Справа № 807/2366/15
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2016 рокум. Ужгород№ 807/2366/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Завидняк А.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2;

відповідача 1: Тячівська районна державна адміністрація Закарпатської області, представник - ОСОБА_3;

відповідача 2: Закарпатська обласна державна адміністрація, представник - ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування розпоряджень, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - відповідач 1), Закарпатської обласної державної адміністрації (далі - відповідач 2) про визнання незаконним та скасування розпорядження № 198-р від 21.10.2015 р. «Про скасування розпорядження т.в.о. голови Тячівської райдержадміністрації», визнання незаконним та скасування розпорядження № 331-к від 23.10.2015 р. «Про звільнення ОСОБА_1 у зв'язку з скасуванням розпорядження т.в.о. голови Тячівської райдержадміністрації», поновлення на посаді заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи управління освіти Тячівської районної державної адміністрації з 23 жовтня 2015 року, зобов'язання виплатити середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 23 жовтня 2015 року до моменту вирішення справи судом, допущення негайного виконання постанови суду у частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі одномісячної заробітної плати.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов та просили задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, мотивуючи наступним. Відповідно до наказу №84-к від 27.01.2011 р. позивача було призначено на посаду головного спеціаліста управління освіти, сім'ї, молоді та спорту відповідача 1. Розпорядженням голови відповідача 1 за №20-к від 17.02.2011 р., позивача переведено на посаду заступника начальника управління освіти, сім'ї, молоді та спорту, а Розпорядженням голови відповідача 1 за №115-к від 16.09.2011 р. його переведено на посаду заступника начальника управління освіти, молоді та спорту, у зв'язку зі змінами у структурі відповідача 1. Позивач та представник позивача зазначали в судовому засіданні, що згідно Розпоряджень голови відповідача 1 було ліквідовано управління освіти, молоді та спорту, утворено у структурі відповідача 1 управління освіти та визнано управління освіти державної адміністрації правонаступником управління освіти, молоді та спорту державної адміністрації фінансово-господарських та майнових питань. Відтак, Розпорядженням голови відповідача 1 за №209-к від 05.12.2014 р. позивача було переведено з посади заступника начальника управління - начальника відділу освіти та молоді управління освіти, молоді та спорту державної адміністрації на посаду заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи управління освіти державної адміністрації. Розпорядженням голови відповідача 1 за №215-к від 16.12.2014 р. внесено зміни до Розпорядження за №209-к від 05.12.2014 р., а саме: позивача переведено з посади заступника начальника управління - начальника відділу освіти та молоді управління освіти, молоді та спорту державної адміністрації на посаду заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи управління освіти державної адміністрації. Однак, Розпорядженням голови відповідача 1 за №331-к від 23.10.2015 р. позивача було звільнено з посади заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи, управління освіти державної адміністрації, у зв'язку зі скасуванням Розпорядження т.в.о. голови відповідача 1 від 05.12.2014 р. №209-к відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач та представник позивача наголошували в судовому засіданні, що відповідач 1 не мав правових підстав звільнення позивача з посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки після ліквідації управління освіти, молоді та спорту відповідача 1 його було переведено в установленому порядку до одночасно утвореної установи - управління освіти відповідача 1. Відтак, позивача було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України через понад рік після ліквідації управління освіти, молоді та спорту державної адміністрації. Також, позивачеві не було запропоновано переведення його на іншу роботу. Скасування Розпорядження т.в.о. голови відповідача 1 не може бути підставою для звільнення позивача з роботи. Позивач та представник позивача наголошували в судовому засіданні, що у Розпорядженні голови відповідача 2 від 21.10.2015 р. за №198-р зазначено, що причиною скасування Розпорядження т.в.о. голови відповідача 1 за №209-к від 05.12.2014 р. є «суперечність законодавству України», але не наведено, які конкретно норми законодавства при цьому порушено і в чому полягають такі порушення. Також, Розпорядження голови відповідача 2 за №198-р від 21.10.2015 р. не містить жодних посилань на обставини, які підтверджують, що розпорядження т.в.о. голови відповідача 1 за №209-к від 05.12.2014 р. суперечить Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України та іншим актам законодавства або є недоцільним, неекономним, неефективним за очікуваними чи фактичними результатами. Відтак, позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача 1 заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі, з підстав викладених в наданих письмових запереченнях та додаткових поясненнях і просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи наступним. Представник відповідача 1 в судовому засіданні наголошував, що Розпорядження голови відповідача 2 було прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України. Також, згідно Розпорядження відповідача 1 від 21.08.2015 року проводилося службове розслідування з 21.08.2015 року по 21.10.2015 року стосовно позивача. Також, в провадженні СВ Тячівського РВ УМВС України знаходиться кримінальне провадження за №0000012 від 25.06.2015 року, щодо посадових осіб управління освіти відповідача 1 - членів комісії з проведення конкурсних торгів. Представник відповідача 1 в судовому засіданні зазначав, що на момент прийняття Розпорядження №209-к від 05.12.2014 року позивач не перебував у трудових відносинах з відповідачем 1, а перебував у трудових відносинах з Управлінням освіти відповідача 1, яке є юридичною особою публічного права. Відтак, представник відповідача 1 просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі, з підстав викладених в наданих письмових запереченнях та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи наступним. Так, Розпорядження голови відповідача 2 від 21.10.2015 року № 198-р було прийнято на підставі листа відповідача 1від 21.10.2015 року № 03-35/980 з метою приведення розпорядчих документів у відповідність до вимог законодавства України. Також, представник відповідача 2 зазначав, що призначення позивача на посаду т.в.о. голови відповідача 1 відбулося всупереч ч. 4 ст. 118 Конституції України, ч. 2 ст. 8, ст. 9 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та Порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2012 року №298 "Деякі питання, пов'язані з підготовкою і внесенням подань, щодо осіб призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України ". Відтак, представник відповідача 2 просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №84-к від 27.01.2011 р. позивача було призначено на посаду головного спеціаліста управління освіти, сім'ї, молоді та спорту відповідача 1 (а.с. 8).

Згідно, Розпорядження голови відповідача 1 за №20-к від 17.02.2011 р. позивача було переведено на посаду заступника начальника управління освіти, сім'ї, молоді та спорту відповідача 1 (а.с. 9).

Розпорядженням голови відповідача 1 за №115-к від 16.09.2011 р. позивача було переведено на посаду заступника начальника управління освіти, молоді та спорту відповідача 1, у зв'язку з змінами у структурі державної адміністрації (а.с. 10).

У відповідності до Розпорядження голови відповідача 1 від 19.09.2014 р. за №437 "Про вдосконалення структури державної адміністрації" було ліквідовано управління освіти, молоді та спорту відповідача 1 (а.с. 13-14).

Також, відповідно до Розпорядження голови відповідача 1 за №438 від 19.09.2014 р. було утворено у структурі районної державної адміністрації управління освіти державної адміністрації чисельністю 7 штатних одиниць та визнано управління освіти державної адміністрації правонаступником ліквідованого управління освіти, молоді та спорту державної адміністрації з фінансово-господарських та майнових питань (а.с. 13-14).

Так, згідно Розпорядження т.в.о. голови відповідача 1 - ОСОБА_5 за №209-к від 05.12.2014 р. позивача було переведено з посади заступника начальника управління - начальника відділу освіти та молоді управління освіти, молоді та спорту державної адміністрації на посаду заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи управління освіти державної адміністрації з 11 грудня 2014 року (а.с. 11).

Розпорядженням т.в.о. голови відповідача 1 - ОСОБА_5 за №215-к від 16.12.2014 р. було внесено зміни до Розпорядження за №209-к від 05.12.2014 р., а саме: позивача. з посади заступника начальника управління - начальника відділу освіти та молоді управління освіти, молоді та спорту державної адміністрації переведено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи управління освіти державної адміністрації (а.с. 12).

Однак, Розпорядженням голови відповідача 1 за №331-к від 23.10.2015 р., у відповідності до ст. 6, 10, 33,39, 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та Розпорядження голови відповідача 2 від 21.10.2015 року №198-р "Про скасування розпорядження т.в.о. голови Тячівської райдержадміністрації", а саме: Розпорядження т.в.о. голови відповідача 1 від 05.12.2015 року за №209-к "Про переведення ОСОБА_1" позивача було звільнено з посади заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи управління освіти державної адміністрації з 23 жовтня 2015 року (а.с. 15).

Так, згідно до п. 2 Розпорядження голови відповідача 1 зазначено, що у зв'язку з скасуванням Розпорядження т.в.о. відповідача 1 від 05.12.2015 року №209-к "Про переведення ОСОБА_1", вважати позивача звільненим з роботи відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 15).

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій.

Згідно до абз. 1 ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Відповідно до абз. 1, 2 ст. 7 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій. Голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України.

Згідно до абз. 5 ст. 7 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голови місцевих державних адміністрацій набувають повноважень з моменту призначення.

Згідно до ст. 11 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій очолюють відповідні підрозділи і несуть персональну відповідальність перед головами відповідних державних адміністрацій за виконання покладених на ці підрозділи завдань. Керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду та звільняються з посади головами відповідних державних адміністрацій за погодженням з органами виконавчої влади вищого рівня в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" у разі відсутності голови місцевої державної адміністрації його функції і повноваження виконує перший заступник голови, а у разі відсутності останнього - один із заступників голови місцевої державної адміністрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Як було встановлено в судовому засіданні, Розпорядженням Президента України від 24.10.2014 року №1166/2014-рп "Про тимчасове виконання обов'язків голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області" було призначено ОСОБА_5 тимчасово виконуючим обов'язки голови відповідача 1 (а.с. 16). У відповідності до Розпорядження Президента України від 17.07.2015 року №629/2015-рп "Про звільнення від тимчасового виконання обов'язків голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області" ОСОБА_5 було звільнено від тимчасового виконання обов'язків голови відповідача 1 (а.с. 17).

Відтак, згідно Розпоряджень Президента України від 24.10.2014 року №1166/2014-рп та від 17.07.2015 року №629/2015-рп, в період з 24.10.2014 року по 17.07.2015 року ОСОБА_5 тимчасово виконував обов'язки голови відповідача 1.

Суд констатує, що на момент розгляду даної адміністративної справи по суті дані Розпорядження Президента України від 24.10.2014 року №1166/2014-рп "Про тимчасове виконання обов'язків голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області" та від 17.07.2015 року №629/2015-рп "Про звільнення від тимчасового виконання обов'язків голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області" у встановленому чинним законодавством України порядку не визнані протиправними та не скасовані.

Статтею 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" визначено повноваження голів місцевих державних адміністрацій.

Так, згідно п.п. 1, 3, 4 1 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голови місцевих державних адміністрацій очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень; призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону; затверджують положення про апарат місцевої державної адміністрації та положення про її структурні підрозділи.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. Акти місцевих державних адміністрацій індивідуальної дії, прийняті в межах їх повноважень, набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо самими актами не встановлено пізніший строк введення їх у дію.

У відповідності до ст. 42 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій підзвітні та підконтрольні головам відповідних місцевих державних адміністрацій, а також органам виконавчої влади вищого рівня.

Згідно до ст. 45 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" організаційно-процедурні питання внутрішньої діяльності місцевих державних адміністрацій регулюються їх регламентами, що затверджуються головами відповідних місцевих державних адміністрацій, з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Типові регламенти місцевих державних адміністрацій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України було затверджено Типове положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації від 26.09.2012 року №887 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Постанова №887).

Згідно до п. 1 Постанови №887 структурний підрозділ місцевої держадміністрації (далі - структурний підрозділ) утворюється головою місцевої держадміністрації, входить до її складу і в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечує виконання покладених на цей підрозділ завдань.

Відтак, у відповідності до Розпорядження голови відповідача 1 від 19.09.2014 року № 438 "Про утворення управління освіти державної адміністрації" було утворено у структурі державної адміністрації управління освіти державної адміністрації, яке було правонаступником ліквідованого управління освіти молоді та спорту державної адміністрації з фінансово-господарських та майнових питань (а.с. 13).

Розпорядженням голови відповідача 1 від 19.09.2014 року за № 238 було затверджено Положення про управління освіти Тячівської районної державної адміністрації (далі - Положення №238) (а.с. 139-149).

Відповідно до п. 1.1 ч. 1 Положення №238 управління освіти відповідача 1 є структурним підрозділом державної адміністрації, яке утворюється розпорядженням голови районної державної адміністрації і є правонаступником майнових зобов'язань ліквідованого управління освіти, молоді та спорту (а.с. 140).

Згідно до п. 12 Постанови №887 керівник структурного підрозділу може мати заступників, які призначаються на посаду та звільняються з посади головою місцевої держадміністрації за поданням керівника структурного підрозділу.

У відповідності до п. 6.8 ч. 6 Положення №238 начальник управління має заступника, який призначається на посаду та звільняється з посади головою райдержадміністрації за поданням начальника управління освіти (а.с. 148).

Відтак, згідно норм Постанови №887 та Положення №238 вбачається, що необхідною вимогою для призначення головою райдержадміністрації заступника начальника управління освіти є подання начальника управління освіти на таке призначення.

У відповідності до Розпоряджень т.в.о. голови відповідача 1 - ОСОБА_5 за №209-к від 05.12.2014 року та за №215-к від 16.12.2014 року позивача було переведено з ліквідованого управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації на посаду заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи новоутвореного управління освіти районної державної адміністрації.

Як зазначено у Розпорядженні т.в.о. голови відповідача 1 - ОСОБА_5 за №209-к від 05.12.2014 року «Про переведення ОСОБА_1» підставою переведення була заява позивача.

Разом з тим, згідно п. 6.8 Положення про управління освіти відповідача 1 для призначення позивача на посаду заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи необхідною умовою є внесення подання начальником управління освіти (а.с. 148).

Однак, як було встановлено в судовому засіданні, начальником управління освіти не було внесено подання щодо призначення позивача на посаду заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи. Також, позивачем не було надано до суду жодних доказів на підтвердження факту внесення начальником управляння освіти подання щодо призначення позивача.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, як було встановлено в судовому засіданні Розпорядженнями т.в.о. голови відповідача 1 - ОСОБА_5 за №209-к від 05.12.2014 року та за №215-к від 16.12.2014 року, всупереч вимогам Постанови №887 та Положення №238, було призначено позивача на посаду заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи новоутвореного управління освіти районної державної адміністрації - за відсутності подання начальника управіляння освіти.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно абз. 3 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при ліквідації підприємства, (установи, організації) правила п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України можуть застосовуватися і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні, позивач був переведений з ліквідованого управління освіти, молоді та спорту відповідача 1 в новоутворене управління освіти відповідача 1 на посаду заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи з порушенням вимог Постанови №887 та Положення №238, а саме: за відсутності подання начальника управління освіти, а отже, не в установленому порядку.

Отже, на позивача поширюється дія п. 1 п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а саме: розірвання трудового договору укладеного на невизначений строк у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до абз. 3 ст. 33 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голови обласних державних адміністрацій мають право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

Згідно до абз. 3 ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Отже, відповідно до норм Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голові місцевої державної адміністрації вищого рівня надані повноваження скасовувати розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільним, неекономним, неефективним за очікуваними чи фактичними результатами.

Так, відповідач 1 звернувся з листом від 21.10.2015 року до відповідача 2, згідно якого зазначив, що з метою усунення порушень чинного законодавства України просить скасувати Розпорядження видане т.в.о відповідача 1 від 05.12.2014 року №209-к "Про переведення ОСОБА_1" (а.с. 32).

Відтак, у відповідності до вимог абз. 3 ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" Розпорядженням голови відповідача 2 від 21.10.2015 року №198-р "Про скасування розпорядження т.в.о. голови Тячівської райдержадміністрації", з метою приведення розпорядчих документів у відповідність до вимог законодавства України було скасовано Розпорядження т.в.о. голови відповідача 1 від 05.12.2015 року за №209-к "Про переведення ОСОБА_1", як таке, що суперечить законодавству України (а.с. 16).

Таким чином, Розпорядженням голови відповідача 1 за №331-к від 23.10.2015 р., у відповідності до ст. 6, 10, 33,39, 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та Розпорядження голови відповідача 2 від 21.10.2015 року №198-р "Про скасування розпорядження т.в.о. голови Тячівської райдержадміністрації" позивача було звільнено з посади заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи управління освіти державної адміністрації з 23 жовтня 2015 року (а.с. 15). Згідно п. 2 Розпорядження голови відповідача 1 за №331-к від 23.10.2015 р., у зв'язку із скасуванням Розпорядження т.в.о. голови Тячівської райдержадміністрації від 05.12.2015 року №209-к "Про переведення ОСОБА_1" вважати позивача звільненим з роботи відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 15).

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач не надав до суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні позову ОСОБА_1 до Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження № 198-р від 21.10.2015 р. «Про скасування розпорядження т.в.о. голови Тячівської райдержадміністрації», визнання незаконним та скасування розпорядження № 331-к від 23.10.2015 р. «Про звільнення ОСОБА_1 у зв'язку з скасуванням розпорядження т.в.о. голови Тячівської райдержадміністрації», поновлення на посаді заступника начальника управління - начальника відділу фінансово-економічної та кадрової роботи управління освіти Тячівської районної державної адміністрації з 23 жовтня 2015 року, зобов'язання виплатити середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 23 жовтня 2015 року до моменту вирішення справи судом, допущення негайного виконання постанови суду у частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі одномісячної заробітної плати - відмовити.

2. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяО.М. Шешеня

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 29 вересня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 3 жовтня 2016 року.