Справа № 444/1574/16-а
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1574/16-а
Провадження № 2-а/444/76/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Мамедовій Г. І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в м. Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

В С ТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 13.07.2016 р. Волинською митницею Державної Фіскальної служби України було винесено Постанову у справі про порушення митних правил №1269/20514/2016 відповідно до змісту якої його було притягнуто до відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн.

Позивач стверджує, що відповідно до обставин справи, 07.06.2016 року головним державним інспектором митного поста «Піща» Волинської митниці ДФСУ ОСОБА_2 щодо нього складено протокол про порушення митних правил № 1269/20514/2016. Як вбачається зі змісту цього протоколу, 07.06.2016 року близько 17 год. 53 хв., слідуючи з України до Республіки Білорусь по смузі руху «зелений коридор» в зону митного контролю п/п «Пулемець» митного поста «Піща» Волинської митниці ДФС він заїхав в якості водія автомобіля марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 «країна реєстрації Республіка Польща», кузов номер НОМЕР_2. Відтак, інспектором було встановлено, що станом на 07.06.2016 р. вищезазначений автомобіль перевищив термін перебування на митній території України на 51 день, а термін його вивезення, на думку інспектора, закінчився 17.04.2016 року. При цьому, в протоколі зазначено, що обставини стосовно ремонту даного транспортного засобу не відносяться до аварії чи дії непереборної сили.

В подальшому його було повідомлено, що розгляд даної справи відбудеться 29 червня 2016 року о 10 год. 00 хв. за адресою: Волинська область, Любомльський район, село Римачі, Волинська митниця ДФС. Проте, в силу свого стану здоров'я, а також скрутного матеріального становища він не зміг прибути в призначене місце для участі у розгляді справи. У зв'язку з цим, ним було надіслані письмові заперечення від 15.06.2016 р. щодо притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Зокрема, ним було повторно аргументовано неможливість з незалежних від нього обставин, а саме в силу обставин непереборної сили вивезти автомобіль за межі митної території України і надано усе необхідне документальне підтвердження вказаних обставин.

Всупереч цьому, на його адресу надійшла відповідь від 30.06.2016 р., у якій його повідомлено про нову дату розгляду справи та вказано, що ним не доведено, що ремонту належний йому транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили. Таким чином, вважає, що відповідач здійснив довільне тлумачення норм чинного законодавства України, адже ним було доведено, що його автомобіль перебував на ремонті двигуна і якраз це і було тією аварією, обставиною непереборної сили», яка не дозволила позивачу виконати свої митні зобов'язання.

Як наслідок 13.07.2016 р. відповідачем було винесено оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. При винесенні цієї постанови, він не мав можливості бути присутній в силу стану здоров'я та важкого фінансового стану. Водночас, вважає за необхідне звернуту увагу на усі порушення чинного законодавства, допущені під час усього розгляду його справи.

Стверджує, що під час складення протоколу йому не було роз'яснено прав всупереч ст. 363 Митного кодексу України. Так, як вбачається зі змісту самого протоколу, навпроти цитування прав особи, щодо якої складають протокол і де повинен стояти його підпис, його прізвище є надрукованим і такого підпису немає, хоча в інших місцях він проставлений.

Заявляє, що 14.04.2016 року він повідомив органи ДФС про те, що його автомобіль потребує ремонту двигуна і надав відповідні документи. 19.04.2016 року йому надійшла відповідь, що лише після завершення ремонту позивач повинен вжити вичерпних заходів щодо доставки ввезеного ним автомобіля у пункт пропуску через державний кордон України, де надати усі наявні оригінали документів. Вважає, що інспектору було відомо про те, що автомобіль перебував у ремонті і не міг бути вивезений із України, оскільки це вбачається із самого тексту постанови про порушення митних правил.

Стверджує, що строки транзитного перевезення транспортного засобу були порушені без наявності його умислу, а в наслідок аварії/ непереборної сили.

Позивач наголошує, що 14.04.2016 року повідомив у встановленому порядку про факт поломки автомобіля, тобто про виникнення обставин аварії/непереборної сили. Вважає, що він не повинен нести відповідальність за бездіяльність органу ДФС, який не склав відповідно акта.

Зазначає, що 12.04.2016 р. він звертався до медичного центру «SANUS» з гострою стріляючою біллю в районі поперекової частини хребта, біль віддавав в пах, праву ногу, тяжість при ходьбі, він не міг стояти, у нього було порушення чутливості, слабість в м'язах. Йому було поставлено діагноз попереково-крижовий радикуліт та рекомендовано ліжковий режим, медикаментозне лікування, фізіотерапевтичні процедури, масаж, уникати тривалого сидячого положення. Таким чином, вивезти автомобіль із митної території України він також не зміг би в силу свого стану здоров'я, оскільки тривале перебування за кермом могло вкрай негативно позначитися на здоров'ї. В подальшому, 12.07.2016 р. він повторно звертався до медичного центру з такими ж проблемами, що власне, а також скрутне матеріальне становище, і завадило йому прибути 13.07.2016 р. до с. Римачі на розгляд його справи.

Вважає, що існує безумовна підстава для звільнення його від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, якою власне і є повідомлення митного органу про факт аварії/дії непереборної сили. Вини у перевищенні встановлених строків перебування транспортного засобу на митній території України, на його думку,немає.

Таким чином, оскаржувана постанова, на думку позивача, винесена відповідачем без з'ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи працівниками Волинської митниці не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки не перевірено належним чином чи дійсно позивач перебував на лікуванні, а його автомобіль знаходився в ремонті, оскільки вказане спростовувалось поданими ним документами. Більше того, вважає, що докази вказують, що його хвороба та перебування його автомобіля на ремонті є належним чином підтвердженим, а відтак в силу непереборних і незалежних від нього причин, він не міг забезпечити вчасного перетину автомобілем державного кордону, що виключає його адміністративну відповідальність за це.

Просить поновити строк для оскарження постанови та визнати незаконною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил 1269/20514/2016 від 13.07.2016 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 370 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень України.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання на неодноразові виклики не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи були повідомленими належним чином, однак подали на адрес суду клопотання про розгляд справи без участі представника Волинської митниці ДФС України та заперечення на адміністративний позов. Із заперечення зокрема вбачається, що термін вивезення ( транзиту) автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов номер НОМЕР_2 з митної території України закінчився 17.04.2016 року. Таким чином, вважають, що позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення вказаного автомобіля більше ніж на десять діб, що було виявлено на пункті пропуску «Пулемець» митного поста «Піща» Волинської митниці ДФС 07.06.2016 року. Зазначили, що ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів, наприклад, на лафеті, на іншому транспортному засобі, шляхом буксирування. Наведена позивачем причина порушення терміну доставки ( транзиту) не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності, на думку, відповідача. Вважають, що повинна була мати місце аварія чи дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб. А несправність двигуна неможливо, на їх думку, визнавати аварією. Зазначають, що жодних доказів, що ремонту транспортний засіб позивача потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, подані позивачем документи, не містять. Вважають, що повідомлення найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу, не може свідчити про виконання позивачем свого обов'язку, передбаченого ст. 192 МК України. Довідка від 07.06.2016 року № 16 ФОП ОСОБА_4 як факт здійснення господарської операції, на думку представника відповідача, не містить усіх обов'язкових реквізитів. Заявляють, що ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти згаданий автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів. А тому вважають, що в задоволенні адміністративного позову позивача слід відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши заперечення представника відповідача на позовні вимоги, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Із протоколу про порушення митних правил № 1269/20514/2016 від 07.06.2016 року вбачається, що 07.06.2016 року близько 17 год. 53 хв., слідуючи з України до Республіки Білорусь по смузі руху «зелений коридор» в зону митного контролю п/п «Пулемець» митного поста «Піща» Волинської митниці ДФС заїхав громадянин України ОСОБА_1 в якості водія автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1, «країна реєстрації Республіка Польща», кузов номер НОМЕР_2.

В результаті проведення аналітично- перевірочних заходів з використанням даних, а саме АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС було встановлено, що 07.04.2016 року о 05 год 33 хв. на митну територію України через відділ митного оформлення № 2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, в митному режимі «транзит» заїхав легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1, «країна реєстрації Республіка Польща», кузов номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1.

Вказано, що станом на 07.06.2016 р. вищезазначений автомобіль перевищив термін перебування на митній території України на 51 день.

При цьому, в протоколі зазначено, що обставини стосовно ремонту даного транспортного засобу не відносяться до аварії чи дії непереборної сили.

Вказано, що позивач станом на 07.06.2016 року перевищив більше, ніж на десять діб встановлений строк доставки автомобіля, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів.

Аналогічні факти вбачаються також і з постанови в справі про порушення митних правил № 1269/20514/2016 від 13.07.2016 року.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Статтею 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.90 Митного кодексу України Транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Нормами ст.ст.90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

Згідно з пунктом 57 частини 1 статті 4 Митного кодексу України "товар" - будь-яка рухома річ, у тому числі така, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином, поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю

Відповідно до ч.3 ст.470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із постанови в справі про порушення митних правил № № 1269/20514/2016 від 13.07.2016 року вбачається, що позивач перевищив встановлений строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення, терміном більше, ніж на 10 діб.

Із протоколу про порушення митних правил № 1269/20514/2016 від 07.06.2016 року вбачається, що позивач ввіз автомобіль на митну територію України 07.04.2016 року, станом на 07.06.2016 року інформація про його вивезення з митної території України була відсутня.

Однак згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України, а саме такі обставини, коли внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили транспортний засіб не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення.

Як вбачається з довідки № 16, виданої ФОП ОСОБА_4, автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1, знаходився на ремонті двигуна.

Із заказу-наряду № 0272 вбачається, що дійсно відбувався ремонт двигуна автомобіля позивача, вартість ремонту становить 3000, 00 гривень.

З Акту № 0472 здачі-прийняття від 07.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 як виконавець та ОСОБА_1 як замовник склали акт про те, що були проведені ремонт двигуна, загальна вартість робіт( послуг) 6550, 00 грн з ПДВ.

Із повідомлення начальнику Львівської митниці ДФС, яке отримано Львівською митницею ДФС 14.04.2016 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 повідомив, що транспортний засіб « VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 не може бути вивезений за межі митної території України у встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк у зв'язку з поломкою машини «Ремонт двигуна».

Водночас із листа № 5836/10/13-70-24-02/46 від 19.04.2016 року Львівської митниці ДФС вбачається, що сама митниця вказала позивачу алгоритм його подальших дій, а саме, що йому необхідно після завершення ремонту у найкоротший термін вжити вичерпних заходів щодо доставки ввезеного ним автомобіля у пункт пропуску через державний кордон України, де надати наявні оригінали документів, що підтверджують дію обставин непереборної сили.

Тобто позивач в 10 денний термін звернувся до найближчого митного органу та повідомив про поломку його автомобіля а в подальшому виконував вимоги Львівської митниці ДФС, вказані в листі № 5836/10/13-70-24-02/46 від 19.04.2016 року.

Відповідно до статті 458 ч. 1 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 460 MK України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму,затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 р. №657 (Порядок № 657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище ( замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або і нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій із товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п.3 Розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин і непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови неможливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

11.04.2016 року позивачем автомобіль було доставлено до ФОП ОСОБА_4 СТО "Турбо-дизель- сервіс" у зв'язку з ремонтом двигуна.

14.04.2016 року позивач повідомив митний орган про дану обставину, що унеможливлює вивезення автомобіля у встановлені законом строки.

Судом встановлено, що транспортний засіб перебував на ремонті з 11.04.2016 року по 07.06.2016 року року на станції технічного обслуговування за адресою: м. Жовква, вул. Я. Мудрого, 11а у зв'язку з ремонтом двигуна. Факт виконання робіт по ремонту двигуна підтверджується довідкою № 16, виданої ФОП ОСОБА_4від 07.06.2016 року, заказом-нарядом № 0272, аком № 0472 здачі-прийняття від 07.06.2016 року.

На підставі системного аналізу законодавчих положень та обставин справи, суд приходить до переконання, що усунення несправності в роботі двигуна автомобіля «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1, яка виникла незалежно від волі особи та спричинила пошкодження транспортного засобу, потребувало певного часу для відновлення можливості переміщення вказаного транспортного засобу з метою забезпечення виконання вимог законодавства України щодо вивезення такого за межі митної території України, про що відповідача було повідомлено. Технічну несправність автомобіля підтверджено документами, виданими уповноваженою особою, та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Після закінчення ремонту, 07.06.2016 року, позивач вивіз автомобіль «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 за межі України, тобто з дотриманням терміну встановленого законодавством.

Відтак, всі дії позивача, щодо повідомлення митного органу у встановлений термін та своєчасне вивезення вказаного транспортного засобу (без урахування періоду ремонту) були спрямовані на запобігання порушень митних правил та з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Відтак, аналізуючи подані позивачем документи та докази, відповідач дійшов хибного висновку про порушення позивачем митних правил.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії позивача не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, а тому оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.3 ст.470 Митного кодексу України і накладення на нього ніністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн., є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

А відповідачем жодним чином не доведено, що позивач як передбачено ст. 458 Митного кодексу України вчинив протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, не довів, що дії позивача були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем.

За таких обставин адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 7- 14, 71, 99, 121, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови в справі про порушення митних правил № 1269/20514/2016 від 13.07.2016 року.

Постанову в справі про порушення митних правил № 1269/20514/2016 від 13.07.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00( вісім тисяч п'ятсот) гривень України скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі, коли складення постанови у повному обсязі відкладено на строк не більше ніж 5 днів з дня закінчення розгляду справи - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р. Й. Зеліско