Справа № 810/1683/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2016 року м. Київ 810/1683/16

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Дудіна С.О., суддів Кушнової А.О. та Горобцової Я.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія до Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною бездіяльності та спонукання до виконання певних дій.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, у якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області № від 01.09.2015 та НОМЕР_1 від 01.09.2016;

- визнати протиправною бездіяльність Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області з обовязку включити відємне значення суми, розрахованої згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, у розмірі 3191144,00 грн., що задекларовано Товариством з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія у податковій декларації за червень 2015 року, до реєстраційної суми ПДВ (ліміт) за червень 2015 року;

- зобовязати Васильківську обєднану держану податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області включити відємне значення суми, розрахованої згідно із п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, у розмірі 3191144,00 грн., що задекларовано Товариством з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія у податковій декларації за червень 2015 року, до реєстраційної суми ПДВ (ліміт).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 залучено до участі у справі в якості другого відповідача ОСОБА_1 фіскальну службу України.

У судовому засіданні 17.08.2016 було замінено відповідача по справі Васильківську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області, на його правонаступника Києво-Святошинську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області, про що було постановлено усну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до журналу судового засідання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія зазначило, що спірними податковими повідомленнями-рішеннями відповідачем було неправомірно зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість на суму 3191144,00 грн. та накладено штрафні санкції в розмірі 319114,40 грн., оскільки відповідне відємне значення виникло у нього ще в вересні 2012 року та вересні 2014 року, було щомісячно відображено в податковій звітності, у тому числі і в податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, зокрема, у рядках 24 та 31.

При цьому, позивач зауважив, що подвійне відображення ним цієї суми відємного значення у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 205 року було повязано з неврегульованістю на законодавчому рівні питання щодо відображення в податковій звітності такої суми, яка виникла протягом попередніх податкових періодів до лютого 2015 року.

Крім того, позивач зазначив про те, що відображена ним у рядках 24 та 31 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року сума відємного значення в розмірі 3191144,00 грн. мала збільшити реєстраційну суму в системі електронного адміністрування ПДВ, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, після обнуління показників СЕА 03.08.2015 на підставі положень Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість від 16.07.2015р. № 643-VIII (далі Закон №643) було виявлено, що всупереч вимогам пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України показник ?Накл (реєстраційна сума) не був збільшений на суму відємного значення ПДВ, непогашеного станом на 01.07.2015 та, який був задекларований у рядках 24 та 31 податкової декларації по з податку на додану вартість за червень 2015 року.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Києво-Святошинська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначила про те, що позивачем було порушено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966, та завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в сумі 3191144,0 грн., яка була відображена в податковій декларації за червень 2015 року.

Відповідач зазначив про те, що позивачем всупереч положенням Порядку №966 було одночасно відображено у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року суму відємного значення ПДВ у розмірі 3191144,00 грн., що призвело до «задвоєння» вказаної суми.

Відповідач зауважив, що починаючи з 01.02.2015 сума відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів зазначається виключно в рядку 31 відповідної податкової звітності, а в рядку 24 відображається відємне значення, яке виникло з лютого 2015 року.

Присутній у судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження. Представники відповідачів проти задоволення вказаного клопотання не заперечували.

Клопотання позивача було задоволено судом, про що постановлено усну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання. У звязку з цим, подальший розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 Листа від 30.11.2009 р. №1619/10/13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

16.07.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія було подано до Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року.

У рядку 9 Розділу І цієї декларації позивачем відображена сума податкових зобовязань за звітний період в розмірі 175600 грн., в рядку 17 Розділу ІІ сума податкового кредиту в розмірі 175499 грн., в рядку 18 Розділу ІІІ позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 101 грн.

У рядку 20 Розділу ІІІ до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду позивачем було включено відємне значення в розмірі 3 191 245 грн., що дорівнює значенню рядка 24 декларації попереднього звітного (податкового) періоду.

При цьому, розмір відємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, дорівнює 3 191 144 грн. (рядок 21 Розділу ІІІ).

У рядку 24 Розділу ІІІ декларації позивачем відображена сума відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 3 191 144 грн.

При цьому, ця ж сума була зазначена позивачем і в Розділі ІУ декларації в рядку 26 «Сум залишку відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок поточного звітного (податкового) періоду» та рядку 31 «Сума непогашеного відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду».

17.08.2015 Васильківською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія за червень 2015 року, за результатами якої складено акт №1530/10-07-15-01/35174848. Під час проведення перевірки було встановлено завищення позивачем рядка 24 Сума відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року на суму 3191144,00 грн., оскільки двічі відображена сума відємного значення, що зараховується до податкового періоду наступного (податкового) періоду у сумі 3191144,00 грн. у рядках 24 та 31 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року.

На підставі вказаного акта перевірки контролюючим органом були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 01.09.2015 форми «В4», яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3191144,00 грн.

- № від 01.09.2015 форми «Р», яким позивачу нараховано штрафні санкції на суму 319114,00 грн.

Не погоджуючись з правомірність прийняття вказаних рішень, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

Згідно з п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При цьому, пунктом 33 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України визначено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 грудня 2014 року.

Наказом Міністерства фінансів України №966 від 23.09.2014 затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі-Порядок №966, який був чинний на момент виникнення спірних відносин).

Порядок заповнення податкової декларації визначений розділом V Порядку №966, пунктом 5 якого закріплено, що

1) якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18;

2) якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано від'ємне значення, то заповнюється рядок 19.

3) якщо наявна сума від'ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, відображається у рядку 20, то:

- у разі перевищення такого від'ємного значення (рядок 20) над значенням рядка 18, значення рядка 20 зменшується на значення рядка 18 та відображається у рядку 21;

- у разі якщо сума такого від'ємного значення (рядок 20) є меншою за значення рядка 18, значення рядка 18 зменшується на значення рядка 20 та відображається у рядку 25;

4) сума від'ємного значення поточного звітного (податкового) періоду та від'ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 + рядок 21), відображається у рядку 22.

З рядка 22 визначається сума перевищення від'ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 22.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24).

У разі якщо сума від'ємного значення (рядок 22) менша або дорівнює сумі, обчисленій відповідно до пункту 200-.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, рядок 22.1 не заповнюється.

Сума, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, зазначається у відповідному службовому полі у рядку 22.1;

5) сума від'ємного значення, що не перевищує суми, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 22 - рядок 22.1), зазначається у рядку 23.

6) сума від'ємного значення (рядок 23 у декларації 0110):

- зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу), в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (відображається у рядку 23.1);

- підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку. Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації за вирахуванням від'ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23.2 декларації 0110;

- зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Залишок від'ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 23 - рядок 23.1 - рядок 23.2) відображається у рядку 23.3;

7) сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 22.1 + рядок 23.3), відображається у рядку 24 та переноситься до рядка 20.1 наступного звітного (податкового) періоду.

У деклараціях 0121 - 0123/0130 до рядка 24 переноситься значення рядка 22.

У деклараціях 0121 - 0123/0130 за перший звітний (податковий) період 2015 року до рядка 20.1 переноситься значення рядка 24 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року;

8) рядок 20.2 передбачений для відображення суми залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Рядок 20.2 заповнюється в звітному (податковому) періоді, в якому було здійснено таке збільшення.

Значення рядка 20.2 відповідає значенню рядка 27;

9) рядок 20.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної контролюючим органом;

10) у рядку 25 вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та:

- сплачується до загального фонду державного бюджету - рядок 25.1 декларації 0110;

- спрямовується на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства, - рядок 25.2 декларації 0121 - 0123;

- залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства - рядок 25.2 декларації 0130.

При заповненні рядка 25.2 обов'язковим є зазначення в декларації реквізитів спеціального рахунку сільськогосподарського підприємства.

При цьому, заповнення Розділу IV декларації "Погашення залишків сум від'ємного значення звітних (податкових) періодів до 01 лютого 2015 року" регламентовано пунктом 6 розділу V Порядку №966:

1) облік сум залишків від'ємного значення, що виникли в звітних (податкових) періодах до 01 лютого 2015 року, здійснюється в (Д2) (додаток 2), результати якого відображаються в розділі IV декларації;

2) розділ IV заповнюється лише у декларації 0110;

3) у рядку 26 декларації за лютий 2015 року (I квартал 2015 року) вказуються суми:

- від'ємного значення, що підлягає зарахуванню до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року);

- залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу звітного (податкового) кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року);

- задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року;

- залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року.

У рядку 26 декларацій наступних звітних (податкових) періодів вказуються суми значення рядка 31 декларації за попередній звітний (податковий) період;

4) у рядку 27 вказується сума від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 розділу V Кодексу (рядок "Усього, в т. ч.:" графи 7 таблиці 1 (Д2) (додаток 2)).

Значення рядка 20.2 відповідає значенню рядка 27;

5) у рядку 28 вказується збільшення/зменшення залишку від'ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу;

6) у рядку 29 вказується сума збільшення/зменшення залишку від'ємного значення на підставі уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок;

7) у рядку 30 вказується сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 4 таблиці 2 (Д2) (додаток 2));

8) у рядку 31 вказується сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 26 - рядок 27 + рядок 28 (+ чи -) + рядок 29 (+ чи -) - рядок 30).

Значення рядка 31 декларації переноситься до рядка 26 наступного звітного (податкового) періоду;

9) при заповненні рядків 26 - 31 обов'язковим є подання (Д2) (додаток 2).

При цьому, пунктом 3 розділу ІХ Порядку №966 передбачено, що суми відємного значення податку попередніх податкових періодів, що обліковуються у (Д2) (додаток 2), до розділу ІІІ декларацій за звітні (податкові) періоди, починаючи з лютого 2015 року/І кварталу 2015 року, не переносяться, а відображаються в розділі IV таких декларацій.

Судом встановлено, що відємне значення, яке було задекларовано позивачем в рядках 24 та 31 декларації з ПДВ за червень 2015 року, виникло в вересні 2012 року та вересні 2014 року, що підтверджується Додатком 2 до цієї декларації.

Згідно податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року позивачем задекларовано:

- податкові зобовязання в сумі 187243 грн. (рядок 9);

- податковий кредит в розмірі 186277 грн. (рядок 17);

- позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 966 грн. (рядок 18);

- відємне значення, що включається до складу податкового кредити поточного звітного (податкового) періоду, в сумі 3 197 780 грн., що дорівнює значенню рядка 24 декларації попереднього звітного (податкового) періоду;

- відємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, в розмірі 3 196 814 грн. (рядок 21);

- сума відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 3 196 814 грн. (рядок 24);

- сума залишку відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 3 196 814 грн. (рядок 26);

- сума непогашеного відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 3 196 814 грн. (рядок 31).

Згідно з Додатком 2 до податкової декларації за лютий 2015 року відємне значення в розмірі 3 196 814 грн. виникло у податкових періодах вересень 2012 року та вересень 2014 року.

Таким чином, судом встановлено, що сума відємного значення в розмірі 3 196 814 грн., яке виникло до 01.02.2015, було двічі задекларовано позивачем в податковій декларації за лютий 2015 року в рядках 24 та 31, що не відповідає вищенаведеним правовим нормам.

При цьому, аналогічне порушення було допущено позивачем і при заповненні податкових декларацій з ПДВ за березень, квітень та травень 2015 року.

Суд зазначає, що невірне заповнення позивачем податкової звітності з податку на додану вартість фактично призвело до подвоєння суми відємного значення без наявності на це правових підстав, у звязку з чим суд погоджується з викладеним в акті перевірки №1530/10-07-15-01/35174848 висновком контролюючого органу щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість та завищення ним суми відємного значення в розмірі 3191144 грн.

З урахуванням цього, суд вважає, що контролюючим органом було правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2015 форми «В4», яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3191144,00 грн., та правові підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.41 підрозділу 2 розділу XX ПК України у разі якщо контролюючий орган під час перевірки встановлює факт завищення платником податку відємного значення сум податку на додану вартість, яке залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 року в податковій звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, до такого платника податку, крім штрафів, передбачених статтею 123 цього Кодексу, застосовується штраф у розмірі 10 відсотків суми завищення такого відємного значення.

Сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначена пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, підлягає зменшенню на суму такого завищення на підставі узгодженого податкового повідомлення-рішення.

Для цілей цього пункту до відємного значення належить відємне значення сум податку на додану вартість, що залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 року, що обліковується в податковій звітності з податку на додану вартість та включає:

- відємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

- непогашене відємне значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду.

Враховуючи викладене, суд вважає правомірним застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 319114,40 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення № від 01.09.2015, оскільки факт завищення позивачем відємного значення сум податку на додану вартість, як передумова для застосування штрафу, підтверджується матеріалами справи.

У звязку з цим, вищевказане податкове повідомлення-рішення також не підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У той же час, щодо вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо включення до реєстраційної суми відємного значення суми, розрахованої згідно із п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України у розмірі 3191144,00 грн., що задекларовано ТОВ Перша дорожньо-будівельна компанія у податковій декларації за червень 2015 року, суд зазначає наступне.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Так, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2розділу XX Податкового кодексу України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Відповідно до пункту 200-1.1 ст. 200-1 Податкового кодексу України (в редакції станом на 29.07.2015, зі змінами, внесеними Законом №643) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

- суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

- суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Згідно з п. 200-1.3 ст. 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою:

SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ,

де:

SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

S ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунка в системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, відкритого для перерахування коштів на його спеціальний рахунок, відкритий в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів;

SНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

SПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників S НаклОтр та S НаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників S НаклОтр, S НаклВид та S Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми S Накл також використовуються показники, визначені пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

При цьому, пунктом 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону № 643, який набрав чинності 29.07.2015) встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових S НаклОтр, S НаклВид та S Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом, зокрема:

4) до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

30 липня 2015 року ОСОБА_1 фіскальна служба України повідомила план заходів ДФС для забезпечення реалізації норм Закону України №643-VІІІ з удосконалення системи електронного адміністрування ПДВ (http://sfs.gov.ua/baneryi/podatkovi-zmini-2015/elektronne-administruvannya-pdv/63853.html), в розділі ІІІ якого передбачено обнуління показників та перерахунок суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), для зареєстрованих платників податку, зокрема:

- з 00 годин 00 хвилин 3 серпня 2015 року (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності Законом № 643) ДФС буде проведено обнуління суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН, сформовану відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 та пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, та значення усіх її складових, визначених Податковим кодексом України, крім показників УНаклОтр, УМитн та УНаклВид, що були сформовані, починаючи з 1 липня 2015 року;

- протягом 3 серпня 2015 року (третього робочого дня після дня набрання чинності Законом № 643) сума УНакл зареєстрованим платникам податку збільшиться на суму середньомісячного розміру сум ПДВ, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених або розстрочених за останні 12 звітних місяців/4 квартали (УОвердрафт ); суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01.07.2015 (УПерепл); суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 1 липня 2015 року та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року; суму залишків коштів на електронних рахунках платників у системі електронного адміністрування ПДВ станом на початок робочого дня 3 серпня 2015 року за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період за червень 2015 року до перерахування з електронного рахунку до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до пункту 200-1.6 статті 200-1 цього Кодексу, також така сума зменшується на суму податкових зобов'язань, задекларованих платником за звітний (податковий) період за червень 2015 року/II квартал 2015 року; на кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643 сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (УНакл), буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 2001Податкового кодексу України.

Згідно повідомлення прес-служи ДФС України від 05.08.2016, опублікованого на офіційному веб-порталі ДФС України (http://sfs.gov.ua/media-tsentr/novini/209359.html) ДФС України до 10 серпня 2015 року зобов'язувалась забезпечити збільшення зареєстрованим платникам податку сума УНакл на суму від'ємного значення, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень, що була надана платниками до 31 липня 2015 року.

Таким чином, протягом серпня 2015 року ОСОБА_1 фіскальна служба України у зв'язку з переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ у штатний режим зобов'язана була автоматично збільшити значення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що зазначене у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року.

Тобто, всі непогашені залишки ПДВ, відображені у рядках 24 та 31 декларації з ПДВ за червень 2015 року, без проведення перевірок, автоматично, в силу їх заповнення, підлягають врахуванню у збільшення реєстраційної суми (УНакл).

Як вбачається з Витягу з системи електронного адміністрування ПДВ №17302595 від 17.08.2015, станом на 17.08.2015 реєстраційна сума позивача складала (мінус) 1165453,99 грн., яка була визначена за формулою: 4747554,88 грн. (SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податку податковими накладними та розрахунками коригування, зареєстрованими в Реєстрі) + 100,00 грн. (S ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку) 3931732,87 грн. (SНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податку податковими накладними та розрахунками коригування, зареєстрованими в Реєстрі) 1981376,00 грн. (SПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних).

При цьому, в рядку 7 Витягу Сума відємного значення, на яку збільшується показник SНакл стоїть прочерк.

Вказане свідчить про те, що після обнуління показників в СЕА не відбулося автоматичне збільшення позивачеві значення реєстраційної суми відповідно до положень підп.4 п. 34 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України на суму відємного значення в розмірі 3191144,00 грн., яка була зазнана позивачем в рядку 31 декларації з ПДВ за червень 2015 року.

У той же час, суд звертає увагу на те, що відповідно до наданої Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області інформації щодо сум відємного значення ПДВ згідно декларації з ПДВ за червень 2015 року, було підтверджено задеклароване позивачем відємне значення в розмірі 3191144 грн.

Відповідно до ст. 200-1 Податкового кодексу України порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість (далі по тексту - Порядок № 569) затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ, яким визначено механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Зі змісту норми п.10 Порядку № 569 вбачається, що ОСОБА_1 фіскальна служба України: 1) обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі; 2) оприлюднює на офіційному веб-сайті алгоритми обрахунку показників формули обчислення зазначеної суми та джерела їх формування.

Наведене свідчить про те, що система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що як Васильківська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області, так і Києво-Святошинська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області, як її правонаступник, не наділені повноваженнями щодо внесення будь-яких змін до системи електронного адміністрування ПДВ, зокрема, щодо автоматичного збільшення значення реєстраційної суми та зарахування суми відємного значення до складу податкового кредиту наступного завітного (податкового) періоду.

Отже, у даному випадку відсутні будь-які протиправні дії з блоку Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області щодо невключення задекларованої позивачем в рядку 31 декларації за червень 2015 року суми відємного значення у розмірі 3191144,00 грн. до складу реєстраційної суми в системі електронного адміністрування ПДВ.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що в даному випадку мала місце бездіяльність з боку Державної фіскальної служби України, яка полягає у неврахуванні в СЕА, незабезпеченні автоматичного збільшення та незбільшенні позивачу в СЕА реєстраційної суми на суму непогашеного відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, у розмірі 3191144,00 грн., яка була відображена позивачем у рядку 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року, яка на думку суду, є неправомірною та такою що суперечить нормам чинного законодавства, а також загальним принципам оподаткування.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у ході розгляду справи, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням того способу захисту порушеного права, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. У даному випадку суд вважає, що повний захист порушеного права позивача потребує визнання протиправною бездіяльності Державної фіскальної служби України щодо незабезпечення автоматичного збільшення в СЕА ПДВ суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму відємного значення в розмірі 319144,00 грн., відображену Товариством з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія в рядку 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

Суд зазначає, що така бездіяльність є прямим та грубим порушенням принципу рівності всіх платників податків перед законом та не допущення проявів податкової дискримінації, що згідно пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України розкривається, як забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу.

Внаслідок вказаної вище неправомірної бездіяльності ДФС України позивач, яким виконано всі умови, додержання яких вимагається для реалізації права на збільшення в СЕА реєстраційної суми відповідно до п. 34 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції закону № 643), опинився в нерівному (гіршому) становищі порівняно з іншими платниками податку за наявності аналогічних умов.

Крім того, суд вважає, що неприведення даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість у відповідність з показниками податкової декларації з ПДВ з червень 2015 року грубо порушує права ТОВ Перша дорожньо-будівельна компанія, зокрема, право мирно володіти своїм майном та не узгоджується із закріпленими в Україні, як у правовій державі, принципами юридичної визначеності та законних (легітимних) очікувань.

Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади /рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976)/.

Європейським судом з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), Булвес АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) було зазначено, що затримки у відшкодуванні ПДВ можна вважати втручанням у право на мирне володіння своїм майном, а постійні затримки відшкодування і компенсації у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, так само як і стан невизначеності щодо часу повернення коштів, порушує справедливий баланс між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

Така позиція Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ) розглядається як позбавлення власності.

Таким чином, створення перешкод чи встановлення обмежень, що не ґрунтуються на вимогах закону у праві вільно розпоряджатись накопиченим за наслідками розрахунків з бюджетом від'ємним значенням з податку на додану вартість є формою втручанням у право на мирне володіння своїм майном.

Бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо виконання покладених на неї функцій як адміністратора системи електронного адміністрування ПДВ створює ситуацію, за якої підприємство за наявності значної суми переплати з податку на додану вартість позбавлене фактичної можливості розпоряджатися власними активами, зобов'язано нести додаткові та необґрунтовані витрати по сплаті податку, створює реальну загрозу накладення на підприємство санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Суд наголошує на тому, що фіскальний інтерес держави не може слугувати виправданням або підставою у позбавленні платника податків права використати від'ємне значення з податку на додану вартість шляхом збільшення на його суму значення реєстраційної суми в системі електронного адміністрування податку.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справах Burdov v. Russia, no. 59498/00, §§ 37-38, ECHR 2002), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою в особі відповідних суб'єктів владних повноважень, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. При цьому, якщо держава схвалила певну концепцію, то суб'єкт владних повноважень вважатиметься таким, що діє протиправно, якщо він відступить від встановлених обов'язків, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у суб'єктів відповідних правовідносин стосовно суворого додержання уповноваженим державою суб'єктом владних повноважень такої політики чи поведінки.

Отже, вказане, на думку суду, свідчить про те, що на ОСОБА_1 покладається обовязок щодо забезпечення автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційної суми на суму непогашеного від'ємного значення.

Оскільки вищенаведеними нормативно-правовими актами підтверджується взятий обов'язок ОСОБА_1 з автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційної суми на суму непогашеного від'ємного значення, суд вважає, що у даному випадку належним способом захисту прав та інтересів позивача є зобовязання ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ Перша дородньо-будівельна компанія має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що відображено у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року, яка, відповідно, зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Саме такий спосіб захисту порушеного права позивача є законним та відповідає положенням Податкового кодексу, який визначає порядок формування та збільшення реєстраційної суми. При цьому, невірне формування позивачем своїх вимог у вигляді зобовязання відповідачів зарахувати суму відємного значення до складу податкового кредиту наступного звітного місяця не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки обґрунтованість позиції позивача підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи ДФС України, як суб'єкт владних повноважень, жодних доказів, які б спростували доводи позивача, не надала.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до Державної фіскальної служби України та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, в позові до Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області слід відмовити.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до змісту статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Вказане свідчить, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

Приймаючи до уваги обставини справи суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, з таким розрахунком, щоб суб'єкт владних повноважень мав реальну можливість виконати судове рішення у визначений законом і цим рішенням спосіб з урахуванням об'єктивних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи задоволення двох позовних вимог немайнового характеру, суд дійшов висновку про те, що сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 756 грн. 00 коп. підлягає стягненню з Державної фіскальної служби України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, що полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення в Системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю Перша дородньо-будівельна компанія має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму відємного значення в розмірі 3191144,00 грн., відображену Товариством з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія в рядку 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

3. Зобов'язати ОСОБА_1 фіскальну службу України (04655, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ідентифікаційний код 39292197) збільшити у Системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія (08600, Київська область, місто Васильків, вулиця Володимирська, будинок 57 А, офіс 11, ідентифікаційний код 35174848) має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму відємного значення в розмірі 3191144,00 грн., відображену Товариством з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія в рядку 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

4. В іншій частині в позові відмовити.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Перша дорожньо-будівельна компанія (08600, Київська область, місто Васильків, вулиця Володимирська, будинок 57 А, офіс 11, ідентифікаційний код 35174848) судовий збір у сумі 2756 (дві тисячі сімсот пятдесят шість) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної фіскальної служби України (04655, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ідентифікаційний код 39292197).

6. Зобовязати ОСОБА_1 фіскальну службу України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання постановою у даній справі законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Дудін С.О.

Суддя Кушнова А. О.

Суддя Горобцова Я. В.