Справа № 826/6002/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

29 вересня 2016 року № 826/6002/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату
про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату про зобов`язання останнього видати довідку про термін проходження військової служби на території Демократичної Республіки Афганістан на підставі наявних документів у ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що звернувшись до Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату із заявою про надання довідки для органу пенсійного фонду, вказаної довідки не отримав з посиланням на відсутність у відповідача запитуваної інформації, що, за твердженням позивача, не відповідає дійсним обставинам справи.

Під час судового розгляду справи позивачем заявлені позовні вимоги підтримано у повному обсязі, які останній просив суд задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про те, що запитувана позивачем інформація в останнього відсутня, на підставі чого ним направлено запит до архіву МО РФ до м. Подільськ, Московська область.

У судове засідання 12.07.2016 відповідач явку свого представника не забезпечив, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою, з огляду на що судом ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

За твердженнями позивача, ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату із заявою про надання довідки для пенсійного фонду Оболонського району від 18.11.2015, що не заперечувалося відповідачем під час судового розгляду справи.

У відповідь на вказану заяву Оболонським районним у м. Києві військовим комісаріатом листом від 24.11.2015 №3358 позивача повідомлено про те, що згідно із записами у військовому квитку ОСОБА_1 НОМЕР_1 , не можливо встановити термін проходження військової служби в ДРА, у зв`язку з чим останнім направлено запит від 17.11.2015 №5 до архіву МО РФ до м. Подільськ, Московська область для уточнення термінів проходження позивачем служби в ДРА, а при отриманні відповіді позивача буде додатково повідомлено.

Вважаючи таку відповідь за результатами розгляду власного звернення необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з такого.

Приписами ст. 40 Конституції України встановлено, що всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України, наданого їм Конституцією України права на звернення, регулює Закон України «Про звернення громадян».

Передбачене ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення кореспондується із встановленими статтями 14, 15, 19 цього Закону обов`язками органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

За змістом ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, зокрема, зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У силу ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

При цьому, п. 1.8 розділу IV Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333, при звільненні офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу з військової служби їхні особові справи пересилаються:

перші примірники:

при звільненні в запас чи відставку з правом на пенсійне забезпечення - до обласних і прирівняних до них військових комісаріатів за вибраним місцем проживання. У ці особові справи повинні бути внесені відмітки фінансових органів про проведений розрахунок вислуги років. У розділ особових справ «Додаткові матеріали» обов`язково повинні бути підшиті свідоцтво про хворобу, витяги з наказів про звільнення і виключення зі списків особового складу військової частини, усіх видів забезпечення і розрахунки вислуги років для пенсії;

при звільненні в запас без права на пенсійне забезпечення - до районних (міських) військових комісаріатів за вибраним місцем проживання;

другі примірники:

на офіцерів - до районних (об`єднаних, міських) військових комісаріатів за вибраним місцем проживання. До цих примірників також долучаються витяги з наказів про звільнення і виключення зі списків особового складу військової частини, усіх видів забезпечення.

У випадку, коли офіцери, особи рядового, сержантського і старшинського складу вибувають на облік не в ті військові комісаріати, які зазначені в наказах про звільнення, особові справи повинні висилатися до військових комісаріатів, в які фактично вибули військовослужбовці. При цьому для вірного направлення других примірників особових справ штаби військових частин і кадрові органи зобов`язані негайно сповістити по команді або відповідним кадровим органам, які ведуть другі примірники особових справ, та військовий комісаріат, до якого вибули військовослужбовці.

Особові (особово-пенсійні) справи осіб, звільнених з військової служби, зберігаються в обласних і прирівняних до них військових комісаріатах протягом двадцяти п`яти років після припинення виплати пенсії і передаються до Галузевого архіву після закінчення строку зберігання.

У відповідності до п. 1.2 розділ І вказаної Інструкції, основними завданнями обліку особового складу, зокрема, є документальне відображення проходження військової служби військовослужбовцями, а також трудової діяльності працівників Збройних Сил України (далі - працівники).

З огляду на вказані законодавчі положення вбачається, що у спірних правовідносинах саме на відповідача Оболонське районне у м. Києві військовий комісаріат покладено обов`язок зі зберігання особової справи позивача, яка є документальним відображенням проходження ОСОБА_1 військової служби, що не заперечувалося відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, під час судового розгляду справи.

Відтак, з урахуванням встановлених положеннями ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» термінів розгляду звернень, найбільшим з яких є 45-денний термін, в Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату наявний законодавчо обумовлений обов`язок з надання позивачу запитуваної інформації про термін проходження позивачем служби в ДРА у встановлений для цього строк.

У той же час, суд звертає увагу, що станом на момент розгляду судом даної адміністративної справи відповідачем не надано суду доказів ані направлення до архіву МО РФ до м. Подільськ, Московська область запиту від 17.11.2015 №5 для уточнення термінів проходження позивачем служби в ДРА, ані повідомлення позивача про результати розгляду вказаного запиту, враховуючи те, що з моменту направлення на адресу відповідача розглядуваного звернення пройшов значний строк (майже рік).

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необхідність зобов`язання Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату, з метою належного захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.11.2015 про надання довідки для пенсійного фонду Оболонського району, з урахуванням висновків даної постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати Оболонський районний у м. Києві військовий комісаріат повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.11.2015 про надання довідки, з урахуванням висновків даної постанови.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур