Справа № 818/899/16
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 р. Справа №818/899/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю секретаря судового засідання - Дараган Ю.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Єрьоменко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/899/16

за позовом ОСОБА_1

до Управління Укртрансбезпеки у Сумській області

про про скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови №021119 від 18 липня 2016р. про застосування фінансових санкцій до ОСОБА_1 в сумі 1700 грн.

У позовній заяві позивач зазначає, що державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Сумській області 09.06.2016 року складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Перевірку вчинено відносно належного позивачу на праві власності автомобілю VOLKSWAGEN LT, номерний знак НОМЕР_1. Під час перевірки, як зафіксовано в акті № 085945 від 09.06.2016p., виявлено порушення: «При перевезенні пасажирів по нерегулярному маршруту Харків-Суми, автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме: водій не надав на перевірку уповноваженим особам посвідчення водія відповідної категорії, чим порушено ст..40 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

18.07.2016 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Сумській області винесено постанову №021119 про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена частиною 1 абзацом 3 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач не погоджується з вищезазначеною постановою про застосування штрафних санкцій. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вимога інспекторів Управління Укртрансбезпеки у Сумській області щодо пред'явлення посвідчення водія була неправомірною, бо автотранспортний засіб VOLKSWAGEN LT, номерний знак НОМЕР_1 перевезення пасажирів на момент перевірки не здійснював, використовувався водієм для власних потреб. Правові підстави для витребовування від водія будь-яких документів у інспекторів відсутні. Проте, як зазначає позивач, при розгляді справи відповідачем безпідставно проігноровані дійсні обставини ситуації викладені в письмових поясненнях позивача, в яких ОСОБА_1 зазначив, що водій не здійснював ані комерційної поїздки, і взагалі перевезення не здійснював, стояла порожня, закрита машина. Водій використовував машину для поїздки, яка носила приватний характер і здійснювалася з метою відвідування магазинів автозапчастин.

Крім цього, позивач просить суд врахувати, що водій транспортного засобу VOLKSWAGEN LT, який перебуває з позивачем у договірних правовідносинах на підставі трудового договору від 19.05.2016р., надавав уповноваженим особам посвідчення водія відповідної категорії. (Для підтвердження даних обставин судом було допитано в якості свідка водія ОСОБА_3.).

В судовому засіданні позивач у повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що вимоги позивача не визнає, просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з урахуванням обставин, викладених у письмовому запереченні (а.с. 17-23). Крім цього, представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про допит в якості свідків інспекторів (ОСОБА_4 та ОСОБА_5.), які здійснювали проведення перевірки та склали Акт від 09.06.2016р.

В обґрунтування своєї позиції відповідач стверджує, що при перевезенні пасажирів по нерегулярному маршруту Харків-Суми, водій, вказаного транспортного засобу, не надав на перевірку уповноваженим особам посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив ст. 40 Закону України «Про автомобільний транспорт». При наданні послуг по перевезенню пасажирів по нерегулярному маршруту Харків-Суми, автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме: у водія відсутній оформлений договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інформаційний лист, полісу обов'язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до абз. З ч. 2 ст.40 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій автобуса зобов'язаний мати з собою і пред'являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством.

Відповідні порушення зафіксовано в Акті №085945 від 09.06.2016р. На підставі Акту, 18.07.2016 року уповноваженою посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Сумській області було розглянуто наявні матеріали про порушення законодавства про автомобільний транспорт суб'єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 та, у відповідності до вимог п.25.,26. та 27. Порядку, за результатами розгляду винесено Постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 021119 в розмірі 1700 грн. 00 коп.

На переконання відповідача підстави для скасування постанови №021119 від 18.07.2016р. відсутні, оскільки позивачем не підтверджено обставини на які він посилається («водій не здійснював ані комерційної поїздки, і взагалі перевезення не здійснював, стояла порожня, закрита машина»). При цьому, у позовній заяві позивач зазначає, що що водій використовував машину для поїздки, яка носила приватний характер і здійснювалась з метою відвідування магазинів автозапчастин. При цьому, підтверджуючих документів (квитанція від автомагазину, чи довідки зі станції технічного обслуговування, що даний транспортний засіб потребує ремонтних робіт) до позову, в якості доказу не надав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Одним із основних завдань Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) та її структурних підрозділів є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті.

Пунктом 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок) встановлено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Управління, як самостійний структурний підрозділ Укртрансбезпеки, на підставі пункту 13 Порядку, складає щотижневий графік проведення рейдових перевірок, який затверджується наказом центрального апарату Укртрансбезпеки.

Як встановлено у ході судового розгляду справи, на підставі щотижневого графіку, затвердженого наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 03.06.2016 №281, Посадові особи, здійснюючі державний нагляд (контроль) за безпекою на автомобільному транспорті, в межах ділянки дороги, визначеної в направленні на перевірку, під час перевірки транспортного засобу Volkswagen LT, номерний знак НОМЕР_1, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 25.05.2016 р, що належить ОСОБА_1, виявили порушення та у відповідності до вимог пункту 21 Порядку склали Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №085945 від 09.06.2016р.

Як свідчить з Акту перевірки, складеного відносно суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_1, на момент перевірки виявлено наступні порушення:

- при перевезенні пасажирів по нерегулярному маршруту Харків-Суми, водій, вказаного транспортного засобу, не надав на перевірку уповноваженим особам посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив ст. 40 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

- при наданні послуг по перевезенню пасажирів по нерегулярному маршруту Харків-Суми, автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме: у водія відсутній оформлений договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інформаційний лист, полісу обов'язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі Акту, 18.07.2016 року уповноваженою посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Сумській області було розглянуто наявні матеріали про порушення законодавства про автомобільний транспорт суб'єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 та, у відповідності до вимог п.25.,26. та 27. Порядку, за результатами розгляду винесено Постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №021119 в розмірі 1700 грн. 00 коп.

Слід зазначити, що під час розгляд справи було допитано в якості свідка водія транспортного засобу ОСОБА_3, який перебуває з позивачем у трудових відносинах згідно трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю (а.с.37), який зазначив, що 09.06.2016р. він дійсно виїздив на автомобілі Volkswagen LT, номерний знак НОМЕР_1 до міста у особистих справах. Перевезень пасажирів не здійснював. На вимогу працівників Управління Укртрансбезпеки у Сумській області ним було пред'явлено освідчення водія.

Крім цього, судом було допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (державні інспектори Управління Укртрансбезпеки у Сумській області, які здійснювали перевірку т.з. 09.06.2016р.), які стверджували, що даний транспортний засіб здійснював нерегулярні перевезення «Харків-Суми», при цьому на перевірку не було надано посвідчення водія.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного:

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, врегульовано Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ (далі Закон України № 2344-ІІІ).

Статтею 5 Закону України № 2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 11 ст. 6 зазначеного Закону України передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567).

Згідно з Порядком № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

При цьому, згідно ст. 1 Закону України № 2344-ІІІ автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; а водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірність притягнення позивача до відповідальності у вигляді застосування штрафних санкцій на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - норма, на яку йдеться посилання у постанові від 18.07.2016р.

Так, відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

абзац З - надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.»

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» - автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Частиною 4 ст. 39 даного Закону передбачені документи для нерегулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Отже, відповідач мав довести факт здійснення 09.06.2016р. перевізником нерегулярних пасажирських перевезень. Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у перевізника виникає відповідальність у разі відсутності належним чином оформлених документів у разі н а д а н н я п о с л у г з п е р е в е з е н н я п а с а ж и р і в та вантажів.

Дана обставина відповідачем не доведена, пояснення інспекторів управління Укртрансбезпеки у Сумській області не можуть бути сприйняті судом як беззаперечний доказ.

Слід зазначити, що з матеріалів перевірки, складених посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Сумській області, зокрема фотокартки долученої до Акту №085945 від 09.06.2016р., на транспортному засобі марки Volkswagen LT, номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, було розміщено рекламу Інформаційно-диспетчерської служби «Сервіс Люкс», що , як стверджував відповідач, може свідчити про наявність договірних відносин між ФОП ОСОБА_1 та даною службою щодо надання інформаційних послуг з перевезення пасажирів.

З урахуванням заяви відповідача від 09.09.2016р. судом було витребувано відповідну інформацію (ухвала про витребування доказів від 12.09.2016р.) відносно здійснення вищезазначеним т.з. нерегулярних перевезень 09.06.2016р. На запит суду було отримано відповідь, що інформація про кількість пасажирів, заявки на перевезення яких надаються перевізниками у ТОВ «Інформлюкс» не зберігаються, тому надати її за 09.06.2016р. не уявляється можливим.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Сумській області №021119 від 18 липня 2016р. про застосування фінансових санкцій в сумі 1700 грн. підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Сумській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Сумській області №021119 від 18.07.2016 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3) в сумі 1700 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови буде виготовлено 27.09.2016 року.

Суддя О.М. Кунець