Справа № 808/2008/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року о/об 16 год. 48 хв.Справа № 808/2008/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ОЛІС ЛТД» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності № 161 від 06.10.2015)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 195/08-30-10-024 від 06.01.2016)

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов від Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ОЛІС ЛТД» (далі позивач) до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №00004714 від 13 червня 2016 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 13 червня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ОЛІС ЛТД» отримано від Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДСФ у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № 00004714 від 13 червня 2016 року. Позивач вважає, що висновки зроблені податковим органом під час проведення позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ОЛІС ЛТД» ( ) з питань дотримання вимог валютного законодавства період з 09 грудня 2015 року по 01 квітня 2016 року є безпідставними, а повідомлення - рішення № 00004714 від 13 червня 2016 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ОЛІС ЛТД» та ТОВ «Ексім груп» не укладалося Договору № 2107-М від 27 січня 2014 року, а висновки податкового органу, щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ОЛІС ЛТД» вимог валютного законодавства з підстав здійснення господарських правовідносин за вищезазначеним Договором є безпідставними та не обґрунтованими. Разом з тим зазначає, що відповідно до розрахунку пені, що додається до ОСОБА_3 № 35/14/20478063, дев'яносто денний строк, передбачений Постановою Правління НБУ від 04 грудня 2015 року № 863, спливає із 09 березня 2016 року, тобто вже після втрати чинності зазначеної постанови. Таким чином, відповідальність передбачена Постановою Правління НБУ від 04 грудня 2015 року № 863, не може бути застосована до суб'єктів господарювання після спливу строку дії Постанови, втрати нею чинності. Також вказує на те, що Закон №185 / 94-ВР має вищу юридичну силу по відношенню до Постанови Правління НБУ від 04 грудня 2015 року № 863, яка не може застосовуватися після спливу строку її дії, так як суперечать йому, але саме зазначену Постанову було застосовано податковим органом, чим відповідно були порушені права Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ОЛІС ЛТД».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити його.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових заперечення (вх.№ 24201 від 16 серпня 2016 року), відповідно до яких зазначає, що перевіркою встановлено, що позивачем укладено експортний контракт №2107-М від 27 січня 2014 року з ТОВ «Ексім груп» (далі - Контракт). Загальна сума контракту - 180 000 000,0 рос. руб. На виконання вимог контракту ТОВ фірма «ОЛІС ЛТД» відвантажено товар (готові соуси) на загальну суму 15 754 134,90 рос. руб. На виконання вимог контракту ТОВ «Ексім груп» Росія було перераховано кошти за товар на загальну суму 15 754 134,90 рос. руб. В результаті перевірки встановлено, що за перевіряємий період з 09 грудня 2015 року по 01 квітня 2016 року згідно наданих до перевірки документів та даних рахунку 63.2 «Розрахунки з іноземними постачальниками», встановлена прострочена дебіторська заборгованість ТОВ фірма «ОЛІС ЛТД». Перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР, а саме прострочені терміни розрахунків в іноземній валюті по експортним операціям з перевищенням законодавчо встановленого 90-денного терміну. А саме: оплата за товар, поставлений по експортним операціям на адресу ТОВ «Ексім груп» Росія по контракту №2107-М від 27 січня 2014 року, надійшла на розрахунковий рахунок ТОВ фірма «ОЛІС ЛТД» пізніше 90 календарних днів з моменту поставки товару, який було відвантажено у період 10 грудня 2015 року 11 грудня 2015 року, 14 грудня 2015 року, 16 грудня 2015 року 18 грудня 2015 року.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 16 серпня 2016 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 21734224 від 26 лютого 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ОЛІС ЛТД» 03 лютого 1992 року зареєстроване як юридична особа за адресою: 69014, Запорізька область, м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Карпенка-Карого, буд. 47, ідентифікаційний код 20478063.

На підставі повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки від 25 травня 2016 року № 9, наказу ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя №178 від 24 травня 2016 року - ОСОБА_4, головним державним ревізором-інспектором відділу аудиту Державної Податкової Інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя згідно з вимогами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 ст.75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та на підставі листа ПАТ АК «ПІБ» №20- 9/10/2016/762 від 04 квітня 2016 року про факт порушення вимог валютного законодавства ТОВ фірма «Оліс» () по договору № 2107-М від 27 січня 2014 року проведено позапланову документальну невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Оліс» з питань дотримання вимог валютного законодавства по договору № 2107-М від 27 січня 2014 року за період з 09 грудня 2015 року по 01 квітня 2016 року.

Перевірка проводилась з 25 травня 2016 року по 27 травня 2016 року.

За наслідками перевірки податковим органом складено ОСОБА_3 перевірки №35/14/20478063 від 03 червня 2016 року.

ОСОБА_3 перевірки встановлено порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР, а саме: прострочені терміни розрахунків в іноземній валюті по експортним операціям здійснено з перевищенням законодавчо встановленого 90-денного терміну, затвердженого постановами Правління НБУ від 04 грудня 2015 року № 863 по зовнішньоекономічному імпортному контракту № 2107-М від 27 січня 2014 року з нерезидентом ТОВ «Ексім груп» Росія у періоді з 09 грудня 2015 року по 01 квітня 2016 року за що нараховано пеню у розмірі 111 928,01 грн.

На підставі акту перевірки №35/14/20478063 від 03 червня 2016 року податковим органом стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ОЛІС ЛТД» винесено податкове повідомлення-рішення №00004714 від 13 червня 2016 року, яким позивачу нараховано суму грошового зобовязання у сумі 111 928,01 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням №00004714 від 13 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ОЛІС ЛТД» звернулося до суду з позовом.

Вирішуючи по суті питання щодо взаємовідносин, які виникли між сторонами у справи, суд керувався, зокрема, Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР (далі - Закон №185/94-ВР).

Відповідно до статті 1 Закону №185/94-ВР, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку

Законом України №5480-VI від 06 листопада 2012 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо розширення інструментів впливу на грошово-кредитний ринок» внесено зміни до Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» відповідно до яких Національному банку України надано право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що встановлену частиною першою статей 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Протягом 2015-2016 років Національним банком України приймались постанови, якими визначалось, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів, а саме:

Постанова НБУ № 863 від 04 грудня 2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України - діяла до 04 березня 2016 року включно.

Постанова НБУ №140 від 03 березня 2016 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України - діяла з 05 березня 2016 року до 08 червня 2016 року.

Отже на підставі викладеного, відповідно до експортних операцій:

- 10 грудня 2015 року граничний термін сплати 09 березня 2016 року (сплачено 10 березня 2016);

- 10 грудня 2015 року граничний термін сплати 09 березня 2016 року, (сплачено 11 березня 2016 року);

- 11 грудня 2015 року граничний термін сплати 10 березня 2016 року, (сплачено 24 березня 2016 року);

- 11 грудня 2015 року граничний термін сплати 10 березня 2016 року, (сплачено 22 березня 2016 року);

- 14 грудня 2015 року граничний термін сплати 13 березня 2016 року, (сплачено 16 березня 2016 року);

- 16 грудня 2015 року граничний термін сплати 15 березня 2016 року, (сплачено 18 березня 2016 року);

- 17 грудня 2015 року граничний термін сплати 16 березня 2016 року, (сплачено 24 березня 2016 року);

- 17 грудня 2015 року граничний термін сплати 16 березня 2016 року, (сплачено 30 березня 2016 року);

- 18 грудня 2015 року граничний термін сплати 17 березня 2016 року, (сплачено 22 березня 2016 року);

- 18 грудня 2015 року граничний термін сплати 17 березня 2016 року, (сплачено 30 березня 2016 року).

Відповідно до пункту 1.10 Інструкції «Про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року №136 (далі - Інструкція), експортна, імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо: вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги;між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Пунктом 5.8 Інструкції встановлено, що банк у довільній формі повідомляє податковий орган про факт зняття з контролю операції резидента на підставі документів про припинення зобов'язань за цією операцією шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за договорами (пункт 1.10 розділу 1 цієї Інструкції).

Згідно із пунктом 5.9 Інструкції, банк надає податковим органам інформацію про виявлені у звітному місяці факти порушень згідно з додатком 2 в разі ненадходження в законодавчо встановлені строки (або строки, визначені в висновках) виручки, товарів. У наступному звітному місяці інформація про ці порушення вже не надається.

Відповідно до інформації банку, нерезидентом проведено сплату заборгованості за поставлений товар із затримкою. Зазначений факт є підставою для нарахування пені у розмірі 0,3 відсотка від вартості недопоставленого товару в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Так загальна кількість прострочених днів становить 75 днів.

Згідно із статтею 4 цього Закону, порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи наявність постанов НБУ №140 від 03 березня 2016 року, № 863 від 04 грудня 2015 року, суд дійшов висновку, що під час перевірки відповідачем зроблений правильний висновок про порушення позивачем приписів статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», у зв'язку із чим податкове повідомлення-рішення, є правомірним.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись статтми 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов