Справа № 554/6842/16-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 23.09.2016 Справа № 554/6842/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 вересня 2016 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Антонов С.В., розглянувши у скороченому провадженні у приміщенні суду у м.Полтаві матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку йому пенсії; зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу, починаючи з 1 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 30.06.2016 року №18-356/вих.-16, у звязку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників, згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-ХІІ) та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум; стягну ти на його користь судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказав, що наказом прокурора Полтавської області його було звільнено з посади старшого слідчого прокуратури Полтавської області за власним бажанням (ст.38 КЗпП) у звязку з виходом на пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», про що зроблений відповідний запис у трудовій книжці.

З 17.04.2009 року відповідачем йому призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90 % від суми його місячної (чинної) заробітної плати на посаді старшого слідчого прокуратури Полтавської області, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№ 1789 - ХІІ від 05.11.1991 року), тобто у редакції, яка була чинною на момент призначення пенсії.

У звязку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», та у відповідності до постанови Управління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 року №22-1, апарату прокуратури Полтавської області підвищені розміри заробітної плати, що підтверджується довідкою прокуратури Полтавської області від 30.06.2016 року за №18-356/вих.-16.

У липні 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві, яке на даний час реорганізовано в Полтавське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (Шевченківський район), із заявою про перерахунок пенсії, згідно зі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №2584 від 14.07.2016 року відмовлено в перерахунку пенсії, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Приймаючи таке рішення, відповідач послався на пункт 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Окрім того, у вказаному рішенні зазначено, що починаючи з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивач вважає такі дії Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області протиправними.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.183-2 справа підлягає розгляду у порядку скороченого провадження.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення у яких вказав, що відповідно до п.5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України», Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Отже, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Стосовно конкретного спору вбачається певна колізія норм законодавства України, яка полягає в тому, що відносини пенсійного забезпечення прокурорсько-слідчих працівників врегульовані однопредметними актами. Так, спочатку ці відносини були врегульовані в основну Законом України «Про прокуратуру», але в подальшому змінені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 прийнятий в часі пізніше Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

Крім того, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 не визнаний неконституційним, а дія його не була зупинена в часі.

Отже, вказані норми Закону є діючими і підлягають обовязковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України.

Окрім того, відповідач наполягав на застосуванні ч.2 ст.99 КАС України, якою визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (а.с.13-14).

Крім того, представником відповідача подано клопотання відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України про проведення розгляду справи у відкритому судовому засіданні за участі сторін, при цьому не зазначаючи, які обставини чи факти необхідно з'ясувати чи перевірити під час судового розгляду (а.с. 26).

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для прийняття рішення у скороченому провадженні.

Судом встановлено, що з 17.04.2009 року відповідачем призначена пенсія ОСОБА_1 за вислугу років у розмірі 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати на посаді старшого слідчого прокуратури Полтавської області, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-ХІІ).

Згідно з довідкою за №18-356/вих16, виданою 29.06.2016 року Прокуратурою Полтавської області ОСОБА_1 заробітна плата на 1 грудня 2015 року складається з: основний оклад 1804,00 грн., класний чин 130,00 грн., вислуга років 773,60 грн., інші виплати, які передбачені чинним законодавством: 5645,35 грн., всього 8352,95 грн. (а.с. 8).

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського обєднаного управління пенсійного фонду УкраїниПолтавської області із заявою про перерахунок його пенсії, додавши довідку про заробітну плату прокуратури Полтавської області № 18-356/вих16 від 29.06.2016 року.

Рішенням колегіального органу з призначення пенсій Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 14.07.2016 року № 2584 йому було відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Обґрунтовуючи вказане рішення, відповідач послався на пункт 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У рішенні управління також зазначено, що починаючи з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Аналіз документів, поданих позивачем для перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру», зокрема, довідки про заробітну плату №18-356/вих16 від 29.06.2016 року, виданої Прокуратурою Полтавської області, свідчить про відсутність права у заявника на перерахунок пенсії (а.с. 7).

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

ОСОБА_1 отримував пенсію, згідно з ч. 1 ст. 50-1 «Про прокуратуру», пенсію було обчислено з урахуванням 90 відсотків від суми заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії ) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років не залежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшов висновку, що внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166 внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається у розмірі 70% від суми заробітної плати, ця норма набула чинності з 01.05.2014 року.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається у розмірі 60% від суми заробітної плати. В подальшому за нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Однак, враховуючи, що пенсія позивачу призначена раніше, тобто до внесення змін у ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», та в подальшому виключення із Закону України «Про прокуратуру», норми вищевказаних Законів не підлягають застосуванню. Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно із ст. 22 Конституцією України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Тому, звуження змісту та обсягу права на перерахунок пенсії, шляхом позбавлення такого права у зв`язку із прийняттям нових законів, або внесення змін до чинних законів, за вказаної статтею Конституції України не допускається.

Крім того, згідно зі ст.ст. 22, 64, 58 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян встановлено законами України (у даному випадку Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Відтак, відповідач має провести перерахунок та виплату пенсії позивачеві, виходячи з розміру отриманої пенсії 90 відсотків із врахуванням довідки прокуратури Полтавської області №18-356/вих16 від 29.06.2016 року. Відповідно до законодавства перерахунок пенсії належить до обов'язків Пенсійного фонду України, який відповідно до Конституції України зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою 23.08.2016 року. Доказів поважності причин пропуску позивачем строку на звернення до суду не надано. А тому, враховуючи дату звернення до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який ОСОБА_1 просить провести перерахунок його пенсії, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту із 23.02.2016 року. В іншій частині з 01.01.2016 року по 23.02.2016 року позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Таким чином, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинній на момент виходу позивача на пенсію, а тому, слід зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 23.02.2016 року з врахуванням довідки прокуратури Полтавської області №18-349/вих-16 від 29.06.2016 року.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача у відповідності до норми ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 99, 159-163, 167, 186 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Полтавського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Прокуратури Полтавської області №18-356/вих.16 від 29.06.2016 року.

Зобов`язати Полтавське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи з 23 лютого 2016 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки Прокуратури Полтавської області №18-356/вих16 від 29.06.2016 року, у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-XII) та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги в іншій частині залишити без розгляду.

Стягнути з Полтавського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя С.В. Антонов