Справа № 703/2048/16-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 703/2048/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Гудзюк І.В.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА
Іменем України

27 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Смілянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.16р. у справі №703/2048/16-а за позовом ОСОБА_1 до Смілянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

у с т а н о в и в:
Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.16р. адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із 28 березня 2016 року; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 1600 грн. судових витрат за надання правової допомоги адвоката.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального права та винести нову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не було надано первинних документів, які б підтверджували його перебування в Чорнобильській зоні та безпосередню участь на ліквідації наслідків на ЧАЕС. Також апелянт вказав на безпідставне стягнення судом за рахунок пенсійного органу витрат на правову допомогу у розмір 1600 грн., з огляду на те, що витрати документально підтверджено лише на суму 1500 грн.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

28.03.16р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст. 55 Закону № 796, проте листом №3872/03 від 18.04.16р. повідомлено позивача про те, що пенсійним органом прийнято рішення (протокол №735 від 01.04.16р.) про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років з тих підстав, що у ОСОБА_1 відсутні первинні документи, що підтверджують період його роботи у зоні відчуження у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем підтверджено його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому позивач набув право на пільги встановлені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому, судом першої інстанції стягнуто з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 1600 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову, однак вважає, що постанова суду підлягає зміні в частині розміру судових витрат, виходячи з наступного.

Статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.91р. № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, передбачено зменшення віку на 10 років.

Відповідно до ст. 10 цього Закону № 796-XII, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Згідно зі ст. 65 Закону № 796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Позивачем було подано до пенсійного органу усі необхідні документи для призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII, а саме: трудову книжку, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, серія НОМЕР_1 ; довідку №374 від 19.11.92р. Черкаського автотранспортного підприємства «Черкасиголовзабезпечення» про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88р. №122; архівну довідку № 297, 1050-А від 23.02.16р. про відсутність на зберіганні наказів особового складу та маршрутних листів; архівну довідку про заробітну плату з додатком про відсутність нарахування за відрядження до Чорнобильської АЕС № 296, 1050-А від 23.02.16р.

За наведених обставин та правових норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач набув право на призначення пенсії на пільгових умова згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку до 10 років.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВАСУ від 11.07.14р. у справі № К/800/21812/14.

Разом з тим, присуджуючи за рахунок державних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1 600 грн., суд першої інстанції не врахував наступного.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на правову допомогу.

Частиною 1 ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, процесуальним законом гарантовано право особи на відшкодування за рахунок суб`єкта владних повноважень понесених нею судових витрат, які документально підтверджені, у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.11р. № 4191-VI передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно наданого адвокатом розрахунку з погодинним описом дій адвоката при наданні правової допомоги у межах даної справи, обсяг наданої правової допомоги становить 3 год. 56 хв., що у сумі, з врахуванням вимог Закону № 4191-VI складає 2 280,96 грн. (580 грн. (40 % від мінімальної заробітної плати у період надання допомоги (мінімальна заробітна плата 1 450 грн.) * 3 год. + 540, 96 грн. (сума за 56 хв. (9,66 грн. за хв. * 56).

Разом з тим, в силу вимог КАС України, відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, у разі задоволення позову, підлягають виключно судові витрати підтверджені документально.

Як свідчать обставини справи, позивачем підтверджено понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн., тому саме ця сума підлягає відшкодуванню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 2, 201 ч. 1 п. 1 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду, якщо суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру стягуваних судових витрат.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу Смілянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.16р. у справі №703/2048/16-а - задовольнити частково.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.16р. у справі №703/2048/16-а змінити.

В абзаці четвертому резолютивної частини постанови цифри «1 600 грн» замінити цифрами « 1 500 грн».

У іншій частині постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.07.16р. у справі №703/2048/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної через п`ять днів після направлення її копії особами, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Глущенко Я.Б.