Справа № 130/1104/16-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/1104/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сенько Л.Ю.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

28 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника відповідача - Бабієць Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі в якому просив:

визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі щодо відмови в застосуванні середньої заробітної плати при переході ним з пенсії по інвалідності на пенсію по віку за три календарні роки, що передують року звернення;

зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату призначеної йому пенсії із застосуванням середньої заробітної плати за три попередніх роки (а саме 3263,44 грн.) для призначення пенсії, починаючи з дати звернення про перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме з 11.02.2016 року;

відповідно до п. 1ч.1 ст. 256 КАС України допустити до негайного виконання постанову суду в межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області первинного відповідача - Управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі, було замінено на належного - Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 червня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про задоволення адміністративного позову.

Позивачем до початку судового засідання подано клопотання про розгляд даної справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги позивача та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В ході вивчення обставин справи судом першої інстанції, що також підтверджено і в ході апеляційного перегляду даної справи, встановлено, що в даному випадку між сторонами виник спір щодо дій відповідача при перерахунку пенсії працюючому пенсіонеру та застосування показника середньої заробітної плати працівників відповідно ст.ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Жмеринському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області з вересня 2012 року та отримує пенсію, як інвалід ІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

11.02.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії по інвалідності через набуття ним 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії по інвалідності, починаючи з 01.02.2016 року із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2015 рік.

Листом №14/В-7 від 22.02.2016 року відповідачем відмовлено у здійсненні вказаного перерахунку та зазначено, що відповідно до положень ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону.

В цьому ж листі відповідач, посилаючись на п.3 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668-VІ від 08.07.2011 року, зазначив, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Вважаючи, такі дії відповідача неправомірними, які порушують його права та законні інтереси гарантовані Конституцією України позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки відсутні, вказаний показник середньої заробітної плати застосовується виключно для призначення пенсії, застосування ж його для перерахунку пенсії є безпідставним.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції і не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

В судовому засіданні колегією суддів було оглянуто пенсійну справу позивача та встановлено, що ОСОБА_3 не звертався до відповідача з відповідною заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по віку. Подана позивачем заява від 18.02.2016 року містить вимоги виключно щодо перерахунку пенсії по інвалідності в зв'язку із набуттям ним 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії і жодним чином не стосується питання щодо переходу на інший вид пенсії, як зазначав відповідач в своїй позовній заяві та апеляційній скарзі. До того ж, станом на час звернення з вказаною заявою до відповідача позивачем не набуто відповідного пенсійного віку.

Вказані обставини були також підтвердженні представником відповідача в судовому засіданні в ході надання пояснень по суті справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Підпунктом «б» пп. 10 п. 35 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI частину 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» викладено в новій редакції: «У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону».

Між тим, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 вказане положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV в їх первинній редакції.

Отже, з часу прийняття цього рішення перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону.

28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» п.п. 3 п. 11 якої визначено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону.

Тобто, фактично цією нормою відновлена редакція ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI, Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яка визнана неконституційною.

Таким чином, починаючи з 28 травня 2008 року діють два нормативно-правові акти Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV та Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року, які регулюють спірні правовідносини.

При цьому, умови перерахунку пенсії, визначені в наведеному підпункті постанови Кабінету Міністрів України, не відповідають умовам, викладеним в ч. 1 ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції від 09 липня 2003 року № 1058-ІV.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, колегія суддів вважає, що при вирішенні даного спору слід застосовувати правила ч. 1 ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2015 рік.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що не підлягає застосуванню для перерахунку пенсії працюючим пенсіонерам і середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вказаний показник застосовується для обчислення пенсії.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсії здійснюється виключно із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що показник «середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії» застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.04.2012 року по справі № 21-11а12, яка відповідно до ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 червня 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 червня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 жовтня 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.