Справа № 161/4959/16-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 161/4959/16-а
Номер провадження: 2-а/161/311/16
У Х В А Л А

03 жовтня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участю представника відповідача Макарук Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до директора Луцького міського центру зайнятості Неймарка Едуарда Леонідовича про оскарження рішення, заяву ОСОБА_2 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_2 до директора Луцького міського центру зайнятості Неймарка Едуарда Леонідовича про оскарження рішення.

В ході судового розгляду справи по суті позивачем подано до суду заяву про відвід судді, яка 16.06.2016 року за вхідним номером № 24199/16 вх. зареєстрована в канцелярії суду. В обґрунтування заяви посилається на те, що у провадженні суду знаходиться справа за адміністративним позовом про визнання нечинним (незаконними), скасування наказу директора Луцького міського центру зайнятості Неймарка Едуарда Леонідовича від 14.03.2016 року №16 «Про відмову виплатити допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності» та вчинення дій.

Суддею Ковтуненко В.В. 05 травня 2016 року винесено ухвалу про відкриття провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до директора Луцького міського центру зайнятості Неймарка Едуарда Леонідовича рішення №57842382, та призначити судове засідання у справі на 11.00 годину 07 червня 2016 року, що порушує ч. 1, 3 ст. 183-2 КАС України, а саме, на стадії відкриття даного провадження в адміністративній справі не постановилась ухвала про відкриття скороченого провадження, призначено розгляд справи за загальними правилами КАС України, але знову ж таки із порушенням ч. 1, 3 ст. 122 КАС України, а саме, строків розгляду та вирішення справи не більше одного місяця з дня відкриття провадження у справі. Таким чином суддя Ковтуненко В.В. умисно затягує процес вирішення справи.

Також під час судового засідання 07 червня 2016 року суддя Ковтуненко В.В. оголосив перерву у судовому засіданні по причинні наступного судового засідання. Дане рішення суперечить ч. 2 ст. 150 КАС України. Дана перерва була оголошена до 14.30 години 04 серпня 2016 року, тобто на 58 календарних днів, мотивуючи це тим, що суддя іде у відпустку. Такий стан справ дає можливість відповідачу протягом тривалого часу порушувати права позивача.

Таким чином вважає, що ставлення судді Ковтуненко В.В. до нього є упередженим та суперечить ст. 2 КАС України. Після початку судового розгляду справи у позивача виникли сумніви у неупередженості судді, що є підставою для заяви про відвід судді. Просить суд вирішити питання про відвід та постановити ухвалу про відвід судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненко Віталія Володимировича.

03.10.2016 року позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) , відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу. Заявляти самовідвід після цього дозволяється лише у разі, якщо про підставу самовідводу стало відомо після початку судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 71 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що позивач подав клопотання про відвід судді після початку судового розгляду справи по суті, зазначене унеможливлює його задоволення.

Виключні підстави для відводу судді (складу суду) передбачені статтею 27 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 27 КАС України підставами для відводу судді є наступні обставини:

1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Щодо відводу судді на підставі підпункту 4 статті 27 КАС України, тобто за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, то суд зазначає таке.

Чинним законодавством не розкрито поняття інші обставини, а відтак воно є оціночним.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд вказує, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у адміністративних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Також суд зазначає, що згідно із статтею 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб'єктивний та об'єктивний аспекти.

При цьому щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об'єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників адміністративного процесу.

Також суд вказує, що у відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

В свою чергу, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Враховуючи норми чинного законодавства можна зробити висновок, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю, а намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про відвід судді після початку розгляду справи по суті є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду, що забороняється законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що відсутні будь-які підстави та обставини, задля того, щоб піддати сумніву об'єктивність і неупередженість суду, якому заявлено відвід, відтак жодним чином не вбачається неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення по вказаній справі з урахуванням принципів змагальності та процесуальної рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також принципу публічності.

Однак враховуючи наведе приходжу до висновку, що для забезпечення умов, за яких у будь-кого із сторін не виникало будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, а також з метою усунення будь-яких сумнівів щодо необ'єктивності та неупередженості судді Ковтуненка В.В. при розгляді даної справи, а також з метою об'єктивного вирішення справи, заявляю самовідвід.

Керуючись статтями 27, 30, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про відвід головуючому судді Ковтуненка Віталія Володимировича в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до директора Луцького міського центру зайнятості Неймарка Едуарда Леонідовича про оскарження рішення.

Самовідвід судді Ковтуненка Віталія Володимировича в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до директора Луцького міського центру зайнятості Неймарка Едуарда Леонідовича про оскарження рішення - задовольнити повністю.

Відвести суддю Ковтуненка Віталія Володимировича від розгляду адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_2 до директора Луцького міського центру зайнятості Неймарка Едуарда Леонідовича про оскарження рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Ковтуненко