Справа № 806/4434/14
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року м. Київ К/800/14179/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.

суддів: Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Дочірнього підприємства «Червоноармійський лісгосп АПК»

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року

та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року

у справі № 806/4434/14

за позовом Дочірнього підприємства «Червоноармійський лісгосп АПК»

до Державної екологічної інспекції в Житомирській області

про визнання дій протиправними, визнання недійсною претензії,

встановив:

Дочірнє підприємство «Червоноармійський лісгосп АПК» (ДП «Червоноармійський лісгосп АПК») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції в Житомирській області, в якому просило: визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції в Житомирській області, вчинені в ході проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства з 08 липня 2014 року по 28 липня 2014 року; визнати недійними акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів; визнати недійсною претензію № 51-17/5 від 31 липня 2014 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року провадження у справі в частині вимог про визнання недійсним акту перевірки закрито.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано претензію Державної екологічної інспекції в Житомирській області № 51-17/5 про стягнення 92597,58 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року постанову суду першої інстанції скасовано в частині задоволених позовних вимог, ухвалено в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції в частині скасування рішення суду першої інстанції, а саме в частині вимог про визнання протиправною та скасування претензії Державної екологічної інспекції в Житомирській області скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити в силі. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що спірна претензія не має у додатках будь-яких фотографічних знімків, які б могли підтверджувати факт незаконної вирубки, пошкодження дерев. Вважає, що позивачем доведено обставину непорушення ним законодавства в сфері у мов та порядку заготівлі деревини під час проведення вирубки лісу, що на його думку свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між діями позивача та збитками, завданими незаконною вирубкою лісу. Крім того, звертає увагу, що суд апеляційної інстанції безпідставно відхилив докази позивача, які свідчать про відсутність незаконних дій, щодо звернення його до прокуратури з заявою про злочин з приводу вирубки лісу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги відповідно до ст. 220 КАС України.

Судами встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Житомирській області на підставі наказу № 33-П від 08 липня 2014 року про проведення планової перевірки та направлення від 08 липня 2014 року № 459 з 08 липня 2014 року по 28 липня 2014 року проведено планову перевірку ДП «Червоноармійський лісгосп АПК», про що складено відповідний акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

Вказаним актом перевірки встановлено, зокрема, що у ряді квадратів Житомирського, Пулинського, Черняхівського, Володарсько-Волинського лісництв виявлено незаконну рубку, зрізані дерева за межами виділених лісових ділянок, пошкодження дерев до ступеня неприпинення росту не намічені до рубки, складування дров паливних до дерев, які не намічені до рубки.

За результатами проведеної перевірки позивачу надіслано претензію № 51-17/5 від 31 липня 2014 року, в якій Державна екологічна інспекція у Житомирській області пропонує ДП «Червоноармійський лісгосп АПК» в місячний термін відшкодувати шкоду, заподіяну лісу незаконною рубкою та пошкодженням дерев в сумі 92597,58 грн.

Позивач, вважаючи дії відповідача по проведенню перевірки та складену ним претензію незаконними, звернувся до суду з даним позовом про визнання дій протиправними, визнання недійсною претензії.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з відсутності вини позивача у всіх порушеннях, вказаних у акті, оскільки пояснення свідків свідчать про те, що несанкціоновану рубку було виявлено до проведення перевірки, а тому не можливо говорити про причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою позивача. В той же час суд не знайшов підстав для визнання незаконними дій відповідача щодо проведення планової перевірки.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог, виходив з того, що суд першої інстанції помилково послався на «Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України», які регулюють питання проведення робіт по догляду за зеленими насадженнями у межах міст, селищ та сіл. В той же час в акті перевірки детально описано всі виявлені порушення позивача. Зазначений акт перевірки, окрім перевіряючих, також підписали без будь-яких зауважень: лісничий Черняхівського лісництва ОСОБА_2, лісничий Вол.- Волинського лісництва ОСОБА_3, лісничий Пулинського лісництва ОСОБА_4, що свідчить про законність дій та претензії Державної екологічної інспекції у Житомирській області.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері господарської діяльності регулюється Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а в сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів - Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 вересня 2008 р. N 464.

Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановлено дотримання відповідачем вимог вказаного законодавства під час проведення перевірки. Оскільки позивач не заперечує проти таких обставин, суд касаційної інстанції не здійснює перегляд судових рішень в частині вимог про визнання протиправними дій Державної екологічної інспекції в Житомирській області, вчинених в ході проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства з 08 липня 2014 року по 28 липня 2014 року.

Стосовно позовних вимог про визнання недійсною претензію № 51-17/5 від 31 липня 2014 року, суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Зі змісту претензії № 51-17/5 від 31 липня 2014 року вбачається, що розмір збитків, заподіяних державі, розрахований відповідачем відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» від 23 липня 2008 р. № 665.

Претензія, в якій позивачу запропоновано відшкодувати шкоду в розмірі 92597,58 грн., складена органом Держекоінспекції відповідно до повноваження щодо вжиття заходів досудового врегулювання спорів, яке закріплене в п. 6.17 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 04.11.2011 N 429.

Також, у вказаній претензії зазначено, що при відмові від добровільної сплати шкоди, заподіяного державі, Державна екологічна інспекція в Житомирській області буде змушена звернутися до Господарського суду Житомирської області для примусового стягнення суми завданої шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, тобто в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача та їх порушує.

З наведеного слідує висновок, що суд адміністративної юрисдикції позбавлений можливості перевірити законність та розмір шкоди, завданих державі, внаслідок вирубки, пошкодження дерев.

Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом та правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підприємства, що перевірялось, про визнання вимоги протиправною та її скасування.

Зважаючи на те, що вимога про відшкодування збитків органу Держекоінспекції не є обов'язковою до виконання для позивача та виконуються ним добровільно, а отже не породжує для позивача безпосередньо прав та обов'язків, в відповідно не може їх і порушувати, тому вказана претензія не підлягає скасуванню, наслідком чого є відмова в задоволенні позову.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції в частині вимог про визнання дій відповідача протиправними, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову. Судом першої інстанції у вказаній частині вимог та судом апеляційної інстанції ухвалено законні та обґрунтовані рішення, які постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів та встановлених обставин справи, тому відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Червоноармійський лісгосп АПК» залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: