Справа № 688/4559/15-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/4559/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Козачук С.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

27 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області про зобов'язання зарахувати до трудового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди роботи трактористом та призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області про зобов'язання зарахувати до трудового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди роботи трактористом та призначити пенсію на пільгових умовах

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, позивач під час навчання в школі пройшов повний курс виробничого навчання за професією тракторист-машиніст і рішенням кваліфікаційної комісії Шепетівського районного управління сільського господарства від 10 травня 1977 року йому було присвоєно спеціальність тракториста-машиніста 3-го розряду.

Згодом, 15 квітня 1979 року закінчив сільське професійно-технічне училище № 8 в смт.Гриців Шепетівського району Хмельницької області та йому присвоєна кваліфікація тракториста-машиніста 3-го класу, що підтверджується атестатом № 374, виданим 16.04.1979 року даним закладом. На підтвердження даної кваліфікації останньому також було видане посвідчення тракториста-машиніста 3 класу, копія якого наявна в матеріалах справи.

Згідно записів у трудовій книжці позивач працював на посаді тракториста наступні періоди: з 02.07.1980 року по 06.12.1982 року в Шепетівському міжгосподарському підприємстві по рибоводству, з 23.02.1984 року по 12.11.1985 року, з 26.11.1985 року по 29.01.2004 року - в колгоспі " 40 - річчя Жовтня", який був реформований в КСП "Коськівське", яке в свою чергу було реорганізовано в спілку власників "Коськівська", на базі якої було створено СТОВ "Коськівське".

Маючи достатній вік та стаж роботи тракториста для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року, він звернувся до пенсійного органу про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області своїм листом від 10 липня 2015 року № 7516/07 повідомило, що рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на пільгових посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 15.06.2015 року № 5245/02 йому відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи з 26.11.1985 року по 29.01.2004 року трактористом в колгоспі " 40 - річчя Жовтня", який був реформований в КСП "Коськівське", яке в свою чергу було реорганізовано в спілку власників "Коськівська", на базі якої було створено СТОВ "Коськівське", посилаючись на те, що зазначена робота не підтверджена первинними документами, хоча про це прямо зазначено в його трудовій книжці.

Вважаючи дану відмову незаконною позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним рішення та зобов'язання відповідача вчинити дії, а саме призначити пенсію на пільгових умовах.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, право на призначення пільгової пенсії за віком, передбаченої пунктом "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії „тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно записів в трудовій книжці позивача слідує, що 02.07.1980 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду тракториста до Шепетівського міжгосподарського підприємства по рибоводству, де йому й була оформлена трудова книжка. 26.11.1985 року ОСОБА_2 був прийнятий в члени колгоспу «40-річчя Жовтня» механізатором (трактористом) (підстава протокол № 23 від 02.12.1985 року). Даний факт також підтверджується архівною довідкою від 07.05.2015 року за № 04-07/25/2, виданою Шепетівською РДА.

Як вбачається з даної довідки відповідно до протоколу № 23 засідання правління колгоспу «40 річчя Жовтня» с.Коськів Шепетівського району від 02.12.1985 року рекомендовано зборам уповноважених прийняти ОСОБА_2 в члени колгоспу «40 річчя Жовтня» і надати йому роботу механізатора з 26.11.1985 року на гусеничному тракторі. Після безперевної роботи на одному місці, 29.01.2004 року позивач був звільнений з СТОВ «Коськівське» згідно поданої заяви за власним бажанням.

Також, згідно архівної довідки № Д-124/04-06 від 26.11.2015 року, виданої архівним відділом Шепетівської РДА, у 1992 році на базі колгоспу ім. «40-річчя Жовтня» с.Коськів було створено КСП «Коськівське» с.Коськів (протокол загальних зборів колгоспників від 30.09.1992 року № 3). У 1998 році КСП «Коськівське» реорганізовано у спілку власників «Коськівська» (протокол зборів членів підприємства від 07.02.1998 року № 1). У 2000 році спілку власників «Коськівська» реформовано у СТОВ «Коськівське» (протокол зборів членів спілки власників від 26.01.2000 року № 1). У 2009 році СТОВ «Коськівське» ліквідоване у звязку з банкрутством.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 05.05.2010 року проведено державну реєстрацію припинення СТОВ «Коськівське», видом діяльності якого було вирощування зернових та технічних культур, розведення великої рогатої худоби, згідно ухвали Господарського суду Хмельницької області від 22.04.2010 року № 2/116-Б., яке на даний час ліквідоване, а тому надати уточнюючу довідку позивач як вимагає відповідач немає можливості.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до акту перевірки достовірності видачі документів про стаж та заробітну плату для призначення пенсії від 07.05.2015 року, складеного начальником відділу контрольно-перевірочної роботи відповідача, СТОВ «Коськівське» не передавало на державне довгострокове зберігання книги обліку трудового стажу, а в наявних книгах нарахування заробітної плати за 1985-2004 роки заробітна плата нараховувалась без зазначення посади ОСОБА_2, у зв'язку з чим надати уточнюючу довідку позивач немає можливості.

Враховуючи вищенаведені правові норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт відсутності первинних документів не є підставою для відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки право позивача на таку пенсію стверджується вищенаведеними доказами.

З огляду на вищезазначені обставини справи, а саме те, що трудова книжка позивача заповнена відповідно до положень внесення записів до трудової книжки, в ній наявні відповідні записи, які підтверджують пільговий характер роботи та професію позивача, його безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції, що становить 23 роки 4 місяці 1 день, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 70 КАС України).

На підставі вищенаведеного колегія суддів дійшла до висновку про протиправність відмови відповідача у зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 26 листопада 1985 року по 29 січня 2004 року, оскільки трудова книжка ОСОБА_2 та інші докази вказують про наявність відомостей роботи на посаді тракториста за вищенаведений період.

Щодо часу призначення пільгової пенсії, суд враховує, що статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Позивач звернувся із заявою про призначення йому пільгової пенсії не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, пенсія на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» належить до пенсій за віком, а тому підлягає призначенню позивачу з набуття права на неї, тобто з 27 березня 2015 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.