Справа № 822/1259/16
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1259/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Лабань Г.В. (головуючий), суддів - Майстер П.М. , Касапа В.М. , розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області , Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Міністерства внутрішніх справ України в якому просить:

- визнати бездіяльність ГУНП у Хмельницькій області, щодо не подання до Міністерства внутрішніх справ Україна у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтвердними документами, які додані до заяви - протиправною;

- зобов'язати ГУНП в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України, висновок щодо виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565 -ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі за (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. 850;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути в визначений законом термін подані ГУНП у Хмельницькій області документи, стосовно одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, та здійснити нарахування (розрахунок) та виплату йому одноразової грошової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Хмельницькій області на посаді командира взводу роти дорожньо-патрульної служби ГУНП, зі званням підполковник поліції.

Вказує, що Наказом № 9 о/с від 08.02.2016 року був звільнений в запас Збройних Сил України за п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням).

19 лютого 2016 року протоколом ВЛК № 16 та постановою ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" був встановлений причинний зв'язок між захворюваннями ОСОБА_1 з його проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За результатами обстеження отримав довідку №0017334, в якій зазначено, що ступінь втрати професійної придатності у відсотках становить 70%, травма пов'язана із проходженням служби в ОВС.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про міліцію" та на підставі вказаних документів неодноразово звертався до ГУНП у Хмельницькій області, з метою подання заяви (рапорту) про нарахування та виплату грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності, проте отримував відмову від прийняття таких документів.

Натомість 22.06.2016 року ОСОБА_1 отримав лист ГУНП у Хмельницькій області №2-/г-48, яким позивачу відмовлено у виплаті, оскільки він був звільнений зі служби в національній поліції, а захворювання отримав під час проходження служби в органах внутрішніх справ, а відтак відсутні підстави для нарахування такої виплати.

ОСОБА_1 вважає, що відноситься до категорії осіб яким передбачена виплата одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію".

На думку позивача вказана відмову протиправною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, а тому на підставі вищевикладеного просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи в порядку письмового провадження, позов просить задовольнити в повному обсязі.

Представник Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про слухання справи в порядку письмового провадження. Крім того надав письмові заперечення, в яких зазначив, що ОСОБА_1 було прийнято на службу в поліції 07.11.2015 року за його заявою. ГУНП в Хмельницькій області не являється органом внутрішніх справ у якому проходив службу позивач як працівник міліції, а тому не є уповноваженим органом для направлення до МВС України висновку щодо виплати позивачеві одноразової грошової допомоги згідно пункту 8 Постанови №850.

Крім того у своїй заяві позивач просить надати письмову відповідь щодо прийняття документів по виплаті одноразової грошової допомоги, а тому вона фактично є звернення щодо надання інформації. У зв'язку з цим в задоволені позову просить відмовити.

Представник МВС України, в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Направив на адресу суду письмові заперечення в яких зазначив, що документи визначені постановою КМУ від 12.10.2015 року №850 на адресу міністерства не надходили, у зв'язку з чим рішення про призначення (відмову в призначені ) одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 не приймалось. Отже, що МВС України не було порушено право позивача на отримання такої виплати.

Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Оскільки сторони до суду не з'явились, технічний запис на звукозаписуючий пристрій не проводився, відповідно до вимог статті 41 КАС України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" № 565-XII від 20.12.1990 встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12.05.2007 затвердив "Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції".

Суд встановив, що наказом №9 о/с від 08.02.2016 року ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції. Після звільнення позивач пройшов обстеження військово-лікарській комісії ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області".

Згідно обстеження був встановлений причинний зв'язок між захворюваннями позивача з його проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується протоколом ВЛК № 16 від 19.02.2016 року та постановою ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" з установлення причинного зв'язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у колишніх працівників органів внутрішніх справ та НП із числа осіб рядового та начальницького складу.

За результатами обстеження отримав доідку №0017334, в якій зазначено, що ступінь втрати професійної придатності у відсотках становить 70%, травма пов'язана із проходженням служби в ОВС.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" № 565-XII від 20.12.1990 року встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб,-у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 року затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Згідно пункту 1 Порядку № 850 від 21.10.2015 року ці Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 від 21.10.2015 року передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

04.03.2016 року позивача було обстежено Хмельницькою обласною МСЕК та встановлено ІІ групу інвалідності та видано довідку №0017334, згідно якої встановлено захворювання так, пов'язане з проходженням служби в ОВС України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 від 21.10.2015 року грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача щодо відмови у виплаті грошової допомоги через звільнення зі служби в поліції, а не під час проходження служби в ОВС, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає ЗУ "Про Національну поліцію" №580-УІІІ від 02.07.2015 р.

Згідно п.3 ч.1 ст. 97 ЗУ "Про Національну поліцію", одноразова грошова допомога призначається та виплачується, у разі визначення поліцейському інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обов'язків під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежні суверенітету та територіальної цілісності України

Відповідно до ч.2 ст. 97 вищевказаного Закону, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

В свою чергу, ОСОБА_1 вважає, що відноситься до категорії осіб яким передбачена виші одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 ЗУ "Про міліцію".

Розділом XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" №580-УІІІ (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової гроні допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності ЗУ "Про Націоналі поліцію".

Отже, ст.23 ЗУ "Про міліцію" передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала навіть після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходженні що і було зазначено в довідці МСЕК.

Суд дійшов до висновку, що позивач не втрачав права, на отримання одноразової грошової допомоги, лише через те що подав рапорт після втрати чинності ЗУ "Про міліцію", оскільки інвалідності була набута під час проходження служби саме в органах внутрішніх справ України, та норма ЗУ "Про міліцію", щодо такої виплати залишається чинною.

Так як з 04.03.2016 року у позивача виникло право на отримання грошової допомоги в зв'язку з встановленням йому як працівнику міліції другої групи інвалідності, пов'язаної із з проходженням служби в ОВС України, він 07.06.2015 року звернувся із заявою на ім'я т.в.о. начальника ГУНП України в Хмельницькій області з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги.

До заяви позивачем надані всі необхідні документи, перелік яких наведений в самій заяві.

Згідно пункту 9 Порядку № 850 від 21.10.2015 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно пункту 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 року, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У відповідь на свою заяву 22.06.2016 року позивач отримав лист Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №29/г-48, яким він повідомлений про те, що йому відмовлено в отриманні одноразової грошової допомоги.

Таким чином суд вважає, за необхідне, зобов'язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості проведення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно заяви від 07.06.2016 року.

Стосовно вимог позивача щодо зобов'язання МВС України розглянути в визначений законом термін подані ГУНП у Хмельницькій області документи, стосовно одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням II групи інвалідності та здійснити нарахування (розрахунок) та виплату одноразової грошової допомоги, суд вважає їх передчасними.

Відтак, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і доведений в судовому засіданні дослідженими доказами, тому його необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати ГУНП в Хмельницькій області прийняти та направити до Міністерства внутрішніх справ України, висновок щодо виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року №565-XII, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, ОСОБА_1

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20 вересня 2016 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/Г.В. Лабань П.М. Майстер В.М. Касап
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань