Справа № 2а-1327/10/1231
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2010-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бондаренко Н.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2010 року справа №2а-1327/10/1231 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Ястребової Л.В.

суддів Ляшенка Д.В. , Чумака С.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Стаханові Луганської області на постанову Стахановського міського суду Луганської області від 25 листопада 2010 року у справі №2а-1327/10/1231 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Стаханові Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов»язання донарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Стаханові Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов»язання донарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни.

Постановою Стахановського міського суду Луганської області від 25 листопада 2010 року, позовні вимоги задоволені, визнана незаконною бездіяльність відповідача щодо нездійснення підвищення до пенсії за віком позивачу, як дитині війни, за період з 01.05.2010 року та зобов»язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Стаханові Луганської області перерахувати позивачу пенсію з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком і провести відповідні виплати з 01.05.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Не погодившись із зазначеним рішення, відповідачем була подана апеляційна скарга, в якій він посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовної заяви відмовити. Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що згідно із ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни№ 2195-IV фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Відповідач зазначає, що Державний бюджет України, з якого фінансуються виплати за Законом № 2195-IV, затверджує Верховна Рада України, а бюджет Пенсійного фонду України, затверджує Кабінет Міністрів України, тому вимоги щодо фінансування виплат за Законом № 2195-IV з бюджету пенсійного фонду є, на думку апелянта, неправомірним. Крім того, апелянт посилається на ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа розглядається в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач належить до соціальної групи діти війни, що підтверджується посвідченням та користується правами і пільгами, встановленими Законом України Про соціальний захист дітей війни.

Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, від 22.05.2008 року № 10/рп/2008 було визнано неконституційними зміни до Закону № 2195-IV внесеними Законом України Про Державний бюджет на 2007 рік, Законом України Про Державний бюджет на 2008 рік, чим було відновлено дію ст. 6 Закон № 2195-IV у попередній редакції.

Статтею 6 Закону № 2195-IV встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 58 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Колегія судів не приймає посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, з огляду на те, що положення частини 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на думку колегії суддів, не є перешкодою для застосування даної величини(мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Отже, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії дитині війни у 2010 році у відповідності до вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а не Постанови КМУ № 530 від 28.05.2008р. Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, на застосуванні якого наполягає відповідач,оскільки відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог за період з 01.05.2010 року, що відповідає положенням ст. 6 Закону № 2195-IV в редакції яка є чинною на даний час, адже попередні зміни, як було зазначено вище, визнані неконституційними, тому застосовується саме та редакція, яка була до внесення відповідних змін.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасована чи змінена з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 195-198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Стаханові Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Стахановського міського суду Луганської області від 25 листопада 2010 року по справі №2а-1327/10/1231 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Стаханові Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов»язання донарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.В.Ястребова

Судді: Д.В.Ляшенко

ОСОБА_3