Справа № 805/1579/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аляб'єв І.Г.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року справа №805/1579/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання Святодух О.Б.,

за участю сторін по справі:

позивач: не з'явився,

відповідач: Сергієнко Д.С. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року у справі № 805/1579/16-а (головуючий І інстанції Аляб'єв І.Г.) за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 06.05.2016 року, поновлення виконавчого провадження №50034088 з примусового виконання виконавчого напису від 16.01.2016 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на договорі застави обладнання №38 від 18.07.2012 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного від 29 червня 2016 року позов задоволено частково, внаслідок чого скасовано постанову від 06.05.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві виконавче провадження №50034088.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги особливості проведення виконавчих дій з окремо визначеним у виконавчому документі майном, а саме виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №72 від 16.01.2016 року в якому надано вичерпний перелік майна на яке необхідно провести стягнення. Отже, згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 03.02.2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищезазначеного виконавчого напису. Відповідач вважає, що ним було проведено всі необхідні дії по розшуку майна зазначеного у написі, а саме скористався правом безперешкодного виходу за місцем знаходження майна за адресою вказаною у виконавчому документі. Під час виходу за місцем знаходження майна (с залученням представника стягувача Кутафіної Г.Ю. та майна (с залученням представника стягувача та двох понятих), було складено акт від 27.04.2016 року про відсутність майна.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідачем 03 лютого 2016 року було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 50034088 з виконання виконавчого напису, виданого 16 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення на частину предмету застави-обладнання та устаткування за договором кредитної лінії №26-15-23/12 від 18.07.2012 року Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України».

Для забезпечення виконання наведеного виконавчого напису Відділом ДВС 27 квітня 2016 року винесена постанова про арешт майна боржника ТОВ «ТПК УКРСПЛАВ» та оголошення заборони на його відчуження.

Заявою №32 від 27.04.2016 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна державним виконавцем накладено арешт на вказане у написі майно, що підтверджується витягом №4931562 від 05.05.2016 року.

27 квітня 2016 року державним виконавцем складений акт про те, що при виході за адресою м.Костянтинівка, вул.Б.Хмельницького,1 визначене виконавчим документом майно на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості не виявлено.

Постановою від 06 травня 2016 року виконавчий документ було повернуто позивачеві на підставі пункту 6 частини першої статті 47 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю майна на яке необхідно звернути стягнення.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавчепровадження» далі Закон № 606) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини 2 цієї норми державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону №606 державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадженнямає право, зокрема,проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Підстави повернення виконавчого документу визначені у ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», згідно до п.6 ч.1 якої виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернутистя стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Тобто, за приписами наведеної норми виконавчий документ повертається стягувачу лише після здійснення державним виконавцем заходів щодо розшуку майна.

В матеріалах справи відсутні докази, що засвідчують здійснення відповідачем жодних заходів щодо розшуку майна, зазначеного у спірному виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, акт державного виконавця від 27 квітня 2016 року про відсутність майна за його місцезнаходженням складений без участі боржника.

За приписами п.3.12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затв. наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5 , організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Доказів здійснення відповідних заходів щодо розшуку боржника та майно боржника відповідачем не надано.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження здійснення державним виконавцем заходів щодо розшуку майна, зазначеного у спірному виконавчому документі, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що державним виконавцем безпідставно прийнято постанову про повернення виконавчого документу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на ті обставини, що державним виконавцем були здійсненні всі необхідні дії по розшуку майна, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідачем не було надано відповідних доказів на підтвердження вчинення цих дій.

Прийняття відповідачем 01.06.2016р. постанови про відкриття виконавчого провадження за новим зверненням позивача, не спростовує доводи суду першої інстанції щодо порушення відповідачем положень Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови від 06.05.2016р. про повернення спірного виконавчого документа.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року у справі № 805/1579/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року у справі № 805/1579/16-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 вересня 2016 року.

Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 3 жовтня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

М.Г. Сухарьок