Справа № 404/5393/16-а
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/5393/16-а
Номер провадження 2-а/404/1148/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Кіровограді про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з адміністративним позовом до заявленого субєкта оскарження, в якому просить: визнати протиправними дії субєкта владних повноважень. Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 19 серпня 2016 року про застосування до нього адміністративного стягнення в виді штрафу за обвинуваченням у вчиненні адміністративного проступку по ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити провадження.

В суді позивач заявлені позовні вимоги підтримав, так-як почав рух керованого ним транспортного засобу на дозволений-зелений сигнал світлофора.

Відповідач і його представник наполягають на вчиненні позивачем адміністративного правопорушення, що підтверджується змістом відео.

Вивчивши зміст і підстави заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, доводи сторін, суд зясував наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Інспектором поліції правильно встановлено та підтверджується наданим на перегляд відеозаписом, що ОСОБА_2, 19 серпня 2016 року, об 11 годині 05 хвилин, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Деу», державний номерний знак НОМЕР_1, на регульованому перехресті вулиць Соборна-В.Пермська в місті Кропивницькому, розпочав рух керованого ним автомобіля на заборонений сигнал світлофора, яким є поєднання червоного та жовтого сигналів, чим порушив п. 8.7.3 «є» ПДР. Тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у звязку з цим до нього обґрунтовано застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 8.7.3 «є» ПДР, поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення правил проїзду перехресть, зокрема проїзду на заборонний сигнал світлофора, передбачає застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

При перегляді наданого інспектором відео, чітко зафіксовано, як позивач керуючи авто «ЗАЗ Деу», перетнув горизонтальну дорожню розмітку «Стоп-лінія» передньою та задньою віссю, коли світлофорний обєкт показував заборонений - поєднання червоного і жовтого сигналів світлофору.

Таким чином, спростовано сумніви порушника, про те, що він почав рух на зелений-дозволений сигнал світлофору. Обрану позивачем правову позицію, необхідно сприймати як невдалу спробу ввести суд в оману. Таким чином : позивач повинен керувати авто зі справною гальмівною системою, мати зір, чи окуляри достатні для керування транспортним засобом; дочекатись сигналу світлофору, що дозволяє початок проїзду перехрестя. Водій сукупності зазначених умов дорожньої обстановки не врахував, перерахованих імперативних норм і правил поведінки, що забезпечують безпеку дорожнього руку, не виконав, тому інспектор правомірно виніс оскаржувану постанову.

Не ґрунтуються на чіткому розумінні закону припущення позивача, про відсутність у заявленого субєкта оскарження права на винесення оскаржуваної постанови, через те, що ст. 222 КпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи зокрема про адміністративні правопорушення щодо забезпечення правил безпеки дорожнього руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідач відповідає означеним критеріям, тому інспектор правомірно виніс оскаржувану постанову. Згідно п.п.2, 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор діяв у спосіб передбачений Законом, так-як законодавець не забороняє так вчиняти.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення ; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З вказаної постанови убачається, що позивачу було роз'яснено положення ст. ст. 307, 308 КУпАП та права передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст.287-289 КУпАП, була вручена копія постанови. Наявність таких обставини підтверджується письмовити запереченнями позивача в тексті постанові, тобто право на захист не порушено. Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обовязкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень субєкта владних повноважень.

Наведені правові норми та обставини, переконують суд в обґрунтованості та правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 122 КУпАП, наявності складу вчиненого адміністративного правопорушення, підтверджується належними і допустимими доказами, встановленими шляхом повного, всебічного та об'єктивного з'ясування компетентним суб'єктом владних повноважень всіх обставин справи. Відповідач довів факт вчинення правопорушення, що беззастережно підтверджується наданим та переглянутим відео, при цьому порушник крім усних припущень, не надав будь-яких переконливих доказів про спростування вини у вчиненому ним проступку. З урахуванням наведених обставин, суд погоджується з висновком інспектора поліції про наявність в діях позивача складу правопорушення, що інспектор діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством, а постанова про адміністративне правопорушення за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про визнання протиправних дій інспектора батальйону патрульної поліції в місті Кіровограді ОСОБА_3, скасуванні постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Залишити без зміни постанову інспектора патрульної поліції від 19 серпня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 про визнання його винним по ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4