Справа № 2-а-6576/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-6576/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що він є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, постійно проживає в м. Коростень, віднесеному до зони радіоактивного забрудення та працює на ВАТ «Коростенський шляхзалізобетон», а тому відповідно до 28.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, має право на щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, доплату до заробітної плати. Однак, всупереч згаданому Закону вказані виплати проводились без застосування кратності до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № 836»/ тому позивач вважає своє право порушеним та просить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації недовиплачені кошти, передбачені ст.ст. 37, 39 Закону № 796-ХІІ в розмірі 45612, 37 грн. за період з 01.08.2006 року по 31.11.2009 року.

Відповідач позов не визнав.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії. Відповідно до ст.ст.37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної грошової допомога в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва в розмірі 30% мінімальної заробітної плати та доплату до заробітної плати, як особа, що працює на території гарантованого добровільного відселення в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі інших управління праці та соціального захисту населення виконкомів міських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, в т.ч. і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної постанови.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації є належним відповідачем по справі. В порушення вимог ст. 71 КАС України останній не довів належними доказами факти відсутності фінансування та видатків Державного Бюджету України, що направляються управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення для реалізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. 37, 39, 51 Закону № 796 - XII. Згідно вказаної норми Закону обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повно спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждал Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової д' них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України« соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховн України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-пр Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість і Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який юридичну силу.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-і цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над її нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статп України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорн катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа діз повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміні позову за умови якщо на цьому наполягає одна із сторін. Як вбачається згідно заперечення останній наполягає на застосуванні наслідків пропуску строку звернення до адміністративно на підставу для відмови в задоволенні поданого позову.

Виходячи з цього, в межах строку звернення до суду підлягають судовому захг вимоги за період з 15.12. 2008 року по 01.11.2009 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 КАС України та зобовязує відповідача вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст.ст. 37,39 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які Г внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11,94,99, 100, 158-163, 167, 254

адміністративного судочинства України, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати позивачу допомоги в звязку з споживання продуктів місцевого виробництва та доплату до заробітної плати відповідно до законом розмірів неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Коростенської районно* державної адміністрації перерахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу в зв'язку ; обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до вимог ст. 37 Закону Україні «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» тії доплату до заробітної плати згідно ст.39 вказаного закону починаючи з 15.12. 2008 року no01.ll.200f> року.

В решті позовних вимог відмовити за пропуском строку звернення до суду.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини , з дня складання постанови і повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження постанови суду, з послідуючою подачеюапеляційн і скарги, яка може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду.

Судця