Справа № 622/858/16-а
Суддя: Шабас О. С.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/858/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2016 смт.Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Шабас О.С.,

при секретарі судового засідання - Бойко І.О.,

за участю: позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Золочівського районного суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Золочівського районного суду Харківської області із вказаним позовом, в якому просила скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення серії ХА № 005478 від 20 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КупАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 85 гривень.

Свої вимоги мотивувала тим, що 20 січня 2016 року вона самостійно приїхала до районного відділення поліції у смт. Золочів після сімейного скандалу. В приміщенні відділку в неї стався конфлікт із співробітниками поліції який тривав деякий час, після цього її силоміць відвезли до Золочівської ЦРЛ для медичного освідування на стан алкогольного спяніння. Відтак, вказані у постанові відомості про її появу у громадському місці у неохайному зовнішньому вигляді не відповідають дійсності, а фактично в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як відображені у протоколі події відбувалися у приміщенні райвідділу, що також підтверджує своїм рапортом інспектор, що складала протокол. Позивач визнала, що в той день, до прибуття у райвідділ вживала спиртні напої.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила позов задовольнити, з наведених у позові мотивів.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову категорично заперечувала. Зауважила, що позивач 20 січня 2016 року прибула до Золочівського відділення поліції у стані алкогольного спяніння, вчинила сварку із співробітниками поліції, на законні вимоги припинити свої дії не реагувала, нанесла тілесні ушкодження співробітникам поліції. Враховуючи, що до прибуття у райвідділ ОСОБА_1, у стані алкогольного спяніння та маючи неохайний вигляд, пішки йшла по вулиці Центральній у смт. Золочів, де її бачили співробітники поліції, було вирішено скласти протокол за ч. 1 ст. 178 КупАП, що й було зроблено, від підпису ОСОБА_1 відмовилася, на розгляд протоколу не зявилася.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

20 січня 2016 року інспектором Золочівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 на бланку серії ХА №006822 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. В протоколі інспектор зазначила, що 20 січня 2016 року ОСОБА_1 о 17:40 годині знаходилася на вул. Комсомольській в смт. Золочів, у пяному вигляді, мала неохайний зовнішній вигляд, при ходьбі хиталася. ОСОБА_2 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

20 січня 2016 року інспектор Золочівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 рапортом повідомила начальника Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3, що вона 20 січня 2016 року о 17:30 годині, знаходячись на робочому місці, зайшла до кабінету №123 Золочівського відділення поліції. У кабінеті знаходилась ОСОБА_1 у пяному вигляді, що виразилося у стійкому запаху алкоголю з ротової порожнини, порушенні координації рухів та сплутаній мові, також остання мала неохайний зовнішній вигляд. У ході бесіди вела себе агресивно та неадекватно відповідала на поставлені їй запитання. Після чого інспектор вирішила скласти на неї протокол за ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

20 січня 2016 року начальник Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3, розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1, установив, що 20 січня 2016 року близько 17:40 год. ОСОБА_1 перебувала в громадському місці в пяному вигляді, чим ображала людську гідність та громадську мораль, урахувавши, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти адміністративне стягнення у вигляді 85 гривень штрафу.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив суду, що він у звязку з виконанням ним службових обовязків, як співробітник райвідділу 20 січня 2016 року приймав пояснення у ОСОБА_1, яка перебувала у стані алкогольного спяніння, поводила себе неадекватно, у неї стався конфлікт із співробітниками поліції. Свідок додав, що бачив як вона в пяному вигляді йшла по вулиці та зайшла до райвідділу.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані наступними нормами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» від 22.09.2005 № 2899-IV надає визначення поняттю «Громадське місце». Так, стаття 1 цього Закону визначає, що громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під'їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 178 КУпАП встановлює, що розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 обумовлено зміст протоколу про адміністративне правопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Стаття 283 КУпАП регламентує зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення. Так, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Такми чином, відповідно до положень ст.ст. 67, 71 КАС України, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами здійснення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП.

Представником відповідача в якості доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 надано диск із відеозаписом та за її клопотанням судом допитано свідка.

Одночасно представник відповідача визнала, що копії документів, наданих позивачем (протокол про адміністративне правопорушення від 20.01.2016 року серії ХА№006822, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, рапорт ОСОБА_2В.) дійсно були винесені, а надані копії відповідають оригіналам вказаних документів.

Відтак, аналізуючи надані докази, суд доходить висновку, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.01.2016 року серії ХА№006822, складеному інспектором Перервою Ю.В. щодо появи ОСОБА_1 у пяному вигляді у громадському місці о 17:40 годині 20 січня 2016 року, не відповідають дійсності, та спростовуються рапортом цього ж інспектора, в якому вона доповідала своєму керівництву, що події, що передували складанню протоколу відбулися на робочому місці інспектора у кабінеті 123 Золочівського відділу поліції та тривали з 17:30 години 20 січня 2016 року, після чого інспектор в присутності ОСОБА_1 складала протокол за ч.1 ст.178 КУпАП, розяснювала їй процесуальні права та пропонувала позивачу протокол на підпис. Відтак, судом встановлено, що обставини щодо яких було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ХА№006822 мали місце у робочому кабінеті приміщення райвідділу, що відповідно до положень Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» не є громадським місцем.

З постанови начальника Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вбачається на підставі яких доказів він прийшов до висновку про скоєння позивачем правопорушення. Посилання на будь-які докази постанова не містить.

До того ж з самої оскаржуваної постанови не вбачається де саме мало місце скоєння правопорушення, зазначено лише на появу ОСОБА_1 у пяному вигляді у громадському місці, без зазначення адреси де мала місце ця подія. Відтак, неможливо встановити в звязку з чим зроблено висновок про наявність події та складу правопорушення в діях ОСОБА_1 Враховуючи викладене, суд доходить висновку про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ст. 283 КУпАП, так як у ній не відображено в повній мірі суть правопорушення.

Щодо наданого представником диску із відеозаписом, що нібито був здійснений працівником райвідділу під час відібрання пояснень у ОСОБА_1 в приміщенні райвідділу 20 січня 2016 року, суд при оцінці цього доказу вважає, що він не є належним та допустимим доказом по справі в розумінні ст. 70 КАС України. У тексті оскаржуваної постанови не зазначено, що правопорушення зафіксовано технічними засобами. Відео не містить даних про дату, час та місце зйомки.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що дійсно 20 січня 2016 року він відбирав пояснення у ОСОБА_1 у приміщенні райвідділу, куди вона у стані алкогольного спяніння прийшла з приводу сварки у її родині.

Проте у тексті оскаржуваної постанови не зазначено, що при прийнятті рішення враховано в якості доказів показання свідка ОСОБА_4, в протоколі про адміністративне правопорушення також відсутні посилання на даного свідка.

За таких обставин суд доходить висновку, що відповідачем не доведено факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, надані представником відповідача докази висновків суду не спростовують.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувана постанова про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення не обґрунтована достатніми і незаперечливими доказами, висновки викладені у ній здійснені без всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, у звязку з чим постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП має бути скасовано, а позов задоволено.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення серії ХА № 005478 від 20 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.С. Шабас