Справа № 807/972/15
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2015-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Ужгород№ 807/972/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ващиліна Р. О.,

при секретарі судового засідання - Меренич І. А.,

за участю сторін, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2,

відповідача 1: відділ Державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, представник - не з'явився,

відповідача 2: Головне управління юстиції у Закарпатській області, представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, Головного управління юстиції у Закарпатської області про визнання протиправною та скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, Головного управління юстиції у Закарпатської області про визнання протиправними та скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані наступним. 03.02.2014 постановою першого заступника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області № 36 по справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 5100,00 грн. Супровідним листом № 1007-02-40/103 від 26.01.2015 управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області направило для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції постанову по справі про адміністративне правопорушення № 36 від 03.02.2014, яку відповідач отримав 11.02.2015. За результатами розгляду даної заяви старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2015 ВП № 46491361, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 36 від 03.02.2014. Позивач вважає протиправними та просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2015 № 46491361, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.02.2015 у виконавчому провадженні № 46491361, визнати протиправним відкриття виконавчого провадження № 46491361 з примусового виконання постанови від 03.02.2014 № 36 та зобов'язати відповідача 1 та відповідача 2 вчинити певні дії.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

03.08.2015 до суду від відповідача 1 надійшли письмові заперечення проти позову від 31.07.2015 № 03-28/8627, що 11.02.2015 на виконання відділу надійшла постанова № 36 від 03.02.2014, згідно якої на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 5100,00 грн. 11.02.2015 старшим державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 464991361, яку супровідним листом № 03-28/1510 від 11.02.2015 направлено сторонам виконавчого провадження. Вважає, що дана постанова відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а відтак, просить відмовити у задоволенні позову.

07.09.2015 в судовому засіданні представником відповідача 2 було подано письмові заперечення проти позову від 07.09.2015 № 10-10/239, в яких просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що відповідно до Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, до повноважень Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області не входить відкриття виконавчого провадження чи відмова у його відкритті.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області по справі про адміністративне правопорушення № 36 від 03.02.2014 на підставі акту, протоколу від 29.01.2014 ОСОБА_1 (вул. Підгора, 113, с. Нересниця Тячівського району Закарпатської області) визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. Крім того, попереджено, що відповідно до положень ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у цій постанові, та становить 10200,00 грн.

Не погоджуючись з винесеною Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області постановою позивач оскаржила таку до Тячівського районного суду Закарпатської області, однак у звязку з повторною неявкою позивача та її представника в судове засідання ухвалою суду від 10 листопада 2014 року № 307/737/14-а позовну заяву залишено без розгляду.

Супровідним листом № 1007-02-40/103 від 26.01.2015 управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області направило для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції постанову по справі про адміністративне правопорушення № 36 від 03.02.2014, яку відповідач отримав 11.02.2015.

За результатами розгляду даної заяви старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2015 ВП № 46491361, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 36 від 03.02.2014, виданої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 10200,00 грн., а боржнику надано строк для самостійного виконання до 18.02.2015.

Як вбачається із зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження сторонами виконавчого провадження № 46491361 по примусовому виконанню постанови № 36 від 03.02.2014 є ОСОБА_1 (боржник) та держава (стягувач). Крім того, у відповідності до постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий документ вступив у законну силу (набрав чинності) - 11.02.2015.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлюються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон).

Частиною 1 ст. 1 Закону дає визначення поняттю "виконавче провадження" у відповідності до якого таким є це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1, 2 ст. 25 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Глава 2 Закону регламентує склад учасників виконавчого провадження. Так, зокрема, ст. 7 Закону передбачено, що учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. За виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 8 Закону).

Таким чином, з вищенаведених норм чинного законодавства, що регламентують порядок відкриття виконавчого провадження з виконавчих документів, вбачається, що виконавче провадження відкривається державним виконавцем на підставі виконавчого документу, який визначено ст. 17 цього Закону, за відповідною заявою стягувача, яким може бути виключно фізична або юридична особа. Разом з тим, Законом уточнено, що у разі стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова по справі про адміністративне правопорушення № 36 від 03.02.2014 була винесена Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області. Однак, постановою КМУ від 23 квітня 2014 року № 150 "Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції", що набрала законної сили 03.06.2014, в тому числі, Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області було ліквідовано як юридичну особу публічного права. 20 січня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Разом з тим, в постанові про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2015 ВП № 46491361 у якості стягувача зазначена держава. Однак, суд вважає, що таке суперечить положенням ст. 8 Закону, оскільки така не являється фізичною або юридичною особою. Крім того, зазначеною статтею чітко встановлено, що стягувачем, у разі стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2015 ВП № 46491361 не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, позовна вимога в частині зобовязання відділу Державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції та Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відмовити управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 36 від 03.02.2014 задоволенню не підлягає з огляду на те, що повноваження щодо розгляду заяв про прийняття виконавчих документів до виконання та прийняття за результатами того розгляду відповідного рішення належать до виключної компетенції органам державної виконавчої служби. Суд своїм рішенням не може перебрати на себе функції органу, визначеного законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищезазначені обставини справи, враховуючи проведений правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють порядок здійснення виконавчого провадження уповноваженими державними органами та їх посадовими особами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, Головного управління юстиції у Закарпатської області - задовольнити частково.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2015 старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 46491361.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 74,00 (сімдесят чотири гривні) грн.

4.В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд, який ухвалив постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та строки, визначені ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_4