Справа № 815/3731/16
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3731/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

за участю секретаря Гацанюк К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Главстрой» про визнання незаконним скасування реєстрації бурової установки та зобовязання поновити реєстрацію, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці в Одеській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Главстрой» про визнання незаконним скасування реєстрації бурової установки BAUER BG-20V, 2007 року виготовлення, країна виробник Німеччина, ідентифікаційний номер 1279, номер шасі 639, номер двигуна НОМЕР_1 та зобовязання Головного управління Держпраці в Одеській області поновити реєстрацію бурової установки BAUER BG-20V, 2007 року виготовлення, країна виробник Німеччина, ідентифікаційний номер 1279, номер шасі 639, номер двигуна НОМЕР_1 за власником ОСОБА_1

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14.09.2015 року №4160L12/00-SH ОСОБА_1 придбав у ТОВ «УніКредит Лізінг» бурову установку BAUER BG-20V, 2007 року виготовлення, країна виробник Німеччина, ідентифікаційний номер 1279, номер шасі 639, номер двигуна НОМЕР_1, та, відповідно до Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, позивач надав через центр надання адміністративних послуг до Головного управління Держпраці в Одеській області заяву про реєстрацію бурової установки та пакет необхідних документів. Так, відповідачем було проведено реєстрацію вказаної установки, про що позивачу видано свідоцтво про реєстрацію №ВН001267 від 11.12.2015 року на імя ОСОБА_1, номерний знак Т0126ВН. В подальшому, під час спроби використання бурової установки за її цільовим призначенням, позивачем отримано інформацію, що є вірогідність зняття вказаного засобу з реєстру, у звязку з чим останній звернувся до ГУ Держпраці в Одеській області за відповідними розясненнями. Згідно отриманої відповіді від 13.06.2016 року №15/01-33-3981, відповідачем повідомлено, що договір купівлі-продажу від 14.09.2015 року №4160L12/00-SH, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «УніКредит Лізінг», визнано нікчемним та на підставі п.21 Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів Головним управлінням Держпраці в Одеській області скасовано реєстрацію бурової установки за позивачем. Нікчемність правочину повязано відповідачем з тим, що після реєстрації установки за позивачем відповідачу стало відомо про існування ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 року по справі №1-кс/522/2301/15, відповідно до якої бурова установка знаходиться в обтяженні арешт рухомого майна, а саме заборона відчужувати. Також, у листі вказується на бурову установку з серійним номером 639/1279, реєстраційним номером Т5565КІ, а в свідоцтві щодо реєстрації бурової установки АІ №008106 від 16.07.2015 року з відміткою про зняття з реєстрації Головного управління Держпраці в Київській області, яка була надана відповідачу, вказаних реквізитів не існує, у звязку з чим, ГУ Держпраці в Одеській області, не маючи жодної з підстав, визначених п.21 Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, скасувало реєстрацію бурової установки за позивачем чим порушило законні права ОСОБА_1, оскільки визнання правочину недійсним не входить до компетенції даного державного органу, а тому позивач просить суд визнати незаконним скасування реєстрації бурової установки BAUER BG-20V, 2007 року виготовлення, країна виробник Німеччина, ідентифікаційний номер 1279, номер шасі 639, номер двигуна НОМЕР_1 та зобовязати Головне управління Держпраці в Одеській області поновити реєстрацію бурової установки BAUER BG-20V, 2007 року виготовлення, країна виробник Німеччина, ідентифікаційний номер 1279, номер шасі 639, номер двигуна НОМЕР_1 за власником ОСОБА_1

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, у попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Представник відповідача - Головного управління Держпраці в Одеській області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях на адміністративний позов (а.с. 58-62) та зазначила, що на підставі п.21 Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, у звязку з тим, що відповідачу стало відомо про наявність ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 року по справі №1-кс/522/2301/15, відповідно до якої бурова установка знаходиться в обтяженні арешт рухомого майна, ГУ Держпраці в Одеській області було скасовано реєстрацію бурової установки за позивачем, оскільки зміст договору купівлі-продажу вказаної установки від 14.09.2015 року №4160L12/00-SH на момент його укладення не відповідав вимогам ст.203 Цивільного кодексу України з урахуванням ст.170 Кримінального процесуального кодексу України та на думку відповідача є нікчемним. У звязку з наведеними обставинами, ГУ Держпраці в Одеській області скористалось передбаченими законодавством заходами реагування на надання неправдивих відомостей при подачі заяви про реєстрацію великовантажних транспортних засобів, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Третя особа письмових пояснень до суду не надала, представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

У звязку з тим, що прибули не всі особи, які беруть участь у справі та відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження, згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступні факти та обставини.

14 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 4160L12/00-SH, відповідно до умов якого Продавець продав, а Покупець купив бурову установку BAUER BG-20V, 2007 року випуску, номер шасі 639, номер кузова -1279, ціна товару становить 2891353,27 грн. (а.с.13-14).

Так, з метою реєстрації вказаної бурової установки, уповноваженим представником позивача подано до Головного управління Держпраці в Одеській області заяву з відповідним пакетом документів, а саме: паспорт власника ОСОБА_2, договір купівлі-продажу від 14.09.2015 року № 4160L12/00-SH, акт приймання-передачі б/н від 17.09.2015 року, позитивний висновок експертизи ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №51.-04.-31.-0455.15 від 30.11.2015 року, свідоцтво щодо реєстрації бурової установки АІ №008106 від 16.07.2015 року з відміткою про видачу державного номерного знаку Т08208АІ, виданим Територіальним управлінням Держгірпромнагляду в Київській області з відміткою про зняття з реєстрації Головного управління Держпраці в Київській області, технічний паспорт, акт Державного технічного огляду технологічного транспортного засобу від 27.11.2015 року, довіреність на підтвердження повноважень представника ОСОБА_3

За розглядом заяви та вищенаведених документів, наданих позивачем, на підставі п.п.7, 10, 11 Постанови КМУ від 06.01.2010 року №8 «Про затвердження Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів», Головним управлінням Держпраці в Одеській області проведено реєстрацію бурової установки установки BAUER BG-20V, 2007 року виготовлення, країна виробник Німеччина, ідентифікаційний номер 1279, номер шасі 639, номер двигуна НОМЕР_1, за позивачем та видано відповідне свідоцтво про реєстрацію ВН №001267 від 11.12.2015 року і номерний знак Т 01267 ВН (а.с.11-12).

29 квітня 2016 року позивач, у звязку з отриманням інформації під час спроби використання бурової установки за її цільовим призначенням, що є вірогідність зняття вказаного засобу з реєстру, звернувся до ГУ Держпраці в Одеській області за відповідними розясненнями (а.с.17).

Згідно відповіді ГУ Держпраці в Одеській області від 13.06.2016 року №15/01-33-3981, позивачу повідомлено, що договір купівлі-продажу від 14.09.2015 року №4160L12/00-SH, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «УніКредит Лізінг», визнано нікчемним та на підставі п.21 Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів Головним управлінням Держпраці в Одеській області скасовано реєстрацію бурової установки за позивачем (а.с.9-10).

Так, нікчемність правочину повязано відповідачем з тим, що після реєстрації установки за позивачем відповідачу стало відомо про існування ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 року по справі №1-кс/522/2301/15, відповідно до якої бурова установка знаходиться в обтяженні арешт рухомого майна, а саме заборона відчужувати.

Не погоджуючись з наведеними діями відповідача щодо скасування реєстрації та вважаючи їх незаконними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» (далі - Постанова №442) утворено Державну службу з питань праці (далі - Держпраці), шляхом злиття Державної інспекції з питань праці та Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Державна служба України з питань праці України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до п. 7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» утворено Головне управління Держпраці в Одеській області, реорганізувавши шляхом злиття Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області та Територіальної державної інспекції з питань праці в Одеській області.

Відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України від 30.09.2015 №1021-р «Питання державної служби праці» функції і повноваження Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, що припиняється, покладені на Державну службу з питань праці.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п.п.1-3 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 27 березня 2015 року № 340, Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Голови обласних державних адміністрацій координують діяльність Управлінь Держпраці і сприяють їм у виконанні покладених на них завдань.

Повноваження Управлінь Держпраці поширюються на територію відповідної області.

Управління Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністра соціальної політики, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Основними завданнями Управління Держпраці є:

1) реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб;

2) здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на обласному рівні;

3) здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки;

4) організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на об'єктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації об'єктів Єдиної газотранспортної системи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.01.2010 року №8 затверджено Порядок відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів (далі Порядок №8), яким визначено процедуру відомчої реєстрації (далі - реєстрація) та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування.

Так, п.3 Порядку №8 передбачено, що реєстрація, перереєстрація, тимчасова реєстрація, взяття на облік та зняття з нього технологічного транспортного засобу здійснюється територіальними органами Держпраці.

Згідно п.6 Порядку №8, юридичні і фізичні особи, іноземні фізичні і юридичні особи, особи без громадянства (що перебувають в Україні на законних підставах), які є власниками технологічних транспортних засобів чи використовують їх на законних підставах, або уповноважені ними особи (далі - власники) зобов'язані зареєструвати зазначені транспортні засоби протягом 10 днів після придбання або виникнення інших законних прав на їх використання, у тому числі у разі тимчасового ввезення на територію України.

У такий же строк власники зобов'язані перереєструвати технологічні транспортні засоби у разі настання обставин, у зв'язку з якими виникла потреба у внесенні змін у реєстраційні документи.

Відповідно до п.10 Порядку, реєстрація технологічного транспортного засобу здійснюється на підставі письмової заяви власника за зразком згідно з додатками 1 і 2, до якої додаються копії:

паспорта (для повнолітньої фізичної особи та особи віком від 16 до 18 років), свідоцтва про народження (для осіб віком до 16 років);

документів, що підтверджують правомірність придбання технологічного транспортного засобу;

наказу про призначення посадової особи, відповідальної за безпечну експлуатацію та технічний стан технологічного транспортного засобу (для юридичної особи);

експлуатаційної документації;

документів, що підтверджують оплату вартості бланків, номерних знаків, виданих під час реєстрації, та послуг за проведення технічного огляду;

сертифіката відповідності, свідоцтва про визнання відповідності, декларації про відповідність для технологічного транспортного засобу, на який розповсюджуються відповідні вимоги.

До заяви додається також акт технічного огляду та позитивний висновок експертизи, проведеної фахівцями експертно-технічного центру, на відповідність технологічного транспортного засобу нормативно-правовим актам з охорони праці України (для технологічних транспортних засобів, виготовлених за межами України чи переобладнаних або самостійно зібраних).

Судом встановлено, що позивачем було надано необхідний пакет документів для реєстрації бурової установки, визначений вищенаведеною нормою Порядку №8.

Згідно п.11 Порядку №8, правомірність придбання або використання технологічного транспортного засобу, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, може бути підтверджена, зокрема, договором купівлі-продажу, міни, дарування, лізингу, позички, застави, біржовою угодою, договором про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що перебуває у спільній частковій власності.

Відповідальність за достовірність поданих на реєстрацію документів або їх копій несе власник технологічного транспортного засобу згідно із законодавством.

Згідно п.13 Порядку №8, для реєстрації технологічного транспортного засобу, що раніше експлуатувався і перебував на обліку, подається разом з документами, зазначеними у пункті 10 цього Порядку, свідоцтво про реєстрацію великотоннажного транспортного засобу або іншого технологічного транспортного засобу (далі - свідоцтво про реєстрацію) з позначкою про зняття з обліку.

Відповідно до п.п.18-19 Порядку №8, на зареєстрований технологічний транспортний засіб видаються свідоцтво про реєстрацію встановленого зразка та номерний знак, що відповідає державному стандарту.

Свідоцтво про реєстрацію має необмежений строк дії.

Записи в реєстраційних документах здійснюються з використанням друкарських пристроїв, реєстраційні документи ламінуються.

Після реєстрації технологічних транспортних засобів заява про реєстрацію технологічного транспортного засобу (з відмітками на ній про видані свідоцтво про реєстрацію та номерний знак) і додані до заяви документи зберігаються територіальним органом Держпраці протягом п'яти років.

Відповідно до п. 22 Порядку №8, подання заяви про проведення реєстраційних дій, отримання свідоцтва про реєстрацію і номерного знака може здійснювати уповноважена власником технологічного транспортного засобу особа за його дорученням, посвідченим у встановленому порядку.

Так, п.21 Порядку №8 визначено, що технологічні транспортні засоби без ідентифікаційних номерів або з підробленими ідентифікаційними номерами вузлів і агрегатів не підлягають реєстрації, перереєстрації чи зняттю з обліку. В разі встановлення факту, що документи, які посвідчують особу власника чи підтверджують правомірність придбання транспортного засобу або право на користування та розпорядження ним, є підробленими, а також у разі підроблення ідентифікаційних номерів вузлів і агрегатів транспортного засобу реєстрація підлягає скасуванню. Експертне обстеження ідентифікаційних номерів у разі потреби проводиться фахівцями експертно-технічного центру.

Судом встановлено, що відповідач посилається на п.21 Порядку №8, як на підставу скасування реєстрації бурової установки, при цьому вказуючи на нікчемність правочину договору купівлі-продажу від 14.09.2015 року №4160L12/00-SH, укладеного між позивачем та укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «УніКредит Лізінг», при цьому будь-яких доказів визнання даного договору нікчемним у встановленому законодавством порядку, ГУ Держпраці в Одеській області до суду не надано.

Так, вказані посилання відповідача повязані з існуванням ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 року по справі №1-кс/522/2301/15, відповідно до якої бурова установка знаходиться в обтяженні арешт рухомого майна, а саме заборона відчужувати.

Суд вважає позицію відповідача не обґрунтованою та такою, що порушує вимоги діючого законодавства України з огляду на наступне.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 205 ЦКУ передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.228 ЦКУ, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Жодного доказу нікчемності правочину відповідачем не наведено та до суду не надано.

Так, згідно п.п. 30) п.4 Положення №340, Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює у передбачених законодавством випадках реєстрацію великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, веде їх облік та визначає порядок проведення державного технічного огляду таких засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.01.2010 року №8 затверджено Порядок відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів (далі Порядок №8), яким визначено процедуру відомчої реєстрації (далі - реєстрація) та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування.

Відповідно до п.п.6 п.2 Порядку №8, реєстрація технологічного транспортного засобу - здійснення комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою та за необхідності дослідженням ідентифікаційних номерів вузлів і агрегатів та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до п.п.2)-3) п.6 Положення №340, Управління Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право:

2) отримувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб інформацію, документи та інші матеріали, необхідні для виконання покладених завдань;

3) користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв'язку, іншими технічними засобами

Згідно п.7 Положення, Управління Держпраці під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє в установленому порядку з територіальними органами міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також підприємствами, установами, організаціями на відповідній території з питань, віднесених до його компетенції.

Судом не приймається до уваги посилання ГУ Держпраці в Одеській області на наявність ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 року по справі №1-кс/522/2301/15, відповідно до якої бурова установка знаходиться в обтяженні арешт рухомого майна як на підставу визнання правочину нікчемним, оскільки надавати оцінку вказаному правочину відповідач не має повноважень.

При цьому, суд зауважує, що саме на відповідача законодавцем покладено обовязок здійснення комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою та за необхідності дослідженням ідентифікаційних номерів вузлів і агрегатів та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків, які не було вчинено відповідачем під час проведення реєстрації з урахуванням можливості користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів та відстеження наявності заборон під час реєстрації вказаного рухомого майна.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що скасування реєстрації відповідачем відбулось з порушенням субєктом владних повноважень вимог закону, без належних на то підстав, за відсутності встановленого факту недійсності правочину та виходячи із власних припущень, а тому, відповідач при здійсненні контролю діяв з порушенням вимог діючого законодавства у сфері господарської діяльності, внаслідок чого скасування реєстрації бурової установки BAUER BG-20V, 2007 року виготовлення, країна виробник Німеччина, ідентифікаційний номер 1279, номер шасі 639, номер двигуна НОМЕР_1, є незаконним а вказана реєстрація підлягає поновленню.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Главстрой» про визнання незаконним скасування реєстрації бурової установки та зобовязання поновити реєстрацію задовольнити.

Визнати незаконною скасування реєстрації бурової установки BAUER BG-20V, 2007 року виготовлення, країна виробник Німеччина, ідентифікаційний номер 1279, номер шасі 639, номер двигуна НОМЕР_1.

Зобовязати Головне управління Держпраці в Одеській області поновити реєстрацію бурової установки BAUER BG-20V, 2007 року виготовлення, країна виробник Німеччина, ідентифікаційний номер 1279, номер шасі 639, номер двигуна НОМЕР_1 за власником ОСОБА_1

Стягнути з Головного управління Держпраці в Одеській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 551 /пятсот пятдесят одна/ грн. 20 коп.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П.Марин