Справа № 810/2336/16
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року 810/2336/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Білоцерківської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

25 липня 2016 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач 1), Білоцерківської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач 2) про скасування податкових повідомлень-рішень від 31 березня 2016 р. № 000991500 та від 2 червня 2016 р. № 3726-1702.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені протиправно, оскільки позивачем своєчасно та в повному обсязі було сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі, встановленому договором. Зазначив, що збільшення розміру орендної плати в односторонньому порядку не допускається.

Відповідач 2 позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що Володарською селищною радою була встановлена орендна плата за користування земельною ділянкою на 2015 р. у сумі 13 831 грн 17 коп., яка позивачем не була сплачена в повному обсязі. Зазначив, що після часткової сплати позивачем орендної плати за 2015 р. відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 31 березня 2016 р. № 000991500, яким нараховано штраф за несвоєчасну сплату названої орендної плати за користування земельної ділянки за 2015 р. Крім того, зазначив, що податковим повідомленням-рішенням від 2 червня 2016 р. № 3726-1702 нараховано позивачу орендну плату за 2016 р. на підставі листа Володарської селищної ради Київської області від 2 червня 2016 р. № 02-20/128. До того ж п. 2 прохальної частини заперечень містив заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 46-47).

У судовому засіданні було уточнено назву єдиного відповідача - Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

30 березня 2016 р. відповідачем 1 було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати орендної плати з фізичних осіб за земельні ділянки державної та комунальної власності, за результатами якої у цей же день складено акт перевірки № 174/15- (далі - акт перевірки 174/15-) (а.с. 50-52).

31 березня 20161 р. на підставі висновків названого акта перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 000991500, яким позивачу нараховано штраф у сумі 1169 грн 25 коп. (далі - податкове повідомлення-рішення № 000991500) (а.с. 49).

2 червня 2016 р. на адресу відповідача 2 надійшов лист Володарської селищної ради Київської області № 02-20/128, який містив перелік орендарів, з якими укладено договори оренди землі з додатками. У названому листі було визначено розмір орендної плати позивачу на 2016 р. у сумі 19 820 грн 07 коп. (а.с. 56-57).

У цей же день відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 3726-1702, яким нараховано податкове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у сумі 19 820 грн 07 коп. (далі - податкове повідомлення-рішення № 3726-1702) (а.с. 55).

У зв'язку з тим, що позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України.

Згідно з вимогами п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 287.5 ст. 287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Фізичними особами у сільській та селищній місцевості земельний податок може сплачуватися через каси сільських (селищних) рад або рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, за квитанцією про приймання податкових платежів. Форма квитанції встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Як убачається з абз. 3 п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

5 квітня 2011 р. між Володарською селищною радою (орендодавець) та позивачем (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець зобов'язався надати орендарю в користування на умовах оренди земельну ділянку, загальною площею 0,0489 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для обслуговування існуючої нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).

Згідно з п. 4 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянок, видану відділом Держкомзему у Володарському районі Київської області 15 лютого 2011 р. за № 603, становить 11 740 грн 89 коп.

Пунктом 6 договору встановлено, що договір укладено на 49 р.

Відповідно до п. 7 договору орендна плата згідно рішення тридцять сьомої сесії п'ятого скликання Володарської селищної ради «Поро орендну плату за землю, яка передана гр. ОСОБА_1» від 27 липня 2010 р. № 2403-37-V вноситься орендарем щорічно у сумі 1 408 грн 91коп. Відповідно до розрахунку розміру орендної плати, орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 117 грн 41 коп. на рахунок Володарської селищної ради з подальшим врахуванням коефіцієнтів індексації не пізніше п'ятнадцятого числі наступного за звітним.

Згідно з п. 8 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Орендна плата вноситься не пізніше 15 числа наступного за звітним (п. 9 договору).

Пунктом 10 договору встановлено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів внаслідок інфляції; в інших випадках передбачених законодавством.

Відповідно до п.15 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у десятиденний термін після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

8 лютого 2011 р. Володарською селищною радою Київської області було прийнято рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель смт. Володарка 3 90-4(п)-VI, у відповідності до якого було змінено нормативну грошову оцінку земель (а.с. 29).

12 березня 2013 р. Володарською селищною радою прийнято рішення № 837-21- VI, яким в односторонньому порядку було внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 8 квітня 2011 р. № НОМЕР_1, який був укладений між Володарською селищною радою та позивачем. Так, вказаним рішенням було внесено зміни до пунктів 4 та 7 договору, зокрема, встановлено, що грошова оцінка земельної ділянки становить 123 042 грн 18 коп., а орендна плата вноситься позивачем щорічно в 9 (дев'яти) кратному розмірі земельного податку (а.с. 30).

20 травня 2013 р. Володарська селищна рада звернулася до позивача з листом № 02-20/153, в якому позивачу було запропоновано внести зміни до договору оренди шляхом викладення предмету договору в редакції, з урахуванням збільшеного розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та повідомила про факт збільшення такої грошової оцінки. До вказаного листа був доданий проект додаткової угоди № 1 до договору оренди земельної ділянки від 8 квітня 2011 р. № НОМЕР_1 (а.с. 31-32).

18 червня 2013 р. позивачем було надано письмову відповідь б/н на вказаний лист, якою повідомлено про те, що вона не погоджується із указаною пропозицією про внесення змін у договір оренди (а.с. 33).

Судом встановлено, що на адресу Тетіївської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від Володарської селищної ради Київської області надійшов лист вих. № 02-20 від 31.01.2015, яким відповідача було повідомлено про те, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, яку орендує ОСОБА_1, становить 153 679, 68 грн. При цьому, розмір плати за 2015 рік складає 13 831, 17 грн., що відповідає 9 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України.

У подальшому Володарським відділенням відповідача 1 на підставі вищевказаного листа, було прийнято податкове повідомлення-рішення від 22 лютого 2015 р. № 53415, яким позивачу донараховано до сплати грошове зобов'язання із орендної плати за 2015 р. на суму 13 831 грн 17коп.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 р. в адміністративній справі № 810/5222/15, яка набрала законної сили 22 березня 2016 р., скасовано назване повідомлення-рішення в частині визначення податкового зобов'язання з орендної плати в сумі 10 629 грн 70 коп. та встановлено розмір орендної плати у 2015 р. у сумі 4610 грн 39 коп. (а.с. 18-21).

Крім того, названою постановою встановлено, що у 2015 р. позивачем було частково здійснено оплату орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 1408 грн 92 коп. залишок несплаченої заборгованості становив 3201 грн 47 коп. (а.с. 20).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

8 лютого 2016 р. позивачем було сплачено 3201 грн 47 коп. орендної плати за 2015 р., що підтверджується квитанцією № 71/з2 (а.с. 23).

Крім того, у цей же день позивачем було сплачено орендну плату за землю з фізичних осіб за січень-червень 2016 р. у сумі 2644 грн 80 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 71/з3 (а.с. 24).

31 березня 2016 р. відповідачем 1 було винесено податкове повідомлення-рішення № 000991500, яким нараховано штраф, за затримку на 164 календарних дні сплату грошового зобов'язання в сумі 5846 грн 27 коп., у розмірі 20% у сумі 1169 грн 25 коп. (а.с. 11).

Як убачається з акта перевірки № 174/15-, який був підставою для винесення названого податкового повідомлення-рішення, відповідач 1 не врахував постанови Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 р. в адміністративній справі № 810/5222/15, яка набрала законної сили 22 березня 2016 р., якою скасовано назване повідомлення-рішення в частині визначення податкового зобов'язання з орендної плати в сумі 10 629 грн 70 коп. та встановлено розмір орендної плати у 2015 р. у сумі 4610 грн 39 коп., та помилково врахував сплату позивачем податку за січень-червень 2016 р. у сумі 2644 грн 80 коп., згідно платіжним дорученням № 71/з3, в рахунок орендної плати за 2015 р.

Так, відповідачем 1 було помилково нараховано штраф на сплачену суму орендної плати за січень-червень 2016 р. у сумі 2644 грн 80 коп., згідно платіжним дорученням № 71/з3.

Крім того, згідно з вимогами пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до вимог абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Так, позивачем було оскаржено податкове повідомлення-рішення від 22 лютого 2015 р. № 53415, яким позивачу донараховано до сплати грошове зобов'язання із орендної плати за 2015 р. на суму 13 831 грн 17коп. в судовому порядку, а отже, сума орендної плати за 2015 р. вважалася неузгодженою до набрання законної сили постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 р. в адміністративній справі № 810/5222/15.

Як вже зазначалося, названа постанова набрала законної сили 22 березня 2016 р.

Наведене свідчить, що саме з цієї дати має відраховуватися 10-денний строк на сплату податкового зобов'язання.

Позивач сплатив орендну плату за 2015 р. 8 лютого 2016 р., тобто, до постановлення Київським апеляційним адміністративним судом рішення в адміністративній справі № 810/5222/15, що підтверджується платіжним дорученням № 71/з2, а отже, до закінчення строку сплати такого зобов'язання (а.с. 23).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивачем не було порушено строк сплати платежу, тобто, відповідачем 1 протиправно застосовано до позивача штраф за затримку на 164 календарних дні сплати грошового зобов'язання.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення № 000991500 відповідачем 1 винесено протиправно та підлягає скасуванню.

Стосовно правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № 3726-1702, судом встановлено таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до вимог пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХІІІ ПК України.

Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Згідно з вимогами п. 288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (п. 288.5 ст. 288 ПК України).

Відповідно до вимог п. 288.7 ст. 288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Як убачається з п. 286.5 ст. 286 ПК України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п. 287.5 ст. 287 ПКУкраїни).

Згідно з вимогами п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І : 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік (п. 289.2 ст. 289 ПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сторони договору мають право щодо самостійного визначення розміру орендної плати за користування відповідною земельною ділянкою.

Разом з тим, законодавцем у відповідності до п. 288.5 ст. 288 ПК України встановлені верхня та нижня межі річної суми відповідних орендних платежів, що є обов'язковими для врахування сторонами під час визначення розміру орендної плати та, яка, відповідно, є підставою для перегляду встановленої сторонами орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п. 5.2 ст. 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін, розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 2 грудня 2014 р. (справа № 21-274а14), від 14 квітня 2015 р. (справа № 21-165а15) та від 14 липня 2015 р. (справа № 826/5560/14).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Наведене свідчить, що розмір орендної плати не може бути нижчим за 3% від нормативної грошової оцінки відповідної земельної ділянки.

При визначенні розміру відсотків судом враховано постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 р. у справі № 810/5222/15.

Зокрема, цією постановою встановлено, що при визначенні розміру орендної плати за 2015 р. слід визначати розмір орендної плати на рівні 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що контролюючим органом під час визнання річної суми орендної плати було безпідставно враховано найвищий показник у розмірі 9 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки у даному випадку, враховуючи відсутність угоди між Володарською сільською радою та позивачем про внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині збільшення розміру орендної плати, слід керуватися імперативною нормою, закріпленою в п. 288.5 ст. 288 ПК України, та визначати розмір орендної плати на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Також, суд звертає увагу на те, що під час визначення розміру орендної плати, слід враховувати відповідний індекс інфляції.

Так, зокрема, згідно з витягом з листа Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 11 січня 2016 р. № 6-28-0.22-201/2-16 вбачається, що станом на 1 січня 2016 р. коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель становить 1,433.

За таких обставин, враховуючи те, що розмір річної орендної плати не може бути меншим, ніж 3 % нормативної грошової оцінки, суд дійшов висновку про те, що сума орендної плати, яка підлягає сплаті позивачем, становить 5289 грн 59 коп. (123 042 грн 18 коп. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки) х 3 х 1,433 (коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель)/ 100).

Крім того, судом встановлено, що у 2016 р. позивачем було частково здійснено оплату орендної плати на загальну суму 2644 грн 80 коп., що підтверджується квитанцією від 8 лютого 2016 р. № 71/з3.

Отже, враховуючи часткову оплату позивачем орендних платежів, сума орендної плати за земельну ділянку за 2016 рік, яку необхідно сплатити позивачу, становить 2644 грн 79 коп. (5289 грн 59 коп. - 2644 грн 80 коп.).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем було невірно визначено у податковому повідомленні-рішенні № 3726-1702 суму орендної плати, яку необхідно сплатити позивачу за користування відповідною земельною ділянкою у 2016 р. У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що оспорюване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу орендної плати за землю у сумі 17 175 грн 21 коп. (19 820 грн 00 коп. - 2644 грн 79 коп.).

Згідно з вимогами ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, що було зроблено позивачем в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 000991500 та № 3726-1702 в частині нарахування 17 175 грн 21 коп.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що було зроблено відповідачем в частині нарахування податкового зобов'язання в сумі 2644 грн 79 коп. згідно з податковим повідомленням-рішенням № 3726-1702.

На підставі викладеного суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Володарського відділення Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 31 березня 2016 р. № 000991500.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Володарського відділення Білоцерківської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 2 червня 2016 р. № 3726-1702 в частині нарахування 17 175 грн 21 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.