Справа № 308/8405/16-а
Суддя: Леміш О. М.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2В розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради про скасування рішення та зобов"язання вчинити певні дії-, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради про скасування рішення та зобов"язання вчинити певні дії.

Свій позов позивач мотивував тим, що 15 червня 2016 року начальником відділу реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради ОСОБА_2, було неправомірно відмовлено в проведенні реєстрації місця проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. про що свідчить Додаток 6 в розділі службові відмітки . Позивачем було подано увесь перелік документів згідно ст. 18 Постанови КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демої рафічного реєстру» .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд такі задовільнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні .

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, оцінивши допустимість та належність кожного доказу , суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2016 року начальником відділу реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради ОСОБА_2, було відмовлено позивачу в проведенні реєстрації місця проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. про що свідчить Додаток 6 в розділі службові відмітки . Позивачем було подано увесь перелік документів згідно ст. 18 Постанови КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демої рафічного реєстру» .

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Стаття 6 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні передбачає, що Реєстрація місця проживання особи Громадянин України а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов'язані ареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою чокументів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживания.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно з затверддженими постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 ПРАВИЛАМИ реєстрації місця проживання ч.18 п.4 встановлено , що документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сімї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

Таким чином, оскільки у позивача наявний договір про надання житлової площі від 26.05.2016 року , а також ордер, що посвідчує його права на реєстрацію проживання у житлі , який не оскаржено та не скасовано , суд приходить до висновку , що відмова відповідача є не правомірною, що порушує права та законні інтереси позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним рішення Начальника відділу реєстрації місця проживання ОСОБА_2В про відмову ОСОБА_1 у реєстрації місця проживання.

Зобов"язати відділ реєстрації внести відомості до реєстру та прописати ОСОБА_1 за адресою, АДРЕСА_1.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Закарпатської області в 10-денний строк з дня його проголошення.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись через 5 днів.

Суддя: О.М Леміш