Справа № 461/4820/16-а
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/4820/16-а
Провадження №2а/461/459/16
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2016

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мисько Х.М.

при секретарі - Коружинець Н.В.

з участю: представника позивача Живко О.О.,

представника відповідача Тістечко Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил в частині накладення стягнення та закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в :
позивач звернувся до суду із позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив змінити постанову Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №2937/20910/16 від 15 липня 2016 року в частині накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила постанову №2937/20910/16 від 15 липня 2016 заступника начальника Львівської митниці ДФС України Тодощука А.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.481 МК України скасувати в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривні, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.481 МК України, щодо ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що транспортний засіб марки «HYUNDAI H1», VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , було придбано для потреб Добровольчої Української Армії (Правий Сектор) та передано через ГО «Правий Сектор» для виконання бойових завдань в зоні проведення АТО. Вказує, що згаданий автомобіль був знищений у 2015 році під час артилерійського обстрілу в зоні проведення АТО на тимчасово непідконтрольній території, доступу до нього на даний момент немає. Зазначає, що жодних корисливих мотивів щодо уникнення оподаткування автомобіля у нього не було, автомобілем він не користувався та не користується по даний час.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та просила таку задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, подав письмові заперечення, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що постановою від 15 липня 2016 року у справі про порушення митних правил №2937/20910/16, заступником начальника Львівської митниці ДФС України, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 Митного Кодексу України та накладено штраф в розмірі 17000,00 гривень.

Жодних доказів, які б свідчили про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 Митного Кодексу України, позивачем не надано та немає посилань на такі в постанові.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова №2937/20910/16 від 15 липня 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.481 МК України, в частині визнання позивача винним, винесена правомірно, оскільки дійсно позивачем фактично було допущено порушення вимог митного законодавства.

Статтею 489 Митного Кодексу України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Судом встановлено, що посадовою особою, якою вирішувалось питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, не враховано всіх обставин вчинення вказаного правопорушення, а саме: особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, причини своєчасного невивезення транспортного засобу, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, зокрема характеризуючі дані на особу громадянина ОСОБА_1 .. Зокрема не враховано допомогу ОСОБА_1 в антитерористичній операції, знищення автомобіля.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому, слід враховувати мету, мотив і спосіб вчинення правопорушення.
Як вбачається із наявних в матеріалах справи довідок ГО «ПРАВИЙ СЕКТОР-ЗАХІД» від 25 липня 2016 року №№74,75, ОСОБА_1 11 лютого 2015 року ввіз на територію України легковий автомобіль марки «HYUNDAI H1», VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Іспанія, такий був переданий на потреби 5-го батальйону, 1-ї штурмової роти Добровольчого Українського Корпусу та відправлений 12 лютого 2016 року у зону проведення АТО (с.Піски, Донецької області) для використання в бойових діях, знищений на тимчасово непідконтрольній території, доступу до нього на даний момент немає (а.с.9,10).

Таким чином, суд приймає до уваги твердження позивача про те, що при винесенні оскаржуваної постанови посадова особа, уповноважена вирішувати справу, не врахувала характер та обставини вчиненого правопорушення, особу винного, що суттєво знижує ступінь його вини, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову в частині накладення стягнення слід скасувати, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Керуючись ст.ст.11,70, 102, 104,123,160,163, 171-2 КАС України, ст.22, 293 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :
адміністративний позов задоволити.

Постанову №2937/20910/16 від 15 липня 2016 заступника начальника Львівської митниці ДФС України Тодощука А.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.481 МК України скасувати в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривні, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.481 МК України, щодо ОСОБА_1 закрити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року № 3-рп/2015 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, - постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Мисько Х.М.