Справа № 813/2696/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року № 813/2696/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

судді Гулика А.Г.,

судді Сасевича О.М.

при секретарі Зубач С.А.

за участю:

представника позивача - Вус А.П.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Універсальна» до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Універсальна» (далі ТзОВ «Лізингова компанія «Універсальна») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про скасування постанови №406/16/03/01-ЛК від 08.07.2016 про застосування штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач заповнив звітність за 1 квартал 2016 року відповідно до Методичних рекомендацій щодо складання лізингодавцями квартальної звітності з надання послуг фінансового лізингу, а тому відповідачем протиправно накладено на позивача штрафні санкції.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві та додаткових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, однак подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких проти позову заперечує та просить відмовити в задоволенні позову.

Заперечення мотивує тим, що за результатами перевірки звітних даних ТзОВ «Лізингова компанія «Універсальна» за 1 квартал 2016 року було встановлено порушення вимог: абзацу 5 пункту 5.7 розділу 5 та пункту 5.8 розділу 5 Порядку надання звітності фінансовими компаніями, довірчими товариствами, а також юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але мають визначену законами та нормативно-правовими актами Держфінпослуг або Нацкомфінпослуг можливість надавати послуги з фінансового лізингу (далі - Порядок), в частині порушення вимоги, що інформація в різних формах звітних даних повинна бути порівнюваною та несуперечливою, а позивачем відповідачу надані суперечливі звітні дані за 1 квартал 2016 року. Таким чином відповідач вважає, що постанова від 08.07.2016 №406/16/03/01- ЛК про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, заслухавши думку представника позивача, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

15 червня 2016 року заступником начальника відділу пруденційного нагляду за фінансовими компаніями Беспальком Б.В. та головним спеціалістом відділу пруденційного нагляду за фінансовими компаніями департаменту регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг фінансовими компаніями Палій К.А. складено акт про правопорушення, вчинені ТзОВ «Лізингова компанія «Універсальна» на ринку фінансових послуг № 406/16/03-ЛК.

В акті перевірки вказано, що за результатами перевірки звітних даних позивача за 1 квартал 2016 року було встановлено порушення вимог абзацу 5 пункту 5.7. розділу 5 та пункту 5.8. розділу 5 Порядку надання звітності фінансовими компаніями, довірчими товариствами, а також юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але мають визначену законами та нормативно-правовими актами Держфінпослуг або Нацкомфінпослуг можливість надавати послуги з фінансового лізингу, а саме: вартість предмету лізингу (за звітний період) в таблиці «Інформація про вартість активів, щодо яких укладені договори лізингу» Довідки про обсяг та кількість наданих фінансових послуг за договорами фінансового лізингу (надалі Довідка) складає 7 517 тис. грн. За даними, що зазначені в таблиці «Інформація про джерела фінансування нових договорів лізингу» Довідки - 7 307 тис. грн. В графі «Розмір фінансового активу у грошовому виразі (тис. грн.), що є предметом договору(ів)» Довідки про обсяг та кількість укладених та виконаних договорів з надання фінансових послуг значиться 7 517 тис. грн.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем винесено постанову № 406/16/03/01-ЛК від 08.07.2016 про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг в розмірі - 1 700,00 грн.

Таким чином, в акті перевірки та в постанові про накладення штрафу зазначено, що ТзОВ «Лізингова компанія «Універсальна» до Нацкомфінпослуг надало суперечливі звітні дані за 1 квартал 2016 року.

Позивач не погоджується з постановою про накладення штрафу, тому оскаржив її до суду.

Вирішуючи спір, суд виходив з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 3 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1070, основними завданнями Нацкомфінпослуг є здійснення, в межах своїх повноважень, державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг і дотриманням законодавства у відповідній сфері, а також захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Судом встановлено, що відповідач обґрунтовує свої доводи в акті перевірки тим, що позивач при поданні звіту за 1-й квартал 2016 року порушив вимоги абзацу 5 пункту 5.7. розділу 5 та пункту 5.8. розділу 5 Порядку надання звітності фінансовими комланіями, довірчими товариствами, а також юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але мають визначену законами та нормативно-правовими актами Держфінпослуг або Нацкомфінпослуг можливість надавати послуги з фінансового лізингу затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 27.02.2004р. № 27, зареєстрованим в МЮУ 06.04.2004р. за № 431/9030 в частині порушення вимоги, що інформація в різних формах звітних даних повинна бути порівнюваною та несуперечливою, а саме: вартість предмету лізингу (за звітний період) в таблиці «Інформація про вартість активів, щодо яких укладені договори лізингу» Довідки про обсяг та кількість наданих фінансових послуг за договорами фінансового лізингу складає 7 517 тис. грн., а за даними, що зазначені в таблиці «Інформація про джерела фінансування нових договорів лізингу» Довідки - 7 307 тис. грн. В графі «Розмір фінансового активу у грошовому виразі (тис. грн.), що є предметом договору(ів)» Довідки про обсяг та кількість укладених та виконаних договорів з надання фінансових послуг значиться 7 517 тис. грн.

Тому, як висновок відповідач вказує на те, що позивач надав суперечливі звітні дані за 1-й квартал 2016 року.

Порядок та особливості заповнення форм звітності передбачено Методичними рекомендаціями щодо складання лізингодавцями квартальної звітності з надання послуг фінансового лізингу (далі - Рекомендації).

В підпункті 2.2.1. пункту 2.2. розділу 2 Рекомендації зазначено «В таблиці «Інформація про вартість активів щодо яких укладені договори лізингу»: а) нові договори лізингу - це договори фінансового лізингу, заякими було здійснено відвантаження (передача лізингоотримувачу) об'єктів лізингу (право власності на які мають лізингодавці) в звітному періоді. Угоди які були лише підписано, або по яких було лише отримано авансовий платіж від лізингоотримувача, в звіт не включаються до моменту фактичної передачі об'єкта:

У стовпчику «вартість предмета лізингу (за звітний період)» вказується вартість переданих об'єктів лізингу з ПДВ згідно договору лізингу укладених у звітному кварталі» та в підпункті 2.1.3. пункту 2.1. розділу 2 зазначено «У стовпчику «Розмір фінансового активу у грошовому виразі (тис. грн.), що є предметом договору(ів)» вказується вартість переданих об'єктів лізингу з ПДВ згідно договору лізингу за звітний квартал.».

Таким чином, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що у звітності за 1-й квартал 2016 року позивач правомірно зазначив фактично відвантажених/переданих об'єктів лізингу з ПДВ згідно договорів фінансового лізингу на суму 7 517 тис. грн. Ця сума облікована в бухгалтерському обліку та відображена у фінансовій звітності позивача на підставі підписаних актів приймання-передачі предметів лізингу та видаткових накладних за договорами.

В підпункті 2.2.3. пункту 2.2. розділу 2 Рекомендації зазначено «В таблиці «Інформація про джерела фінансування нових договорів лізингу» вказується у відповідному рядку сума коштів від певного джерела фінансування, що використовувалася на придбання відвантажених/переданих лізингоотримувачу об'єктів лізингу протягом звітного періоду (власні кошти лізингодавця, комерційні кредити і т.п.)».

Таким чином, суд знову ж таки погоджується з твердженнями позивача про те, що у звітності за 1-й квартал 2016 року позивач правомірно зазначив фактичне придбання об'єктів лізингу згідно договорів купівлі-продажу на суму 7 307 тис, грн. Ця сума облікована в бухгалтерському обліку та відображена у фінансовій звітності позивача на підставі підписаних актів приймання-передачі товарів та видаткових накладних за договорами купівлі-продажу.

Суд звертає увагу, що оскільки придбання об'єктів лізингу позивачем здійснюється за договорами купівлі-продажу у продавців/виробників, а не за договорами лізингу, то сума джерел фінансування, що використовувалася на придбання об'єктів лізингу відповідно відповідає загальній вартості придбаних об'єктів лізингу за договорами купівлі-продажу, а не за договорами лізингу.

Позивач зазначає, що різницею між вартістю відвантажених/переданих об'єктів лізингу за договорами лізингу і вартістю придбаних об'єктів лізингу за договорами купівлі-продажу за 1-й квартал 2016 року є націнка позивача в сумі 210 тис, грн., що облікована в фінансовій звітності як дохід позивача, що суд вважає цілком правомірним та співмірним із принципами господарювання.

Тому невідповідність показників у звітності за 1-й квартал 2016 року не можна вважати порушенням у сфері надання фінансових послуг, а інформація, що подана позивачем у звітності відповідно до пункту 5.8. Порядку є порівнюваною та несуперечливою та такою, що не суперечить чинному законодавству.

Крім того, суд зазначає, що Рекомендаціями не визначено, що сума джерел фінансування нових договорів лізингу за звітний період (в звітності це таблиця «Інформація про джерела фінансування нових договорів лізингу» Довідки, що подавалась до Нацкомфінпослуг) повинна дорівнювати сумі вартості предметів лізингу по яким відвантажено/передано об'єкти лізингу та відповідно укладено нові договори фінансового лізингу за звітний період (в звітності це таблиця «Інформація про вартість активів, щодо яких укладені договори лізингу»).

Таким чином суд дійшов висноку, що постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №406/16/03/01-ЛК від 08.07.2016 про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг ґрунтується на формальних обставинах, які не підтверджені жодним нормативно-правовим актом в частині заповнення та подання звітності.

Таким чином, сукупність вищенаведених, підтверджених документально та встановлених обставин дає суду підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 128, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №406/16/03/01-ЛК від 08.07.2016 про застосування штрафних санкцій.

Стягнути з національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Універсальна» судовий збір в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Р.М. Брильовський

Суддя А.Г. Гулик

Суддя О.М. Сасевич