Справа № 813/2665/16
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року № 813/2665/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кедик М.В.

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

представника позивача Ворошилової Н.В.,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу -

в с т а н о в и в:

Дрогобицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області області (далі - Дрогобицька ОДПІ) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФО-П ОСОБА_3), в якому просить суд стягнути податковий борг у сумі 363440,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у відповідача існує заборгованість внаслідок несплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 363440,42 грн. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашається, просить стягнути таку у судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, якими такі обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини справи.

ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 27.07.2016.

Відповідно до довідки від 27.07.2016 № 5275/2300 ФО-П ОСОБА_3 перебуває на обліку у Дрогобицькій ОДПІ з 13.09.2002.

Податковий борг відповідача з податку на додану вартість відповідно до довідки Дрогобицької ОДПІ від 27.07.2016 № 5275/2300 та облікової картки платника податку станом на 27.07.2016 становить 363440,42 грн (229900,04 грн - податкові зобов'язання, 115162,0 грн - штрафні санкції, 18378,38 грн - пеня).

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість у ФО-П ОСОБА_3 по податку на додану вартість складають податкові зобов'язання, нараховані Дрогобицькою ОДПІ у зв'язку з порушенням податкового законодавства згідно податкового повідомлення - рішення форми "Р" від 18.04.2014 № , згідно з яким на підставі акту перевірки від 11.03.2014 № 202/13-09-17-02/НОМЕР_2, відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання на суму 345486,00 грн.

Вищевказане податкове повідомлення-рішення відповідачем оскаржено.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.02.2015 у справі № 813/4275/14 у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про скасування податкового повідомлення-рішення Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівської області відмовлено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2016 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06.02.2015 у справі № 813/4275/14 - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.08.2016 у справі № К/800/5262/16 касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06.02.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2016 без змін.

У зв'язку з несплатою відповідачем грошових зобов'язань Дрогобицька ОДПІ виставила ФО-П ОСОБА_3 податкову вимогу форми "Ф" від 17.05.2016 № 54-17 на суму 531584,50 грн, яку вручено платникові податків.

Докази, які б підтверджували, що згадана податкова вимога відповідачем оскаржувалась у справі відсутні, відповідно, визначені у ній зобов'язання є узгодженими.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим же Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим же Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями п. 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 цього ж Кодексу, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 цього ж Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з ст. 87 цього ж Кодексу, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим же Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 363440,42 грн є узгодженою та у встановлені законом строки не сплаченою, тому відповідно до пп. 14.1.175 п. 14 ст. 14 ПК України визнається сумою податкового боргу. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

З огляду вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості в сумі 363440,42 грн є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами і підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору не належить стягувати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 35, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2, АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України заборгованість в сумі 363440 (триста шістдесят три тисячі чотириста сорок) гривень 42 копійки.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.

Повний текст постанови складено 04.10.2016.