Справа № 554/6090/16-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 05.09.2016 Справа № 554/6090/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 вересня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого судді - Антонова С.В.,

секретаря Плаксюк І.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив визнати неправомірними дії та рішення відповідача від 15.06.2016 №127/Г-17 щодо відмови в перерахунку йому пенсії на підставі довідки №18-318/вих.16 від 30.05.2016 року, виданої прокуратурою Полтавської області у звязку із змінами розміру заробітної плати, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії у квітні 2008 року, у розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці №18-318/вих.16 від 30.05.2016 року, виданій Прокуратурою Полтавської області, з 10.06.2016 року без обмеження максимальним розміром, встановленим Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», з урахуванням раніше виплачених коштів; стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень на користь позивача судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 вказав, що він працював в органах прокуратури на різних прокурорсько-слідчих посадах із липня 1992 року по вересень 2012 року.

Відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року №1789-ХІІ Управлінням Пенсійного фонду України в Октябрському районі м.Полтави у квітні 2008 року позивачу призначено пенсію за вислугу років в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.

10.06.2016 року позивач звернувся до Полтавського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області (правонаступника Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м.Полтави) з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % від суми місячного (чинного) заробітку у звязку з підвищенням розміру заробітної плати, відповідно до довідки Прокуратури Полтавської області від 30.05.2016 року №18-318/вих.16, виданої згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

21.06.2016 року на адресу ОСОБА_2 надійшла відповідь з Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №127/Г-17 від 15.06.2016 року, згідно з якою позивачу відмовлено в перерахунку пенсії. З наданої відповіді вбачається, що з 1 червня 2015 року, згідно з пунктом 5 Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року у звязку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах скасовані (втратили чинність) норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначені відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Такі дії позивач вважає протиправними, оскільки відповідач, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії з 10.06.2016 року у розмірі 90 % від заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Прокуратури Полтавської області від 30.05.2016 року №18-318/вих.16, невірно тлумачить норми чинного законодавства, діє поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції України та законам України.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 22)

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, що містяться у матеріалах справи. Вказав, що ОСОБА_2 звернувся до Полтавського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою невстановленого зразка, при цьому Управлінням надана відповідь згідно із Законом України «Про звернення громадян». Рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу не приймалося. ОСОБА_2 пенсію призначено за вислугою років, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 рокузі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до визначеного переліку законів, у тому числі Закону України «Про прокуратуру». Тобто, з 1 червня 2015 року пенсії, в порядку та на умовах, вищезазначеним Законом не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до Закону України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та ч.18 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15 липня 2015 року набув чинності Закон України «про прокуратуру», згідно з розділом ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закону України «Про прокуратуру», крім п.8 ч.12 ст.15, ч.4 ст.16, абз.1 ч.2 ст.46-2, ст.47, ч.5 ст.50, ч.ч.3, 4, 6, 11 ст.50-1, ч.3 ст.51-2, ст.53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), ст.55 щодо посвідчення працівника прокуратури, ст.2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також ст.13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Отже, на час звернення позивача до Управління з заявою про перерахунок пенсії ч.13 ст.50-1 Закону України «Паро прокуратур» втратила чинність».

Вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2працював в органах прокуратури на різних прокурорсько-слідчих посадах з липня 1992 року по вересень 2012 року.

Відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 04.11.1991 року №1789-ХІІ Управлінням Пенсійного фонду України в Октябрському районі м.Полтави у квітні 2008 року позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.

Для перерахунку пенсії ОСОБА_2 відповідачеві було надано довідку про заробітну плату прокуратури Полтавської області № 18-318/вих16 від 30.05.2016 року (а.с. 12).

У Відповідності до довідки за №18-318/вих16, виданою 30.05.2016 року Прокуратурою Полтавської області ОСОБА_2, заробітна плата на 1 грудня 2015 року складається з: основний оклад 2894,00 грн., класний чин 135,00 грн., вислуга років 908,70 грн., інші виплати, які передбачені чинним законодавством 13243,80 грн., всього 17181,50 грн. (а.с. 12).

Згідно з відповіді Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 15.06.2016 року № 127/Г-17 ОСОБА_2 відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Приймаючи таке рішення, відповідач послався на пункт 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Починаючи з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с. 13).

Доводи, викладені у рішенні відповідача про відмову у перерахунку пенсії не відповідають вимогам закону, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугу років призначену у квітні 2008 року згідно з ч. 1 ст. 50-1 «Про прокуратуру», пенсію було обчислено з урахуванням 90 відсотків від суми заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення мені пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років не залежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшов висновку, що внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166 внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається у розмірі 70% від суми заробітної плати, ця норма набула чинності з 01.05.2014 року.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається у розмірі 60% від суми заробітної плати. В подальшому за нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Однак, враховуючи, що пенсія позивачу призначена раніше, тобто до внесення змін у ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», та в подальшому виключення із Закону України «Про прокуратуру», норми вищевказаних Законів не підлягають застосуванню. Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно із ст. 22 Конституцією України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Тому, звуження змісту та обсягу права на перерахунок пенсії, шляхом позбавлення такого права у зв`язку із прийняттям нових законів, або внесення змін до чинних законів, як зазначено у відповіді відповідача, за вказаної статтею Конституції України не допускається.

Крім того, згідно ст.ст. 22, 64, 58 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян встановлено законами України (у даному випадку Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Відтак, відповідач має провести перерахунок та виплату пенсії позивачеві, виходячи з розміру отриманої пенсії 90 відсотків із врахуванням довідок прокуратури Полтавської області №18-271/вих16 від 27.05.2016 року. Відповідно до законодавства перерахунок пенсії належить до обов'язків Пенсійного фонду України, який відповідно до Конституції України зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Твердження представника відповідача про те, що позивач до органів пенсійного фонду із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії не звертався, у звязку з чим рішення про відмову в перерахунку пенсії не приймалось, на думку суду, не може бути перешкодою для здійснення ефективного судового захисту порушених прав позивача. Так, у відповіді на заяву позивача про проведення перерахунку його пенсії відповідачем не повідомлялось про невідповідність форми звернення ОСОБА_2, а в самій відповіді вказується про відмову в проведенні перерахунку пенсії у звязку з відсутністю підстав.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права 1966 року (стаття 2) та в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 13), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У звязку з цим неприйняття органом пенсійного фонду відмови у проведенні перерахунку пенсії у формі рішення не може бути перешкодою для здійснення його ефективного засобу правового захисту прав позивача судом.

Відсутність відповідного нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України який би регулював умови та порядок перерахунку пенсій, на що посилається відповідач у своїх запереченнях, не може бути підставою для відмови в перерахунку пенсії. Так, відмова в перерахунку пенсії через не встановлення певного порядку Урядом (справа «Суханов та Ільченко проти України (заяви №68385/10 та 71378/10 від 26.09.2014 року) була розцінена Європейським судом з прав людини як порушення майнового інтересу заявника, що передбачено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 51-56). Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Бутченко проти України» (заява №38677/06 від 24.07.2014 року), у якій констатовано, що Кабінет Міністрів України повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги.

Таким чином, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачу протиправно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітної плати із врахуванням довідки прокуратури Полтавської області №18-318/вих16 від 30.05.2016 року, оскільки, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинній на момент виходу позивача на пенсію, а тому, такі дії відповідача слід визнати неправомірними та зобовязати провести перерахунок та виплату пенсії з врахування вищезазначеної довідки.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у відповідності до норми ч. 3 ст. 94 КАС України, тобто, у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 86, 159-163, 167, 186 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Прокуратури Полтавської області №18-318/вих.16 від 30.05.2016 року.

Зобов`язати Полтавське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, починаючи з 10 червня 2016 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області №18-318/вих16 від 30.05.2016 року, у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-XII в редакції зі змінами від 27.03.2014 року № 1166-VII) та здійснити відповідні виплати без обмеження розміру пенсії з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 Григоровчиа сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя С.В. Антонов