Справа № 759/8144/16-а
Суддя: Семаніва Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/8144/16-а
пр. № 2-а/759/210/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого - судді Семанівої Ю.В.,

за участі секретаря - Ярмощук К.А.,

позивача -ОСОБА_1.,

представника відповідача -Ященко М.Ю..,

розглянувши матеріали адміністративного позову розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними та незаконними дій та рішення щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними та незаконними дії та рішення Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в місті Києві щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Луганської області від 01.04.2016 року за № 18- 242 вих.16, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час набуття ним права на пенсійне забезпечення), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку. Крім того, зобов'язати Правобережне об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в місті Києві провести перерахунок пенсії за вислугу років з 01.05.2016 року на підставі довідки прокуратури Луганської області від 01.04.2016 року за № 18-242 вих.16, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час набуття мною права на пенсійне забезпечення), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку без обмеження її граничного розміру та здійснювати відповідні виплати і прийняти від мене оригінал довідки № 18-242вих. 16.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.09.2006 року Управлінням Пенсійного Фонду України в Артемівському районі міста Луганська йому призначено довічно пенсію і він отримував її відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. 27.02.2015 року позивач звільнився з органів прокуратури Луганської області за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру». У квітні 2015 року Управлінням Пенсійного Фонду України у місті Сєверодонецьку Луганської області, де позивач на той час перебував на обліку, йому було необгрунтовано зроблено перерахунок раніше призначеної довічно пенсії в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати. 11.05.2016 року позивач звернувся до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в місті Києві із заявою про перерахунок пенсії в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області № 18- 242 вих.16 від 01.04.2016 про заробітну плату начальника управління прокуратури Луганської області, у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 окладів працівникам органів прокуратури на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015. При цьому службовими особами Управління невмотивовано не був прийнятий оригінал та копія довідки прокуратури Луганської області № 18-242 вих.16. На вказану заяву 24.05.2016 року відповідач надав письмову відповідь за № 256/01/А-223, у якій відмовив позивачу в перерахунку пенсії з часу звернення до Управління, пославшись на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Також, відповідач у своїй відповіді від 16.05.2016 № 256/01/А-223 зазначив, що згідно Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України від 28.12.2014 року № 76-VІН, обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. При цьому, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зазначається Кабінетом Міністрів України. З вказаних підстав позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії згідно наданої довідки про заробітну плату до затвердження Кабінетом Міністрів України вищезазначеного порядку. Згідно з вимогами ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення", ст.55-1 «Про прокуратуру» та на підставі відповідних постанов Кабінету Міністрів України, при підвищеної заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, призначені раніше пенсії перераховуються. Перерахунок призначених пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміни розміру пенсії.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, подавши письмові заперечення, в яких зазначила, що питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури регулюється Законом України «Про прокуратуру». Відповідно до статті 50-1 вищезазначеного Закону пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років. А тому, підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу на даний час не має.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін по справі, оглянувши пенсійну справу №313280 суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. ст. 19, 46, 55 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Судовим розглядом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Згідно з матеріалами, що містяться в пенсійній справі, відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва від 11.11.2015 року, № 313280, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку складає 60 (вид перерахунку - працевлаштування/звільнення). Відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва від 16.10.2015 року, № 81435, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку складає 60 (вид перерахунку - облік справи призначеної в минулих роках). Відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку від 01.12.2014 року, № 900015, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку складає 80 (вид перерахунку - облік справи призначеної в минулих роках). Відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку від 10.03.2015 року, № 814494, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку складає 80 (вид перерахунку - працевлаштування/звільнення). Відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку від 17.04.2015 року, № 814494, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку складає 80 (вид перерахунку - працевлаштування/звільнення). Відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку від 22.04.2015 року, № 814494, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку складає 60 (вид перерахунку - перерахунок - зміна стажу та заробітку). Відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Сєверодонецьку від 07.10.2015 року, № 814494, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку складає 60 (вид перерахунку - масовий перерахунок (індивідуальний).

11.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в місті Києві із зверненням про перерахунок пенсії в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-242 вих.16 від 01.04.2016 про заробітну плату начальника управління прокуратури Луганської області, у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 окладів працівникам органів прокуратури на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015.

Відповідно до листа відповідача від 24.05.2016 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції від 05 листопада 1991 року.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Ураховуючи наведене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, відповідно: внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (№ 21-348а13) та від 96.10.2015 року (№ 21-2432а15).

Разом з цим, як вже було зазначено, позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Наведеним законом не врегульовано порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до цього Закону.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, на позивача розповсюджується дія норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо порядку подання та оформлення документів для перерахунку призначеної їй пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (далі - Порядок).

За приписами п. 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Вказаним додатком встановлено форму заяви, з якою має звертатися особа, яка просить про перерахунок її пенсії.

Згідно п. 4.3. Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, в органу Пенсійного фонду обов'язок прийняти рішення виникає за наслідками розгляду заяви особи, яка складена у формі, встановленій вказаним Порядком.

Разом з тим, судовим розглядом з матеріалів справи встановлено, що заява позивача від 11.05.2016 не відповідає формі для заяв про перерахунок пенсії, встановленій вищезазначеним Порядком, а укладена в довільній формі.

Отже, у відповідача обов'язок прийняти рішення щодо перерахунку чи відмови в перерахунку пенсії не виник, оскільки відповідна заява у встановленій вимогами Порядку формі, позивачем подана не була.

При цьому, позивачем не доведено, що він звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії встановленого зразка. Матеріали пенсійної справи також не містять такої заяви.

Разом з тим, рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу відповідачем не приймалось.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не було відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії та відповідачем рішення не приймалося, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень про відмову здійснити перерахунок пенсії та зобов'язання здійснити її перерахунок.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський Суд з прав людини у своїй усталеній практиці пов'язує визначення ефективного судового захисту саме з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи.

Належні способи захисту - це способи, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який дає змогу забезпечити виконання її приписів.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З наведеного слідує, що поновлюючи порушене право, суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити лише такі дії, які передбачені законом.

Разом з тим, обраний позивачем спосіб захисту в частині позовних вимог про визнання дій управління Пенсійного фонду за своїм змістом не відповідає визначеному законом способу захисту порушеного права, оскільки суперечить вищевказаному підходу.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконано.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовних вимог у даному випадку - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, ст.ст. 2, 3, 11, 12, 17, 99, 160,161,162, 163,160, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними та незаконними дій та рішення Правобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити .

Постанова підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі, з дня складення в повному обсязі до Київського адміністративного апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Київського адміністративного апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Ю.В. Семаніва

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 12 вересня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанова в повному обсязі складена 19 вересня 2016 року.