Справа № 816/1156/16
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 р.Справа № 816/1156/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2016р. по справі № 816/1156/16

за позовом Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

до Публічного акціонерного товариства "Автокразбанк"

про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИЛА

Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі по тексту - Олександрійська ОДПІ, позивач) звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Автокразбанк" (далі по тексту - ПАТ "Автокразбанк", відповідач), в якому просила суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» на користь місцевого бюджету м. Олександрія податковий борг з орендної плати юридичних осіб в сумі 49249,32 грн. (за основним платежем) з рахунків у банках, що обслуговують такого платника; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» на користь місцевого бюджету м. Олександрія податковий борг з податку на нерухоме майно у розмірі 1986,72 грн. (за основним платежем) з рахунків у банках, що обслуговують такого платника.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2016 року № 816/1156/16 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийняття оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2016 року № 816/1156/16, прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг, який утворився за рахунок несплати самостійно задекларованих грошових зобов'язань з плати за землю по деклараціям за 2014, 2015 та 2016 роки в загальній сумі 49249,32 грн. Крім того, відповідачем було подано декларації по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з якими позивачем самостійно задекларовано грошове зобов'язання на загальну суму 1986,72 грн., яке, однак, не було сплачено. На адресу ПАТ «Автокразбанк» було надіслано податкову вимогу № 1182-25 від 01.10.2014 року, яка була отримана відповідачем 12.10.2014 року, не оскаржена ані в адміністративному, ані в судовому порядку. Оскільки вжиті податковим органом заходи не призвели до погашення боргу, з посиланням на пп.20.1.34 п.20.1 ст.20, п.95.1, п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України, стверджує про наявність підстав для стягнення вказаних вище сум податкового боргу з рахунків у банках, які обслуговують ПАТ «Автокразбанк». Просив суд апеляційної інстанції розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Пояснив, що відповідно до постанови Правління Нацбанку від 28.08.2014 року № 537 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 29.08.2014 року було прийнято рішення № 76 «Про порядок процедури ліквідації ПАТ «АКБ Банк». Вказує, що в силу положень п.1.3 ст.1 Податкового кодексу України цей кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У свою чергу, процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та його ліквідації урегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (ч.3 ст.1, ст.2, ч.2, ч.5 ст.45, ч.3 ст.46, ч.1 ст.49 Закону), який є спеціальним законом у спірних відносинах. Відтак, норми цього Закону є пріоритетними відносно інших законодавчих актів України у відносинах, які виникають в процесі ліквідації неплатоспроможного банку. Жодного іншого способу задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного банку, крім задоволення у відповідній черговості, законодавством України не передбачено. Просив суд апеляційної інстанції провести розгляд справи за відсутності представника ПАТ «АКБ Банк» на підставі наданих сторонами пояснень та наявних в матеріалах справи доказів.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ "Автокразбанк" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, .

Відповідач з 15.05.1995 р. взятий на облік як платник податків в Кременчуцькій ОДПІ та перебуває на обліку в Олександрійській ОДПІ як платник окремих видів податків (плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) (а.с. 6).

Посилаючись на несплату відповідачем узгоджених сум податкового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб за листопад 2014 року - червень 2016 року у загальному розмірі 49249,32 грн. та податку на нерухоме майно за І-ІV квартали 2015 року та І квартал 2016 року у загальному розмірі 1986,72 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення коштів з рахунків ПАТ «Автокразбанк» у банках.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що погашення заявленого в даному позові податкового боргу має відбуватись у порядку, визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому до спірних відносин не слід застосовувати положення Податкового кодексу України, як це зроблено позивачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як встановлено пунктом 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 ПК України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 ПК України).

Разом з тим, відповідно до п.1.3 ст.1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

За приписами частини третьої статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-IV відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Частиною п'ятою вказаної статті визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Крім того, як визначено пунктом 7 частини другої, частиною третьою статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Під час здійснення ліквідації у банку не виникають жодних додаткових зобов'язань ( у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникають під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Відповідно до розміщеної на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації, постановою Національного банку України від 28.08.2014 р. №537 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Автокразбанк" оформлено рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Автокразбанк" з 29.08.2014 р.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.08.2014 р. №76 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Автокразбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Автокразбанк" з 29.08.2014 р. та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення процедури ліквідації строком на один рік з 29.08.2014 р. до 29.08.2015 р.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.08.2016 р. №1476 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "Автокразбанк" на один рік до 29.08.2017 р. включно.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи розрахунку (а.с.8), податковий борг по орендній платі за землю, стягнення якого є предметом позову по даній справі, виник за період з 30.11.2014 року по 30.06.2016 року, по податку на нерухоме майно - з 30.04.2015 року по 29.04.2016 року.

Отже, в межах даного позову Олександрійською ОДПІ заявлено вимогу про стягнення податкового боргу, що виник вже після того, як Фондом розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Автокразбанк" (29.08.2014 р.), а тому погашення заявленого в даному позові податкового боргу має відбуватись у порядку, визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а не в порядку встановленому Податковим кодексом України.

За таких обставин, в задоволенні адміністративного позову Олександрійської ОДПІ належить відмовити.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2016р. по справі № 816/1156/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 04.10.2016 р.