Справа № 157/863/16-а
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/863/16-а
Провадження №2-а/157/39/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря - Фесь Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області (далі - Управління), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від нинішнього розміру заробітної плати за посадою, з якої вийшов на пенсію, зобов'язати Управління провести йому перерахунок та виплатити пенсію у розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку за минулий час, з моменту виникнення права на перерахунок, але не більше як за 12 місяців на час звернення за перерахунком, тобто за період з 01 січня 2016 року з розрахунку заробітної плати згідно з довідкою № 18-167 вих. від 12 серпня 2016 року. В обґрунтування вимог зазначає, що з 23 квітня 2002 року йому призначено пенсію за вислугою років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Протягом наступних років розмір пенсійних виплат перераховувався органами пенсійного фонду відповідно до вимог чинної на той час статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», останній такий перерахунок здійснено з 01.03.2008 року. У зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам з 01 грудня 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» 26 серпня 2016 року він звернувся до Управління з заявою про проведення йому перерахунку пенсії згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку, приєднавши до заяви довідку прокуратури Волинської області № 18-167 вих. від 12 серпня 2016 року про розмір зарплати працюючого працівника прокуратури станом на 01 грудня 2015 року на посаді, аналогічній тій, з якої він вийшов на пенсію. У задоволенні заяви йому було відмовлено, про що відповідач повідомив листом № 132/М-01 від 30 серпня 2016 року. Прийняте рішення відповідач мотивує тим, що перерахунок пенсії зроблено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», а також відповідач у листі посилається на Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року. Такі дії відповідача вважає незаконними та необґрунтованими, а також такими, що порушують його конституційне право на соціальний захист. Стаж його роботи на прокурорсько-слідчих посадах становить 22 роки, а тому пенсія за вислугу років з розрахунку 90 відсотків від середньомісячної (чинної) заробітної плати йому була призначена на законних підставах. У відповідності до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (яка була чинною на час призначення йому пенсії), обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком, тобто порядок перерахунку йому пенсії обумовлюється нормами Закону України «Про прокуратуру» як пенсіонеру органів прокуратури, а не державному службовцю. Згідно з ч. 18 ст. 50-1 цього ж Закону призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею. В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни. Так, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року до згаданої вище статті внесено зміни, згідно з якими максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, обмеження пенсії максимальним розміром встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом. Йому пенсія була призначена 23 квітня 2002 року, тобто до набрання чинності Законом № 3668-VІ від 08.07.2011 року. Вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма Закону, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії. Відмовляючи у задоволенні його заяви про перерахунок пенсії відповідач застосував нові положення законів до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, що є протиправним. Перерахунок пенсії, призначеної до 01 жовтня 2011 року, проводиться в разі підвищення заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників виходячи з норм ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Відмовляючи у перерахунку пенсії відповідач також не врахував положення ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, Управління повинно було провести йому перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії) та згідно з довідками прокуратури Волинської області № 18-196 вих. та № 18-197 вих. від 28 квітня 2016 року, з розрахунку 90 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку, без обмеження її максимальним розміром.

У заперечені на позов представник Управління зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі як одержувач пенсії за віком на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», перерахунок його пенсії проведено з 01.03.2008 року до цієї статті Закону та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» згідно поданої заяви від 16.04.2008 року та довідки про заробітну плату на посаді помічника прокурора № 18/106 від 29.02.2008 року. Для перерахунку пенсії було взято заробітну плату на момент виникнення права на перерахунок, тобто на лютий 2008 року, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої позивачу призначено пенсію. Пенсія станом на 01.03.2008 року призначена в розмірі 90 % і становила 2501,27 грн., в тому числі: 2407,26 грн. - основний розмір пенсії, 94 грн. - додаткова пенсія інваліда 2 групи потерпілого внаслідок ЧАЕС. В наданій позивачем 29.08.2016 року довідці про заробітну плату станом на 01.12.2015 року на посаді прокурора прокуратури № 18-167 від 12.08.2016 року, крім посадового окладу, надбавки за чин, вислугу років, за особливо важливу роботу, премії, вказані також інші виплати - матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, які визначені за відповідною посадою в розмірі 1/12 розміру цих матеріальних допомог. Пенсія призначається від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержаної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не належать до інших надбавок, визначених Законом України «Про прокуратуру». У п. 4 вищевказаної постанови визначено складові заробітної плати державного службовця, котрі враховуються у відповідних розмірах для перерахунку пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям згідно з рішенням Кабінету Міністрів України. Зокрема, премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Оскільки позивач з 12.01.2005 року не працює, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань станом на 01.12.2015 року фактично не виплачувалась та з них не було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), то включати їх для перерахунку пенсії неможливо. Згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» пенсія працівникам прокуратури з 01.10.2011 року призначалась в розмірі 80 відсотків, з 01 травня 2014 року - 70 відсотків, з 1 січня 2015 року - 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Оскільки такого закону не прийнято, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищевказаними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що у позивача відсутнє право на перерахунок пенсії, у зв'язку з чим в задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23 квітня 2002 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області, де отримує пенсію за вислугою років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, розмір пенсії позивача становить 90 відсотків від заробітку, про що представник відповідача не заперечив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 року, з 01.12.2015 року підвищено розміри посадових окладів працівників органів прокуратури.

У зв'язку з цим 29 серпня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі із заявою про перерахунок його пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Волинської області від 12 серпня 2016 року № 18-167 вих.-16.

Листом відповідача від 30 серпня 2016 року №132/М-01 відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку його пенсії з посиланням на те, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, були внесені зміни до Закону України «Про прокуратуру», зокрема ст. 50-1 цього Закону викладено в новій редакції, згідно з якою на момент звернення працівників прокуратури, відповідно до даної статті, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, і на те, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а тому і відсутні правові підстави для перерахунку таких пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

В подальшому редакція даної правової норми неодноразово зазнавала змін щодо як розміру пенсії у відсотках до заробітку, так і порядку її призначення та перерахунку.

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в тій же редакції обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить з того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституцією України виокремлено певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, в тому числі і працівники прокуратури (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Виходячи із висловленого розуміння сутності соціальних гарантій працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13, від 06 жовтня 2015 року у справі № 21-2432а15 та від 01 березня 2016 року у справі № 21-3397а15.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії за вислугою років працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає порядок перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії, а, отже, позивач має право на перерахунок призначеної пенсії у відповідності до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, що встановлено постановою Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі № 21-420а13.

Таким чином, посилання відповідача на положення пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» як на підставу для відмови у перерахунку пенсії позивачу є хибними, оскільки вказана норма закону може застосовуватися лише до осіб, які звернулися із заявою про призначення пенсії після 01.06.2015 року, а не із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Разом з тим, предметом спору в даній справі є правомірність дій щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугою років. В свою чергу, предметом доказування є обставини, які мають значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Враховуючи те, що відмова відповідача у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії була обґрунтована виключно відсутністю права на перерахунок, і відповідач фактично не здійснював жодних дій щодо перерахунку пенсії позивачу на підставі його звернення від 29 серпня 2016 року, не оцінював надану позивачем довідку про розмір заробітної плати, не визначав нового розміру пенсії, не змінював відсотки середнього заробітку, з яких обраховувалася раніше призначена ОСОБА_1 пенсія, та не обмежував максимального розміру пенсії, яка має йому виплачуватися, суд приходить до висновку, що доказуванню підлягають виключно обставини, з якими пов'язана відмова позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Отже, дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу на підставі його звернення від 29 серпня 2016 року належить визнати протиправними та зобов'язати Управління здійснити такий перерахунок та виплату у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-167 вих.-16 від 12 серпня 2016 року.

В той же час позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача вчинити дії із зазначенням конкретного відсотку середнього заробітку, з розрахунку якого має бути здійснено перерахунок пенсії позивачу, є безпідставними, оскільки щодо згаданих питань відповідач на час звернення позивача до суду та розгляду справи судом ніяких протиправних дій чи бездіяльності не допускав та жодного рішення не приймав. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а також тих фактичних обставинах, які на момент його ухвалення хронологічно ще не відбулися, проте ймовірно можуть мати місце у майбутньому. Задоволення таких вимог може призвести до втручання суду в дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду щодо вчинення дій з перерахунку пенсії.

При вирішенні питання щодо строку, з якого позивач має право на здійснення перерахунку пенсії, суд враховує, що останній набув право на підвищення пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому було підвищено заробітну плату відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників, тобто з 01 січня 2016 року, а звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 29 серпня 2016 року, відтак, враховуючи обмеження терміну виплати за минулий час (не більш як за 12 місяців до дня звернення за перерахунком пенсії), пенсія позивачу підлягає перерахунку і виплаті з 01 січня 2016 року.

Беручи до уваги, що позивач як громадянин, віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та інвалід 2 групи (а.с. 7) звільнений від сплати судового збору, в зв'язку з чим судових витрат при розгляді даної справи не поніс, підстав для стягнення таких витрат із відповідача немає.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 70, 71, 72, 79, 94, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-167 вих.-16 від 12 серпня 2016 року.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий: О. В. Антонюк