Справа № 826/27712/15
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя доповідач Кобаль М.І.
У Х В А Л А

29 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, треті особи: Державна служба України з питань Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Адміністрація Державної прикордонної служби України, Державна фіскальна служба України про визнання протиправним та скасування рішення в частині, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №826/27712/15 разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києві від 09 серпня 2016.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання заявлене позивачем про вжиття заходів забезпечення позову (далі по тексту - заявлене клопотання) шляхом зупинення дії постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1035 «Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію» (далі по тексту - оскаржувана постанова).

В обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_1 зазначено, що відповідачем протиправно прийнято оскаржувану постанову, яка на його думку створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

Крім того, позивачем зазначено, що оскаржувану постанову прийнято відповідачем відповідно до пп. 4 п. 12.4 ст. 12 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», згідно з яким, під час тимчасової окупації поставки товарів на територію (з території) ВЕЗ «Крим» здійснюються з урахуванням того, що: Кабінет Міністрів України має право тимчасово обмежити поставки окремих товарів (робіт, послуг) та/або під окремими (всіма) митними режимами з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію.

Посилання в оскаржуваній постанові на вище викладену норму Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», за переконанням позивача, не відповідає нормам чинного законодавства, а також грубо порушує права і інтереси позивача та інших громадян, які проживають на тимчасово окупованій території та/або перетинають адміністративний кордон між Кримським півостровом та материковою частиною України.

Заслухавши позивача, що прибув у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Отже, зі змісту наведеної законодавчої норми випливає, що вжиття судом заходів забезпечення позову можливе, зокрема, у разі наявності загрози для реалізації особою своїх прав та інтересів або неможливості їх захисту (відновлення) у подальшому.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, перевіривши зазначені у заявленому клопотанні доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, вислухавши думку присутнього у судовому засіданні позивача, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та, як наслідок, відсутність підстав для його задоволення.

В даному випадку, ОСОБА_1 не обґрунтовано та не доведено, що до прийняття у справі судового рішення по суті дійсно існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам, а також правам та інтересам інших громадян, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також що є очевидними ознаки протиправності оскаржуваної постанови.

Крім того, зазначені у заявленому клопотанні доводи позивача є тільки його припущеннями, оскільки належних та допустимих доказів, відповідно до ст.70 КАС України, останнім не додано під час розгляду ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції .

Керуючись ст.ст.117, 118, 122, 160, 165 та ч.2 ст. 211 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі №826/27712/15.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч. 3 ст.160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Повний текст ухвали виготовлено 30.09.2016 о 11:15