Справа № 804/5078/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2016 р.Справа №804/5078/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
10 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у видачі позивачу довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям з урахуванням останнього підвищення посадових окладів державних службовців з 1 грудня 2015 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 4 вересня 2013 року №15-1;
- зобов'язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області видати позивачу довідку про заробітну плату станом на 1 грудня 2015 року, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на інших посадах ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 4 вересня 2013 року №15-1.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- позивачка вийшла на пенсію державного службовця 04.10.2005 року з посади старшого державного податкового ревізора ДПА у Дніпропетровській області;
- у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів» позивачка звернулась до відповідача з заявою від 25.07.2016 року з проханням видати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1;
- листом від 04.08.2016 року у вказаному було відмовлено з посиланням на відсутність підстав у зв'язку з тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 внесені зміни, відповідно до яких пункт 4 у постанові Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 виключено;
- позивач не погоджується з наданою їй відмовою та зазначає, що на час виходу позивачки на пенсію національне законодавства передбачало їй право на перерахунок пенсії, який збільшує розмір пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям на відповідній посаді, з якої позивачці була призначена пенсія.
Представником відповідача надані суду письмові заперечення, в яких зазначено, що відмовляючи у видачі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії працюючим державним службовцям, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, в тому числі Постанови №1013, якою виключено, зокрема, пункт 4 постанови №865 а виключено підстави для перерахунку пенсії згідно з законом.
Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача клопотав про відкладення розгляду справи, проте суд не знайшов підстав для подальшого відкладення з огляду на наявність всіх матеріалів для розгляду спору по суті та необхідності додержання розумного строку розгляду адміністративної справи.
Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку видачі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії державним службовцям, та її форми, регулюються правовими нормами Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року №865 (далі - Постанова №865), що були чинні на день виникнення таких відносин.
Позивач 04.10.2005 року була звільнена з посади старшого державного податкового ревізора ДПА у Дніпропетровській області, правонаступником якої, на час звернення позивача до суду, Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
Як встановлено судом, позивач вийшла на пенсію державного службовця та отримує пенсію згідно з Законом України «Про державну службу».
07.07.2016 року позивач звернулася із заявою до відповідача з проханням видати довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативних актів» (далі - Постанова №1013). Просила видати зазначену довідку за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013року №15-1.
04.08.2016 року відповідач листом за №4691/10/04-36-05-53 повідомив позивачу, що Постановою №1013 внесені зміни до постанови №865, зокрема, пункт 4 виключено. Отже, підстави для проведення перерахунку пенсій відсутні.
Розглядаючи спір по суті, суд виходить з того, що звернення позивача як і самі позовні вимоги в даній справі не зводяться щодо вирішення відповідачем, в трудових відносинах (публічна служба) з яким перебувала позивач, питання про проведення самого перерахунку пенсії та її розміру, а спір йдеться щодо реалізації суб'єктом владних повноважень функцій щодо видачі спірної довідки.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд виходить із того, що Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), згідно із Законом України від 16.01.2003 року №432-IV було доповнено статтею 37-1, якою було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.
Пунктом 2 Перехідних положень Закону України від 16.01.2003 року №432-IV було встановлено, що порядок перерахунку пенсій, передбачений цим Законом, поширюється на пенсіонерів, яким пенсія державних службовців призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу».
Згідно із Законом України від 28.12.2014 року №76-VIII, який діяв з 1 січня 2015 року, текст статті 37-1 було викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».
Закон №3723-XII, зокрема й стаття 37-1, втратив чинність з 01.05.2016 року із набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).
Закон №889-VIII не містить умов щодо перерахунку пенсій та умов видачі для нього відповідних довідок.
Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про видачу довідки набрав чинності Закон №889-VIII.
З 1 січня 2016 року також набрав чинності Закон України «Щодо внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII.
Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону№213-VIII, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.
Належить зазначити, що до 01.12.2015 року діяв пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року №865 (далі - Постанова №865), згідно якого був встановлений порядок визначення перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом №432-IV заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;
2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.
При цьому, пунктом п'ятим було визначено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.
Кабінет Міністрів України постановою від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка застосовується з 01.12.2015 року, вніс зміни до Постанови №865, а саме: виключив пункт 4, який передбачав право на збільшення розміру пенсії у разі збільшення розміру заробітної плати державним службовцям.
Крім того, пункт п'ятий Постанови №865 був викладений в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується Управлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».
Таким чином, пункт п'ятий Постанови №865 у редакції на час виникнення спору передбачає видачу довідки, що подається для призначення, а не перерахунку, пенсії. А процедуру перерахунку пенсії взагалі виключено.
Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України №1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.
Таким чином, з 15 грудня 2015 року чинним законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку відповідача по видачі довідки для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII.
Оскільки чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015 року, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача суд не вбачає.
При цьому, відмова відповідача у видачі довідки не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.
Таким чином сутність права позивача на отримання пенсії не порушена, що відповідає статті 1 Протоколу 1 до Європейської конвенції з прав людини.
Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення №20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
В пункті 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116).
У рішенні від 2 березня 1999 року №2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.
Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.
Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в розглянутому спорі відсутні правові підстави для видачі позивачу довідки для перерахунку пенсії на підставі статті 37-1 Закону №3723-ХІІ і Постанови №865 у відповідних редакціях, з огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
У зв'язку із відмовою в задоволенні позову підстави для присудження позивачеві судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 19 вересня 2016 року.

Суддя І.О. Верба