.04.1986 року (а.с.13).

Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи, що позивач працював на Чорнобильській АЕС на робочому місці під час виникнення аварії 26.04.1986 року, приймав участь у її ліквідації аварії протягом доби, суд дійшов висновку, що на момент аварії не був складений документ, що містив би дані про залучення конкретних осіб, оскільки не могло бути відомо, хто з працівників буде на робочому місці з урахуванням графіків роботи, відпусток, вихідних тощо. За наведеного, суд бере до уваги наказ № 19.04.1985 року №2с «Про керівний склад, служби та формування цивільної оборони», яким створено формування цивільної оборони у відповідності до табеля. Оскільки за табелем ОСОБА_2 працював 26.04.1986 року старшим інженером управління реактором на ЧАЕС, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку що позивач автоматично був залучений до складу формувань цивільної оборони Чорнобильської АЕС.

Враховуючи, що ОСОБА_2 є особою, залученою до складу формувань цивільної оборони та став інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на присвоєння статусу інваліда війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видачу відповідного посвідчення на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду міста Києва від 01 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.