Справа № 815/4557/16
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/4557/16

Справа № 815/4557/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року 15 год. 30 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за позовом ТОВ «100 ШИН» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльність та зобов’язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ТОВ «100 ШИН» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльність та зобов’язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 09 вересня 2016 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача - Одеської митниці ДФС, проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, в тому числі посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях по справі.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, згідно ч.6 ст.128 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

10.11.2015 позивачем було отримане електронне повідомлення інспектора митного органу відповідно до якого відповідачем зазначено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності а саме : наданий прайс-лист виробника від 09.2015 року, не містить комерційної пропозиції продукції виробника необмеженому колу заінтересованих покупців та орієнтований безпосередньо на ТОВ « 100 ШИН», та не може розглядатися як документ, для підтвердження заявленої митної вартості, також в цьому документі не вказана валюта в якій здійснюється продаж товару; у довідці про вартість перевезення не зазначено які саме умови поставки товару . З огляду на це Позивачу було запропоновано надати додаткові документи, а саме: 1.) виписку з бухгалтерської документації 2.) каталоги, специфікації 3.) висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 11.11.2015 року позивачем було подано митному органу лист- відповідь б/н відповідно до якого, позивач надав бухгалтерську документацію, надати інші запитувані документи позивач не мав змоги в зв’язку з їх відсутністю.

Зазначені рішення про коригування заявленої митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації були оскаржені ТОВ « 100 ШИН» в судовому порядку.

ТОВ « 100 ШИН» звернулось до Одеської митниці ДФС із заявою від 24.06.2016 року № 502/2 про надання висновку про повернення надміру сплачених митних платежів (а.с.27-28).

Одеська митниця ДФС листом від 25.07.2016 року, відмовила у наданні висновку про повернення надмірно сплачених податків, оскільки фактично у митного органу відсутня інструкція щодо розгляду заяв платників податків щодо повернення грошових коштів, сплачених у вигляді фінансової гарантії при митному оформлені товару, у зв’язку з рішенням суду про скасування рішень про коригування митної вартості товарів.(а.с. 30-32).

Суд зазначає, що надміру сплачені митні та інші платежі це сума коштів, що з різних причин внесена понад розмір, установлений законодавством (п. 1.2 Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерством фінансів України, Державної митної служби України від 24.01.2006 №25/44).

Згідно ст.43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (п. 43.1). Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п.43.3). Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (п. 43.4). Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (п.43.5). Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п.43.6).

Відповідно до приписів ст 301 МК України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України (ч.1). Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.3). Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку (ч.4). Повернення не здійснюється: 1) якщо сума митних платежів, що підлягає поверненню, не перевищує 20 гривень; 2) в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України (ч.8).

До суду відповідачем не надано жодного належного доказу, що у позивача наявна заборгованість зі сплати податків, зборів, та обов’язкових платежів.

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 618 передбачено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Згідно п.п. 2- 4, п. 6 розділу ІІІ Порядку № 618, заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум (п.2). Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати (п.3). Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України (п.4). Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (п.6)

Відповідно до пункту 7 розділу III Порядку №618 висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Згідно із пунктом 11 розділу III Порядку №618 за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку митним органом готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Відповідно до п. 7, п.8 Порядку №1146, після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань (крім грошових зобовязань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку (п.7). У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (п.8).

Згідно вказаних вище приписів платник податків у наданий законодавством строк (1095 днів) має право звернутися до контролюючого органу із заявою про повернення помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів. Митний орган, в свою чергу, зобов'язаний перевірити обґрунтованість повернення заявлених сум та підготувати або висновок про повернення, або письмову обґрунтовану відповідь про відсутність підстав для повернення коштів.

Згідно матеріалів справи, позивачем дотримано вищевказані вимоги щодо надання до митниці заяви про повернення надмірно сплачених коштів в порядку, передбаченому Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як переплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Виходячи зі змісту Порядку відмова у поверненні коштів у встановленому порядку можлива за умови відсутності підстав для такого повернення.

Верховний Суд України у постановах від 15 квітня 2014 року (справа № 21-29а14), 12 листопада 2014 року (справи №№ 21-268а14, 21-391а14), 25 листопада 2014 року (справа № 21-338а14), від 03 листопада 2015 року (справи №21-422а15) зазначив, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи. При цьому, у постанові від 03 листопада 2015 року №21-2220а15 Верховний Суд України вказав, що у випадку необґрунтованої відмови митного органу у здійсненні митного оформлення товару та надмірною у зв'язку із цим сплатою декларантом митних платежів, належним способом захисту є зобов'язання митницю скласти та надати управлінню ДКСУ висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Встановлені у справі обставини свідчать, що надмірна сплата митних платежів відбулась внаслідок помилки митного органу у зв'язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару, скасованого на підставі рішення у справі №815/7039/15. Крім того, позивач звернувся до митного органу із заявою про повернення надміру сплачених митних платежів у встановленому порядку.

З матеріалів справи та пояснень сторін, станом на день розгляду справи Одеською митницею ДФС висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області щодо надмірно сплачених сум митних платежів, які підлягають поверненню з бюджету на користь позивача не подано.

Порядком № 1146 регламентуються взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС.

При цьому Одеська митниця ДФС є територіальним органом Державної фіскальної служби України та відповідно до пп.3, 4 Порядку № 618, який є чинним, перевіряє наявність коштів на відповідному рахунку шляхом вивчення відповідності заявлених до повернення платником податків сум коштів.

Наведене вказує на неправомірність фактичної відмови митного органу у поверненні товариству надмірно сплачених митних платежів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №311 територіальні органи Міністерства доходів і зборів було реорганізовано шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби, з огляду на що відповідно до статті 55 КАС України правонаступником Південної митниці Міндоходів є Одеська митниця ДФС.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ТОВ «100 ШИН» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльність та зобов’язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Стягнути з Одеської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «100 ШИН» (код ЄДРПОУ 37873875) судові витрати у розмірі 1378 грн. одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.).

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Суддя О.М. Тарасишина