Справа № 810/2178/16
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року 10:25 810/2178/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача та представника третьої особи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

до Реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції Київської області

третя особа: Селянське (Фермерське) господарство "Глорія"

про визнання протиправними та скасування рішень Реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції Київської області,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції Київської області, третя особа: Селянське (Фермерське) господарство "Глорія", в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- №27414869 від 23.12.2015 щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1;

- №27400123 від 23.12.2015 щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2;

- №27394037 від 23.12.2015 щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3;

- №27851621 від 18.01.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем були прийняті оскаржувані рішення про реєстрацію договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, укладених між СФГ "Глорія" (орендар) та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (орендодавцями) відповідно.

Водночас, позивач зауважив, що зазначені земельні ділянки були передані в оренду ТОВ "Комплекс Агромарс" на підставі договорів оренди земельних ділянок, які були зареєстровані в Управлінні Держкомзему у Миронівському районі та дія яких не припинена.

Так, на думку позивача, строк дії договорів оренди землі слід рахувати з моменту державної реєстрації договору оренди землі, а не з дати укладення договору, а відтак на дату державної реєстрації права оренди земельних ділянок за СФГ "Глорія" дія договорів ТОВ "Комплекс Агромарс" не закінчилась, тому відповідач фактично вчинив подвійну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок.

Таким чином, позивач вважає оскаржувані рішення Реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції Київської області протиправними та такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства, оскільки в ході проведення реєстраційних дій Реєстраційна служба не виконала свого обов'язку та не пересвідчилась у відсутності зареєстрованих договорів оренди на вказані земельні ділянки.

При цьому, позивач наголошував на тому, що чинним законодавством не передбачено право орендодавця в односторонньому порядку, без згоди орендаря, передавати орендоване майно іншій особі, а орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

За наведених обставин, позивач просив суд визнати протиправними та скасувати оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідач будь-яких письмових пояснень або заперечень проти позову до суду не надав.

Третя особа позов не визнала, надала суду письмові заперечення, в яких просила суд у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що Реєстраційною службою було правомірно зареєстровано за СФГ "Глорія" інше речове право - право оренди 4-х земельних ділянок, оскільки третьою особою подано усі необхідні для проведення державної реєстрації документи, що дають можливість встановити відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Крім того, третя особа наголошувала на тому, що договори оренди земельних ділянок, укладених з ТОВ "Комплекс Агромарс", припинили свою дію з 01.01.2015, оскільки нормами Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Відповідач, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника до судового засідання не забезпечив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відтак, неможливість прибуття у судове засідання представника відповідача не є підставою для відкладення розгляду справи.

Таким чином, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01 січня 2010 року укладені договори оренди земельних ділянок між ТОВ "Комплекс Агромарс" та громадянами, а саме:

- гр. ОСОБА_1 (орендодавець), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оплатне строкове користування (оренду) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,2200 га, яка знаходиться на території с. Зеленьки Миронівського району Київської області (кадастровий номер НОМЕР_1). Договір оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 15.12.2011 в Управлінні Держкомзему в Миронівському районі Київської області, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок вчинено запис за №01727.

- гр. ОСОБА_1 (орендодавець), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оплатне строкове користування (оренду) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,2200 га, яка знаходиться на території с. Зеленьки Миронівського району Київської області (кадастровий номер НОМЕР_2). Договір оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 15.12.2011 в Управлінні Держкомзему в Миронівському районі Київської області, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок вчинено запис за №01226.

- гр. ОСОБА_3 (орендодавець), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оплатне строкове користування (оренду) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,2400 га, яка знаходиться на території с. Зеленьки Миронівського району Київської області (кадастровий номер НОМЕР_3). Договір оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 15.12.2011 в Управлінні Держкомзему в Миронівському районі Київської області, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок вчинено запис за №01724.

- гр. ОСОБА_2 (орендодавець), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оплатне строкове користування (оренду) земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,2697 га, яка знаходиться на території с. Зеленьки Миронівського району Київської області (кадастровий номер НОМЕР_4). Договір оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 15.12.2011 в Управлінні Держкомзему в Миронівському районі Київської області, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок вчинено запис за №01710.

Вище перелічені договори відповідно до пункту 8 укладені строком на 5 років.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, державним реєстратором Реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції Київської області проведено державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки, а саме:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №27414869 від 23.12.2015 щодо державної реєстрації іншого речового права - право оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі договору оренди №98 від 17.12.2015, укладеного між сторонами: орендодавець - ОСОБА_1, орендар - СФГ "Глорія";

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №27400123 від 23.12.2015 щодо державної реєстрації іншого речового права - право оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 на підставі договору оренди №99 від 17.12.2015, укладеного між сторонами: орендодавець - ОСОБА_1, орендар - СФГ "Глорія";

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №27394037 від 23.12.2015 щодо державної реєстрації іншого речового права - право оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 на підставі договору оренди №96 від 17.12.2015, укладеного між сторонами: орендодавець - ОСОБА_3, орендар - СФГ "Глорія";

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №27851621 від 18.01.2016 щодо державної реєстрації іншого речового права - право оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 на підставі договору оренди №100 від 17.12.2015, укладеного між сторонами: орендодавець - ОСОБА_2, орендар - СФГ "Глорія".

Позивач вважає вказані рішення державного реєстратора протиправними, і тому звернувся з даним позовом до суду.

При цьому, позивач вказує на те, що строк дії договорів оренди земельних ділянок, укладених між ТОВ "Комплекс Агромарс" та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (орендодавцями) та зареєстрованих в Управлінні Держкомзему в Миронівському районі Київської області 15.12.2011, становить 5 років з моменту державної реєстрації, у зв'язку з чим позивач прийшов до висновку, що відповідач здійснив повторну державну реєстрацію договорів оренди земельної ділянки.

Однак, суд вважає такі твердження позивача помилковими, необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам законодавства України, з огляду на наступне.

Як було встановлено судом, 01 січня 2010 року між ТОВ "Комплекс Агромарс" та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено договори оренди земельних ділянок терміном на 5 років.

Цього ж дня було здійснено передачу даних земельних ділянок орендарю, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів приймання-передачі земельних ділянок.

Згідно вказаних договорів оренди землі, зареєстрованих в Управлінні Держкомзему в Миронівському районі Київської області 15.12.2011, між сторонами укладено договори оренди землі, з наступними умовами:

- п. 8 - договір укладено на п'ять років;

- п. 11 - дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря; також в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 19 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

При цьому, частиною першою статті 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як було встановлено судом, умовами догорів від 01.01.2015, укладених між ТОВ "Комплекс Агромарс" та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, чітко передбачено, що договір припиняється по закінченню строку на який його було укладено (п. 11 договорів).

В той же час, при обрахунку строку дії договору не можна брати до уваги п. 12.3 договору, на який посилається позивач, оскільки зазначеним пунктом визначено з якого часу договір набирає чинності, а не встановлює строк дії договору.

Водночас, доводи позивача про те, що строк дії договору оренди обчислюється з дати державної реєстрації є помилковими, оскільки державна реєстрація договору оренди землі вказує на його чинність і не може змінювати день укладення договору, строк його дії, оскільки зміни до договору, у тому числі щодо строку його дії, вносяться згідно зі ст.ст. 651, 652 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент укладення договору оренди) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми.

Разом з тим, цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

В момент державної реєстрації договір набирає чинності, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати момент укладення договору.

Договори оренди спірних земельних ділянок сторонами підписані 01.01.2010.

Згідно п. 8 Договорів оренди земельних ділянок договір укладено на п'ять років. Зазначені обставини ніким не спростовані.

Таким чином, на час укладення договору, сторони дійшли згоди, що кінцевою датою строку договору є 01.01.2015.

Отже, з наведеного слідує, що 17.12.2015 СФГ "Глорія" укладено договори оренди землі із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на земельні ділянки, по яких строк дії попередніх договорів оренди землі закінчився.

Вказана вище правова позиція узгоджується із висновком Верховного Суду України, викладеного у постанові від 19 лютого 2014 року по справі №6-162ц13, про те, що: "…..сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору……..".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Реєстраційною службою Миронівського районного управління юстиції Київської області обґрунтовано та законно у грудні 2015 року та в січні 2016 року зареєстровано право оренди по вищевказаних договорах оренди землі, укладених між СФГ "Глорія" та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Обов'язок доказування визначений у статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, частина перша даної норми встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частина друга даної статті визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов'язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Проте, позивачем не було доведено суду обґрунтованості позовних вимог.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а доказів понесення ним інших витрат, пов'язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70-72, 86, 94, 159-163, 167, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому статтями 185-187 КАС України.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 19 вересня 2016 р.