Справа № 2-а-350/11
Суддя: Гуменна Н. М.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 2-а-350/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2011 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гуменної Н.М.

при секретарі Трембач М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Сколівському районі Львівської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позов, в якому просить стягнути з відповідача недоплачену їй як дитині війни допомогу за період з листопада 2010 року і по час звернення до суду. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є дитиною війни, а відтак відповідно до Закону України «Про соцільний захист дітей війни»має право на одержання щомісячної надбавки до пенсії в розмірі 30 %. Відповідачем всупереч даного Закону допомога виплачувалась у меншому розмірі.

Позивачка в судовому засіданні дала пояснення аналогічні наведеним, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явилась, однак подала заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі, а також, подала заперечення згідно якого, з поданим позовом не погоджується з наступних підстав. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте, законодавством України не визначено понять «мінімальна пенсія за віком» як розрахункова величина для підвищення пенсії згідно ст.6 вищевказаного закону, так як ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності достатнього страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Згідно ч.3 ст.28 цього закону мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений на рівні прожиткового мінімуму застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених цим законом. Отже, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не поширюється на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього закону. Водночас, законодавством не прийнято жодного нормативного акту на виконання вказаних вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не визначено на законодавчому рівні за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином обчислювати вказаний розмір.

Також, вказує, що органами ПФУ виплачується підвищення у розмірі надбавки, а виплата щомісячної державної допомоги не відноситься до компетенції Пенсійного фонду. Вважає, що позивачкою пропущено шестимісячний строк звернення до суду. Таким чином, вимоги позивачки є безпідставними і не ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 21, 22 Конституції України права та свободи людини є невідчужуваними та непорушними, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Ст. 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Встановлення окремими законами України певних пільг, компенсацій і гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист, тому відповідно до ч.2 ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватись органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року № 2195-VI встановлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею першою цього Закону визначено, що дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення - 2 вересня 1945 року Другої світової війни було менше 18 років.

Позивач ОСОБА_1 народилася 02.03.1944 року, а отже є дитиною війни.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Частина 2 статті 8 Конституції України встановлює вимогу щодо законів України усі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ст.3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно правовими актами.

Відповідно до ст.70 Закону України "Про державний бюджет України на 2010 рік" Кабінету Міністрів України було надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачала встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік»дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не зупинено. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік»розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму. Встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Таким, чином відповідач у 2010 році, повинен був діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Суд, не бере до уваги заперечення відповідача в тій частині, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом і для перерахунків або підвищень пенсій не застосовується.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення „Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання ОСОБА_1 - є Управління Пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області.

Отже, до повноважень Управління Пенсійного фонду України у Сколівському районі Львівської області відноситься нарахування пенсії у розмірі, встановленому законодавством та виплата підвищення до пенсії позивачу.

Також, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на безпідставність позовних вимог по причині відсутності фінансування для здійснення підвищення до пенсії відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з огляду на те, що у відповідності з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Беручи до уваги, що правові положення, які передбачають виплату підвищення до пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни»є чинними, а позивач належить до вказаної групи осіб і має право на її отримання, тому, органи державної влади не вправі зменшувати розмір такої допомоги.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних причин.

Крім того, відповідачем, в порушення ч.2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Сколівському районі Львівської області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії з 24.11.2010 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, право на яке надане ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни»та виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеної залежно від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»з урахуванням фактично проведених виплат.

Керуючись ст.ст.22,55,64,95 Конституції України, ст.ст.1,3,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.7-14,18,19,24,99,143,158,160-163,167 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправними дії (бездіяльність) управління Пенсійного Фонду України в Сколівському районі Львівської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної надбавки до пенсії у розмірі менше ніж передбачено ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 24.11.2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Сколівському районі Львівської області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії з 24.11. 2010 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, право на яке надане ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни»та виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеної залежно від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням фактично проведених виплат.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Сколівський районний суд Львівської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н. Гуменна

Оригінал постанови