Справа № 826/6302/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження в адміністративній справі

28 вересня 2016 року м. Київ№ 826/6302/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., ознайомившись із матеріалами адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича та приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Наталії Михайлівни, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві та публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У письмовому провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) знаходиться адміністративна справа №826/6302/16 (далі - справа) за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича (далі - відповідач-1) та приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Наталії Михайлівни (далі - відповідач-2), треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві та публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", про:

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача-1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08 червня 2014 року, індексний номер 13640462 (далі - оскаржуване рішення-1);

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09 лютого 2016 року, індексний номер 28145024 (далі - оскаржуване рішення-2).

Під час розгляду справи у порядку письмового провадження судом ініційовано питання про закриття провадження у справі, виходячи із нижче викладених норм та з'ясованих обставин.

Так, 24 квітня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Сведбанк", як банком, та позивачем, як позичальником, укладено кредитний договір №0601/0408/76-029 (далі - кредитний договір), за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник - прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит в іноземній валюті у розмірі 47800,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж 24 квітня 2008 року між ВАТ "Сведбанк", як іпотекодержателем, та позичальником, як іпотекодавцем, укладено іпотечний договір №0601/0408/76-029-Z-1 (далі - іпотечний договір), який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабовим О.І. за реєстраційним №1077.

Згідно з умовами договору іпотеки, іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку квартиру №78, яка знаходиться у м. Ужгород Закарпатської області, по вул. Сечені, 50 (далі - квартира).

Позивачем у позові зазначено, що йому стало відомо, що 25 травня 2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстраційним №1306, за яким ПАТ "Дельта Банк" отримало право вимоги за кредитним договором.

При цьому, згідно наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 09 лютого 2016 року №52877214, на підставі договору купівлі-продажу права вимоги від 25 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстраційним №1306, відповідачем-1 08 червня 2014 року прийнято оскаржуване рішення-1, яким змінено іпотекодержателя на ПАТ "Дельта Банк".

Вважаючи, що оскаржуване рішення-1 є протиправним, позивач також стверджував, що й перенесення ідентичних відомостей відповідачем-2 згідно оскаржуваного рішення-2 є також протиправним.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що в п. 10.5 кредитного договору сторони погодили, що банк має право повністю або частково перевести свої права та зобов'язання по цьому договору, а також по угодам, пов'язаним із забезпеченням повернення кредиту, третій особі без згоди позичальника.

У контексті вище викладеного суд зазначає наступне.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року №21-41а16, згідно з п. 1. ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, якщо спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, - спір не є публічно-правовим, а випливає із договірних відносин та має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, проаналізувавши вище викладені норми та з'ясовані обставини, приймаючи до уваги висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 14 червня 2016 року №21-41а16, а також те, що спір у даній справі випливає із договірних відносин, суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі, оскільки вона не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 128, 157, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №826/6302/16 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича та приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Наталії Михайлівни, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві та публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", про визнання протиправними та скасування рішень.

Копію ухвали направити сторонам та третім особам (вручити їх уповноваженим представникам), роз'яснивши, що повторне звернення до адміністративного суду з тим самим позовом не допускається.

Роз'яснити позивачу, що розгляд та вирішення спору віднесено до місцевого суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів із дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин