Справа № 405/5337/16-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/5337/16-а
Провадження №2-а/405/120/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,Шумейко Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо припинення та невиплати йому у період з 1 червня 2015 року по 31 січня 2016 року пенсії, призначеної за вислугою років, відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, в розмірі, який був визначений у вказаному періоді, з урахуванням податків та зборів, передбачених законом; зобов'язати відповідача здійснити йому виплату пенсії, призначеної за вислугою років, з 01 червня 2015 року по 31 січня 2016 року, в розмірі, який був визначений у вказаному періоді, відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, з урахуванням податків та зборів, передбачених законом.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у квітні, 2010 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» йому була призначена пенсія за вислугою років, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Загальний страховий стаж на день призначення йому пенсії становив 23 роки 4 місяці 1 день, з яких 14 років 3 місяці 1 день - на посаді прокурора. Також позивач зазначив, що на даний час він працює в прокуратурі Кіровоградської області на посаді прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області.

Крім того, зазначив, що за його заявою від 13.06.2016 року до відповідача про здійснення йому виплати пенсії за період з 01 червня 2015 року по 31 січня 2016 року, призначеної відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року, відповідач прийняв рішення від 21.06.2016 року №214/М-11, яким відмовив йому у проведенні виплати пенсії за вказаний вище період з підстав, передбачених Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII.

Позивач вважає зазначені дії відповідача Кіровоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про відмову в виплаті йому пенсії на підставі зазначених вище положень Законів України неправомірними та такими, що порушують його (позивача) гарантовані конституційні соціальні права на пенсійне забезпечення, виходячи з таких обставин.

Зокрема, позивач зазначив, що йому була призначена пенсія за вислугою років в квітні, 2010 року, тим самим, саме з зазначеного періоду між ним та державою виникли відносини щодо пенсійного забезпечення, при цьому, на час призначення йому пенсії, питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульовано, в т.ч., положеннями ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року), частина перша якої в редакції станом на квітень, 2010 року передбачала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20-ти років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10-ти років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Позивач також зазначив, що статтями 22, 92 Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, за якими, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, разом з тим, припинивши йому виплату пенсії за вислугою років з 01 червня 2015 року, відповідач фактично обмежив його право на отримання пенсії, яку було призначено відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР, в редакції Закону України від 12.07.2002 року №2663-ІІІ, що діяла станом на квітень, 2010 року), тим самим, новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений вищезазначеними законами, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності.

Крім того, позивач також зазначив, що пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, при цьому, оскільки, до 01 червня 2015 року Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не було прийнято, та з зазначеного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначено/призначаються, відповідно до спеціальних Законів «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інші, є скасованими, тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця, судді, прокурора та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року, таким чином, починаючи з зазначеної дати на нього (позивача) не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії.

З огляду на викладене, та виходячи з принципу незворотності дії законів в часі, позивач вважає, що зазначені положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не виплати вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та виплати різні за змістом і механізмом їх проведення, на підставі чого, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на виплату пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Позивач ОСОБА_1 під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в запереченнях на адміністративний позов відповідач зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, та в задоволенні позову позивачу слід відмовити, з тих підстав, що позивач отримує пенсію за вислугою років, яка призначена на підставі Закону України «Про прокуратуру» №1789 від 1991 року із змінами та доповненнями, позивач на даний час працює в прокуратурі Кіровоградської області, при цьому, на час набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» позивач продовжував працювати на посаді в прокуратурі Кіровоградської області, та за таких обставин, виплата позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року припинена. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 є діючим, його норми не були визнані неконституційними, не скасовані іншим законом, а тому підлягають обов'язковому виконанню органами ПФУ. Крім того, зазначено, що, тимчасово, з 01 квітня по 31 грудня 2015 року спеціальні пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) не виплачуються, виплата пенсії поновлюється після звільнення з відповідної посади, тим самим законодавець визначив умову відновлення пенсії, - це звільнення з посади. Крім того, зазначено, що відповідно до абз.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №213-8 від 02.03.2015 року, яка чинна з 01.04.2015 року, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, - не виплачуються. Станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», у зв'язку чим, позивачу було припинено виплату пенсії з 01 червня 2015 року. Відповідно до п.5 Розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-8 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у т.ч. спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», в свою чергу, вказаний в зазначеному вище пункті Закон щодо призначення всіх пенсій, в т.ч. спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року е прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цими Законами не призначаються.

Заслухавши позивача, враховуючи заперечення проти позову відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доказ по справі в їх сукупності, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси.

Положення ст.6 КАС України є реалізацією ч.1 ст.55 Конституції України, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з квітня, 2010 року перебуває на обліку в Кіровоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області (УПФ України в м.Кіровограді), якому також була призначена пенсія за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, чинній чинній на час призначення пенсії №2663-ІІІ (2663-14) від 12.07.2001 року, за якою прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Загальний страховий стаж на день призначення пенсії становив 23 роки 4 місяці 1 день, з яких 14 років 3 місяці 1 день на посаді прокурора.

Судом також встановлено, що на час звернення з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 продовжує працювати в прокуратурі Кіровоградської області, та відповідно до наказу від 02 серпня 2016 року №376ц прокурора Кіровоградської області, займає посаду прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури області.

Крім того, судом встановлено, що 13 червня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити виплату йому пенсії за період з 01 квітня 2015 року по 31 січня 2016 року, виплата якої була припинена відповідачем з 01 квітня 2015 року.

Листом від 21.06.2016 року за №214/М-11 відповідач повідомив позивача про відсутність в Управлінні підстав для виплати позивачу пенсії за вислугою років в період з 01 квітня 2015 року по 31 січня 2016 року, посилаючись на відповідні зміни в пенсійному забезпеченні, за яким, на виконання вимог Закону України від 02.03.2016 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» тимчасово в період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, - не виплачується.

Зазначену відмову відповідача у виплаті йому (позивачу) пенсії за вислугу років за період з 01 червня 2015 року по 31 січня 2016 року позивач вважає протиправною, на підставі чого звернувся до суду за захистом порушених прав.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституцією України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 КАС України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 47 цього Закону пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких встановлено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави стверджувати про наступний порядок їх правового застосування: у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від часу призначення), працює на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами («Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» та інші), станом на 01 квітня 2015 року, починаючи з цієї дати до кінця 2015 року виплата пенсії їй не проводиться.

Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки, до 01 червня 2015 року Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інші, є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця, судді та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року.

Таким чином, починаючи з зазначеної дати на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, оскільки з 01 червня 2015 року робота на займаній позивачем посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тому, з 01 червня 2015 року відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії.

З огляду на викладене вище, аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів в часі, зазначені положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не виплати вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та виплати різні за змістом і механізмом їх проведення, тим самим, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на виплати пенсії, призначеної раніше, відповідно до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, встановлений Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (який набрав чинності та вступив в дію з 15 липня 2015 року) новий порядок призначення пенсії, а також вимоги Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», на які посилався відповідач, є такими, що звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, а також порушують гарантовані конституційні соціальні права позивача на виплату йому пенсії в розмірі 80% від суми заробітної плати.

Крім того, судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.03.2016 року, яка набрала чинності 29.03.2016 року, визнано протиправними дії та рішення УПФ України в м.Кіровограді щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» із змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ, що діяла станом на липень 2011 року, на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області №18-80 вих.-16 від 03 лютого 2016 року про заробітну плату, з розрахунку 80% середнього заробітку та зобов'язано УПФ України в м.Кіровограді здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Кіровоградської області №18-80 вих.-16 від 03 лютого 2016 року по заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» із змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.10.1995 року №358/95-ВР у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-ІІІ, що діяла станом на липень 2011 року, з розрахунку 80% середнього заробітку у розмірі 11 841, 50 грн. з 01 лютого 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку.

Отже, суд вважає, що є наявні підстави для захисту права позивача, яке було порушене територіальним органом Пенсійного фонду України.

З огляду на положення статей 21, 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідача поновити нарахування та виплату належних сум пенсії відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Частиною другою статті 46 Закону передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає за необхідне їх задовольнити в повному обсязі, визнавши протиправними дії відповідача Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо припинення та невиплати позивачу ОСОБА_1 в період з 01 червня 2015 року по 31 січня 2016 року пенсії, призначеної йому за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», у розмірі, який був визначений у вказаному періоді, з урахуванням відрахувань податків та зборів, передбачених Законом, та, крім того, зобов'язавши Кіровоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити позивачу ОСОБА_1 виплату пенсії, призначеної за вислугу років, в період з 01 червня 2015 року по 31 січня 2016 року у розмірі, який був визначений у вказаному періоді згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», у розмірі, який був визначений у вказаному періоді, з урахуванням відрахувань податків та зборів, передбачених Законом.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого з відповідача Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 11, 69, 71, 94, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративниий позов ОСОБА_1 до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо припинення та невиплати ОСОБА_1 в період з 01 червня 2015 року по 31 січня 2016 року пенсії, призначеної йому за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», у розмірі, який був визначений у вказаному періоді, з урахуванням відрахувань податків та зборів, передбачених Законом.

Зобов'язати Кіровоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії, призначеної за вислугу років, з 01 червня 2015 року по 31 січня 2016 року у розмірі, який був визначений у вказаному періоді згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», у розмірі, який був визначений у вказаному періоді, з урахуванням відрахувань податків та зборів, передбачених Законом.

Присудити ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, понесені судові витрати - судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова