Справа № 2-а-153/11
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2013-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 2-а-153/11
№ провадження 2-а/453/44/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2013 року Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Микитина В.Я.;

при секретарі Корнута Т.Б.;

з участю прокурора Ройка А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області справу за адміністративним позовом прокурора Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особах ОСОБА_1 оборони України, Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» та ОСОБА_2 квартирно-експлуатаційної частини району Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_3 міської ради Львівської області про визнання частково протиправними і скасування рішень № 17 від 16.04.2003 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель Сколівського військового лісгоспу ДП Івано-Франківського ЛПК МО України» та № 26 від 15.12.2004 року «Про відміну п. п. 2, 3 рішення № 17 VІ-ої сесії ОСОБА_3 міської ради від 16.04.2003 року», -

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Західного регіону України 24.02.2011 року звернувся у Сколівський районний суд Львівської області із адміністративною позовною заявою в інтересах держави в особах ОСОБА_1 оборони України, ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» та ОСОБА_2 КЕЧ району Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління до відповідача ОСОБА_3 міської ради Львівської області, в якій просив визнати протиправним і скасувати рішення № 17 від 16.04.2003 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель Сколівського військового лісгоспу ДП Івано-Франківського ЛПК МО України» (а. с. 3-9).

Ухвалою судді від 28.02.2011 року відкрито провадження у адміністративній справі і призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.03.2011 року (а. с. 2).

Судові засідання у справі відбувались 14.03.2011 року, 29.03.2011 року та 11.05.2011 року.

Військовий прокурор Західного регіону України у судовому засіданні 11.05.2011 року подав суду заяву про зміну та збільшення позовних вимог (а. с. 48-50), у якій просив визнати протиправними пункти 3 та 4 рішення ОСОБА_3 міської ради Львівської області № 17 від 16.04.2003 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель Сколівського військового лісгоспу ДП Івано-Франківського ЛПК МО України» і скасувати вказане рішення у цій частині, а також просив визнати протиправним пункт 2 рішення ОСОБА_3 міської ради Львівської області № 26 від 15.12.2004 року «Про відміну п. п. 2, 3 рішення № 17 VІ-ої сесії ОСОБА_3 міської ради від 16.04.2003 року» і скасувати вказане рішення у цій частині.

Судові засідання у справі відбувались 30.05.2011 року, 23.06.2011 року та 18.08.2011 року.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 18.08.2011 року вказану позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України (а. с. 76-77). Ухвалу суду оскаржив позивач ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» (а. с. 83-85), справа 08.09.2011 року скерована у Львівський апеляційний адміністративний суд, для розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2013 року (а. с. 128-132) апеляційну скаргу ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» задоволено, а ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 18.08.2011 року скасовано із поверненням матеріалів адміністративної справи для продовження розгляду. Справа надійшла до Сколівського районного суду Львівської області 13.06.2013 року (а. с. 137).

Судові засідання у справі відбувались 17.07.2013 року та 22.08.2013 року.

Прокурор Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері у судовому засіданні 22.08.2013 року подав суду заяву про уточнення позовних вимог (а. с. 161), у якій, частково змінивши підстави позову, надалі просив визнати протиправними пункти 3 та 4 рішення ОСОБА_3 міської ради Львівської області № 17 від 16.04.2003 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель Сколівського військового лісгоспу ДП Івано-Франківського ЛПК МО України» і скасувати вказане рішення у цій частині, а також просив визнати протиправним пункт 2 рішення ОСОБА_3 міської ради Львівської області № 26 від 15.12.2004 року «Про відміну п. п. 2, 3 рішення № 17 VІ-ої сесії ОСОБА_3 міської ради від 16.04.2003 року» і скасувати вказане рішення у цій частині.

В обґрунтування остаточно уточнених 22.08.2013 року адміністративних позовних вимог прокурор Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері посилається на те, що за результатами проведеної у листопаді 2010 року перевірки щодо додержання ОСОБА_3 військовим лісгоспом ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» вимог законодавства встановлено факт неправомірного відчуження земель оборони лісогосподарського призначення площею 0,4325 га. на території, що належить ОСОБА_1 оборони України, а також факт прийняття відповідачем на сесії 16.04.2003 року оскаржуваного рішення № 17, пунктами 1, 2, 3 та 4 якого залишено Сколівському військовому лісгоспу ДП Івано-Франківського лісопромислового комбінату МО України у постійному користуванні земельну ділянку площею 2,5675 га. для виробничих потреб у межах згідно з планом землекористування, вилучено земельну ділянку площею 0,4325 га. у межах згідно з планом землекористування як таку, що використовується не за цільовим призначенням, переведено згадану земельну ділянку у резервний фонд земель міста Сколе та зобовязано ОСОБА_3 військовий лісгосп ДП Івано-Франківського лісопромислового комбінату МО України оформити право на користування земельною ділянкою площею 2,5675 га. у межах згідно з планом землекористування відповідно до вимог чинного законодавства. У листопаді 2004 року на таке рішення прокурором Сколівського району Львівської області вносився протест, який у подальшому відповідачем був задоволений частково, зокрема прийнято рішення № 26 від 15.12.2004 року «Про відміну п. п. 2, 3 рішення № 17 VІ-ої сесії ОСОБА_3 міської ради від 16.04.2003 року», пунктами 1 та 2 якого відмінено пункти 1, 2 вказаного вище рішення № 17 від 16.04.2003 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель Сколівського військового лісгоспу ДП Івано-Франківського ЛПК МО України», а також зобовязано ОСОБА_3 військовий лісгосп ДП Івано-Франківського ЛПК МО України питання вилучення земельної ділянки площею 0,4325 га. по вул. Героїв Маківки у м. Сколе вирішити згідно чинного законодавства. Таким чином, відповідач фактично визнав протиправність згаданого рішення, відмінивши його пункти 1 та 2. Разом з тим, пункти 3 та 4 рішення № 17 від 16.04.2003 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель Сколівського військового лісгоспу ДП Івано-Франківського ЛПК МО України» надалі залишаються чинними, чого не можна допустити. Одночасно просить визнати протиправним пункт 2 рішення №26 від 15.12.2004 року «Про відміну п. п. 2, 3 рішення № 17 VІ-ої сесії ОСОБА_3 міської ради від 16.04.2003 року». Прокурор зазначає, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем з порушенням діючих на час їх прийняття норм і не відповідають актам законодавства. Зокрема вказує, що земельна ділянка площею 0,4325 га. по вул. Героїв Маківки у м. Сколе Львівської області відносилась до земель оборони, перебувала у держаній власності, використовувалась ОСОБА_3 військовим лісгоспом ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» і знаходилась на обліку у ОСОБА_2 КЕЧ району (військові містечка № 31 та № 32). Відтак, згода на вилучення і передачу такої земельної ділянки у комунальну власність повинна була надаватись Кабінетом Міністрів України (чи уповноваженим органом управляти військовим майном ОСОБА_1 оборони України), до компетенції якого входять відповідні повноваження. Однак, такої згоди не було і не могло бути, внаслідок чого безпідставно та протиправно земельну ділянку площею 0,4325 га. було вилучено з державної власності у комунальну власність і переведено у резервний фонд земель міста Сколе. Крім того, відповідач не наділений повноваженнями щодо можливості зобовязувати ОСОБА_3 військовий лісгосп ДП «Івано-Франківського ЛПК МО України вчиняти певні дії, у тому числі і повязані із землекористуванням. За таких обставин, відповідач не вправі був приймати 16.04.2003 року та 15.12.2004 року оскаржувані рішення, а, відтак, такі у межах заявлених позовних вимог, не можуть залишатися у законній силі.

Прокурор відділу прокуратури Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_4 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги, заявлені в інтересах держави в особах ОСОБА_1 оборони України, ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» та ОСОБА_2 КЕЧ району Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у адміністративній позовній заяві (а. с. 3-9) та заявах про зміну (збільшення) адміністративного позову і про уточнення позовних вимог (а. с. 48-51, 161), просив їх задовольнити.

Належним чином уповноважений представник позивача ОСОБА_1 оборони України помічник начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління з правової роботи ОСОБА_5 у судовому засіданні адміністративні позовні вимоги прокурора, заявлені у їх інтересах, підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Належним чином уповноважений представник позивача ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» заступник начальника юридичного відділу ОСОБА_6 у судовому засіданні адміністративні позовні вимоги прокурора, заявлені у їх інтересах, підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Належним чином уповноважений представник позивача ОСОБА_2 КЕЧ району Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління помічник начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління з правової роботи ОСОБА_5 у судовому засіданні адміністративні позовні вимоги прокурора, заявлені у їх інтересах, підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 міська рада Львівської області явку компетентного представника у судове засідання 28.10.2013 року не забезпечила, хоча такий представник був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить відповідна розписка про вручення йому судової повістки (а. с. 165), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, або ж клопотання про відкладення судового розгляду справи не подав. За таких обставин суд визначив причини неявки компетентного представника відповідача ОСОБА_3 міської ради Львівської області у судове засідання 28.10.2013 року неповажними і ухвалив проводити судовий розгляд справи у його відсутності, за наявними у матеріалах адміністративної справи доказами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, п. «ж» ч. 1 ст. 19 ЗК України (у редакції, чинній на момент прийняття оспорюваних рішень) до земель України належать усі землі у межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними обєктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Однією із категорій земель України за основним цільовим призначенням є землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення.

За змістом ч. 1, 2 ст. 77 вказаного Кодексу землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Такі землі перебувають у державній власності.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 ЗК України розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, належить до повноважень Кабінету Міністрів України.

Згідно з положеннями ст. ст. 1, 2 Закону України «Про використання земель оборони» військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог ЗК України.

Детальніше правовий режим майна, у тому числі і земельних ділянок, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, а також повноваження військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначено Законом України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України». Так, ст. ст. 1, 3, 6 вказаного Закону регламентує, що військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, установами Збройних Сил України на праві оперативного управління. Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням ОСОБА_1 оборони України. Кошти, одержані від реалізації військового майна, зараховуються до Державного бюджету України та використовуються виключно на потреби оборони відповідно до кошторису ОСОБА_1 оборони України.

Як вбачається з копії оскаржуваного рішення ОСОБА_3 міської ради Львівської області № 17 від 16.04.2003 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель Сколівського військового лісгоспу ДП Івано-Франківського ЛПК МО України» (а. с. 15), таким залишено Сколівському військовому лісгоспу ДП Івано-Франківського лісопромислового комбінату МО України у постійному користуванні земельну ділянку площею 2,5675 га. для виробничих потреб у межах згідно з планом землекористування (п. 1), вилучено земельну ділянку площею 0,4325 га. у межах згідно з планом землекористування як таку, що використовується не за цільовим призначенням (п. 2), переведено згадану земельну ділянку у резервний фонд земель міста Сколе (п. 3) та зобовязано ОСОБА_3 військовий лісгосп ДП Івано-Франківського лісопромислового комбінату МО України оформити право на користування земельною ділянкою площею 2,5675 га. у межах згідно з планом землекористування відповідно до вимог чинного законодавства (п. 4).

Оскаржуваним рішенням ОСОБА_3 міської ради Львівської області № 26 від 15.12.2004 року «Про відміну п. п. 2, 3 рішення № 17 VІ-ої сесії ОСОБА_3 міської ради від 16.04.2003 року» (а. с. 41) відмінено пункти 1, 2 рішення № 17 від 16.04.2003 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель Сколівського військового лісгоспу ДП Івано-Франківського ЛПК МО України» (п. 1) та зобовязано ОСОБА_3 військовий лісгосп ДП Івано-Франківського ЛПК МО України питання вилучення земельної ділянки площею 0,4325 га. по вул. Героїв Маківки у м. Сколе вирішити згідно чинного законодавства (п. 2).

Аналізуючи у судовому засіданні у межах заявлених адміністративних позовних вимог пункти 3, 4 оскаржуваного рішення відповідача № 17 від 16.04.2003 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель Сколівського військового лісгоспу ДП Івано-Франківського ЛПК МО України» та пункт 2 оскаржуваного рішення відповідача № 26 від 15.12.2004 року «Про відміну п. п. 2, 3 рішення № 17 VІ-ої сесії ОСОБА_3 міської ради від 16.04.2003 року» на предмет відповідності їх нормам діючого на час прийняття таких рішень законодавства, суд дійшов до висновку про те, що положення таких пунктів не відповідають актам земельного законодавства та законодавства у галузі оборони.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 військовий лісгосп являвся і являється філією без права юридичної особи, що входила до складу Державного підприємства ОСОБА_1 оборони України «Івано-Франківський лісопромисловий комбінат», правонаступником якого є ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат». Вказане підприємство було створене у встановленому ОСОБА_1 оборони України порядку для забезпечення окремих видів діяльності Збройних Сил України, а його керівник несе повну відповідальність перед органом управління майном ОСОБА_1 оборони України за стан та діяльність підприємства, ефективне використання закріпленого за ним майна та земель тощо. ОСОБА_3 військовий лісгосп (на той час ОСОБА_3 лісопункт лісопромкомбінату КЕУ ПрикВО м. Сколе Львівської області) на підставі Державного акта на право користування землею серії В № 040906 від 02.06.1993 року (а. с. 22-24) являвся постійним користувачем земель загальною площею 3,0 га. для виробничих потреб.

За змістом ч. 3 ст. 142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Будь-якого розпорядження Кабінету Міністрів України, або ж безпосереднього органу управління військовим майном ОСОБА_1 оборони України щодо вилучення і передачі державного майна та земельної ділянки площею 0,4325 га., розташованої по вул. Героїв Маківки у м. Сколе Львівської області, у комунальну власність територіальної громади міста Сколе Львівської області не було та з вказаного приводу не приймалось, як і не зроблено заяви про добровільну відмову від користування зазначеною земельною ділянкою. Відтак, вилучення та переведення такої земельної ділянки у резервний фонд земель міста Сколе лише на підставі листа колишнього начальника Сколівського військового лісгоспу про можливість вилучення земельної ділянки 0,43 га. по вул. Героїв Маківки у звязку із її невикористанням було неприпустимим.

Що стосується зобовязань Сколівського військового лісгоспу вчиняти певні дії, повязані із землекористуванням, зокрема оформити право на користування земельною ділянкою площею 2,5675 га. у межах згідно з планом землекористування відповідно до вимог чинного законодавства чи вирішити згідно чинного законодавства питання вилучення земельної ділянки площею 0,4325 га. по вул. Героїв Маківки у м. Сколе, то у даному випадку відповідач ОСОБА_3 міська рада Львівської області при прийнятті оспорюваних рішень у вказаних частинах явно вийшла за межі наданих їй повноважень, оскільки ОСОБА_3 військовий лісгосп як філія без права юридичної особи, що входила до складу Державного підприємства ОСОБА_1 оборони України «Івано-Франківський лісопромисловий комбінат», правонаступником якого є ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», не був підпорядкованим відповідачу ОСОБА_3 міській раді Львівській області, підконтрольним чи підзвітним їй. Крім того, земельна ділянка, щодо якої зобовязано вчинити певні дії, як уже йшлося вище, належала до земель державної власності і не перебувала у розпорядженні відповідача ОСОБА_3 міської ради Львівської області.

За таких обставин, пункти 3, 4 рішення ОСОБА_3 міської ради Львівської області № 17 від 16.04.2003 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель Сколівського військового лісгоспу ДП Івано-Франківського ЛПК МО України» та пункт 2 рішення ОСОБА_3 міської ради Львівської області № 26 від 15.12.2004 року «Про відміну п. п. 2, 3 рішення № 17 VІ-ої сесії ОСОБА_3 міської ради від 16.04.2003 року» слід визнати протиправними, а вказані рішення у цих частинах не можуть залишатися чинними і підлягають скасуванню як такі, що не відповідають Конституції та Законам України.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги прокурора Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, заявлені в інтересах держави в особах ОСОБА_1 оборони України, Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» та ОСОБА_2 квартирно-експлуатаційної частини району Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління є підставними та обґрунтованими, доведеними матеріалами адміністративної справи і підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 9, 70-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними пункти 3, 4 рішення ОСОБА_3 міської ради Львівської області № 17 від 16.04.2003 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель Сколівського військового лісгоспу ДП Івано-Франківського ЛПК МО України» і вказане рішення у цій частині скасувати.

Визнати протиправним пункт 2 рішення ОСОБА_3 міської ради Львівської області № 26 від 15.12.2004 року «Про відміну п. п. 2, 3 рішення № 17 VІ-ої сесії ОСОБА_3 міської ради від 16.04.2003 року» і вказане рішення у цій частині скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.Я. Микитин