Справа № 743/1049/16-а
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1049/16-а
Провадження №: 2-а/743/114/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Сташківа В.Б.,

при секретарі Нерус Н.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Шлягуна І.В.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до Ріпкинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання призначити основну пенсію на пільгових умовах із зниженням віку та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю,

здійснити виплату недоплачених коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ріпкинського РО ПФУ, в якому, посилаючись на те, що він являється ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії та на те, що згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії на пільгових умовах із зниженням віку на 10 років як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, оскільки відповідачу він подав усі документи необхідні для призначення пенсії, а саме посвідчення ліквідатора (категорія 2), довідку Ріпкинського районного військового комісаріату від 11 липня 2013 р. № 115, встановленої форми та архівні документи, які підтверджують його участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 09.05.1986 р. по 03.10.1986 р. та роботу в зоні відчуження. Вважає, що відмова відповідача у призначенні йому пенсії на пільгових умовах є протиправною, оскільки відповідач помилково тлумачить норми пенсійного законодавства, а сукупність доказів підтверджує наявність підстав для зниження йому пенсійного віку, тому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Ріпкинського РО ПФУ щодо неприйняття рішення про призначення йому пенсії зі зниженням віку на 10 років відповідно до ч. 1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за його заявою від 18.08.2016 р.;

- зобов`язати Ріпкинське РО ПФУ призначити йому державну пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю відповідно до ст.. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 18.08.2016 р. та здійснити виплату недоплачених коштів.

13.09.2016 року на адресу суду від надійшло письмове заперечення проти позову, в якому начальник Ріпкинського РО ПФУ ТУЖИК А.В. просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що їх дії є правомірними, так як ОСОБА_1 документально не підтвердив перебування у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, як того вимагає ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки в довідці від 21.06.2013 р. № 25107 Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України, в якій не відображено дні виїзду позивача до зони (на об`єкти, населені пункти), а інші первинні документи, які б містили інформацію про періоди роботи в зоні відчуження відсутні. Вказане, в свою чергу, виключає можливість призначення останньому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 років, а відповідно до ст.. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виключає можливість призначення додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю та робить правомірними розпорядження УПФУ в Ріпкинському районі від 8 жовтня 2013 р. про відмову в призначенні вказаних видів, пенсії за заявою позивача від 23 липня 2013 р.. Вказують, що позивач подавши адміністративний позов в січні 2016 р., пропустив 6-місячний строк звернення до суду встановлений ст.. 99 КАС України, що є підставою для залишення позову без розгляду. Наголосили на тому, що суддею Сташків В.Б. вже розглядалась аналогічна справа, в якій встановлена правомірність їх дій щодо ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні ОСОБА_3 позов підтримав, з підстав викладених в ньому. Наголосивши, що він фактично оскаржує відмову в призначенні пенсії від 18.08.2016 р., а не бездіяльність при прийнятті рішення.

В судовому засіданні представник відповідача Шлягун І.В. заперечив проти задоволення позову з підстав зазначених в заперечені проти позову.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , пояснення представника відповідача ОСОБА_4 , показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, матеріали відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 , адміністративну справу № 743/1040/14-а, суд приходить до такого висновку.

По справі встановлено та з адміністративної справи № 743/1040/14-а вбачається, що ОСОБА_1 :

- має статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. (Категорія 2), що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 ;

- був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 р. № 1497-378 і Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 р. № 665-198, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком № 1, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 з 2 жовтня 1986 р. по 4 лютого 1987 р., що підтверджується довідкою Ріпкинського районного військового комісаріату від 11 липня 2013 р. № 115;

- в складі в/ч НОМЕР_2 приймав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження в період з 09.05.1986 р. /наказ № 90/ по 03.10.1986 р. /наказ № 236/, що підтверджується довідкою Ріпкинського районного військового комісаріату від 29 жовтня 1992 р. № 258 та архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 21.06.2013 р. № 25107;

- з архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 21.06.2013 р. № 25107 доводиться, що по архівним документам військової частини № 83212 дні виїзду ОСОБА_1 в зони (на об`єкти, населенні пункти) не відображені, місце дислокації частини за вказаний період: с.Оране;

- з архівних довідок Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 11.12.2013 р. № 28546 та від 12.11.2013 р. № 27989 доводиться, що в роздавальних відомостях на виплату заробітної плати військової частини № НОМЕР_3 відображено нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за періоди травень 1986 р., жовтень 1986 р., листопад-грудень 1986 р., січень-лютий 1986 р. та, що підтвердити участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 по військовій частині № НОМЕР_3 (м.Городня) за період з 09.05.1986 р. по 03.10.1986 р. не має можливості, так як в перевірених наказах командира даної частини по стройовій частині за травень-жовтень 1986 р. відрядження для участі в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 не відображено та, що історична довідка (формуляр) на зберігання до архіву не надходили.

З показань допитаних в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , доводиться, що 8 травня 1986 р. їх разом з ОСОБА_1 забрали з смт.Добрянка та відвезли в м.Чернігів до військової частини. Після цього їх направили на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС в розбитий табір біля с.Оране. Підтверджують, що в травні-жовтні 1986 р. ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч. 1ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення органами місцевого самоврядування.

Підпунктом п.п. 2.1 п. 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 р. № 13-1) передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Згідно зі ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. № 51 визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Виходячи з буквального аналізу п.п. 2.1 п. 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в системному взаємозв`язку з ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. № 51, суд приходить до висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи», а різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин, суд вважає, що основним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 2), видане 7 грудня 2011 р. Чернігівської обласною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_1 , яке відповідно до п.2 ч.1 ст.14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що він 23 липня 2013 р. в перший раз подав до УПФУ в Ріпкинському районі заяву про призначення пенсії за віком, з відповідними документами.

Згідно розпорядження начальника УПФУ в Ріпкинському районі від 8 жовтня 2013 р. ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з тих підстав, що в архівній довідці від 21.06.2013 р. № 25107 Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України, в якій не відображено дні виїзду позивача до зони (на об`єкти, населені пункти), а інші первинні документи, які б містили інформацію про періоди роботи в зоні відчуження відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 11.08.2016 р. звертався до Ріпкинського РО УПФУ з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах із зниженням віку та з документами описаними вище.

Листом начальника Ріпкинського РО УПФУ від 18.08.2016 р. № 68/11/К-2 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки розпорядження начальнику УПФУ в Ріпкинському районі від 23 квітня 2014 р. про відмову у призначенні пенсії за попередньою заявою не втратило свою актуальність, а жодних нових документів останній їм не додав.

Розділом ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 р. № 13-1) унормовано алгоритм дій щодо приймання, оформлення і розгляд документів.

В п.п. 4.3, п. 4.7 п. 4 вказаного Порядку (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 р. № 13-1) зазначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію та, що орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

На думку суду вказані вище документи в сукупності з показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджують перебування позивача у відрядженні у зоні відчуження з 9 травня 1986 року по 3 жовтня 1986 року та можуть бути підставою для призначення пенсії відповідно до положень ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, однак лише сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі не можуть бути підставою для відмови позивачу у призначенні, нарахуванні або перерахунку пенсії.
На думку суду, наявність розпорядження начальника УПФУ в Ріпкинському районі від 13 жовтня 2013 р. не є перешкодою в повторному зверненні до органу пенсійного фонду з відповідною заявою, а тому безпідставним є зазначення в листі начальника Ріпкинського РО УПФУ від 18.08.2016 р. № 68/11/К-2 на ім`я ОСОБА_1 про актуальність розпорядження начальника УПФУ в Ріпкинському районі від 13.10.2013 р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Не є перешкодою в призначенні пенсії і рішення суду в попередній справі (№ 743/1040/14-а), так як предмет позову є різний.

За таких обставин, з метою повного захисту інтересів позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог і визнати протиправними дії Ріпкинського РО УПФУ щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (оформлені листом начальника начальника Ріпкинського РО УПФУ від 18.08.2016 р. № 68/11/К-2).

При цьому, вказані дії оскаржені позивачем в строки, визначені ст. 99 КАС України.

Враховуючи наведене в сукупності, те, що в разі призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_3 матиме право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, суд приходить до висновку, що Ріпкинське РО УПФУ слід зобов`язати:

- призначити ОСОБА_7 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та забезпечити її виплату з 11 серпня 2016 року у розмірах та умовах встановлених ст.ст. 27, 40, 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- призначити ОСОБА_7 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Категорія 2) та забезпечити її виплату з 11 серпня 2016 року на умовах встановлених ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 14, 15, 51, 55, 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 26, 27, 40, 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії Ріпкинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні ОСОБА_8 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зобов`язати Ріпкинське об`єднане управління Пенсійного фонду України:

- призначити ОСОБА_8 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та забезпечити її виплату з 11 серпня 2016 року у розмірах та умовах встановлених ст.ст. 27, 40, 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- призначити ОСОБА_8 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Категорія 2) та забезпечити її виплату з 11 серпня 2016 року на умовах встановлених ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постанова відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 186, ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий В.Б.Сташків