Справа № 826/12319/15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Кривенди О.В., Прокопенка О.Б.,
розглянувши заяви представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (далі - представник позивача) та ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 2 червня 2016 року, постановленої у справі за позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 2 червня 2016 року залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, 12 липня

2016 року представник позивача подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, яке, на думку заявника, полягало у розгляді справи судом касаційної інстанції незаконним складом суду. Така неоднаковість у правозастосуванні підтверджується ухвалами Вищого адміністративного суду України 28 січня 2009 року, 15 червня 2011 року,

1 листопада 2012 року, 17 березня 2016 року (справи №№ К-21321/07, К-23297/10, К-33188/10, К/800/42916/16 відповідно).

29 серпня 2016 року позивач ОСОБА_4 також подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції пункту 1 частини другої пункту 1 частини шостої статті 36 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Покликається також на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України від 13 липня 2016 року (справа № 3-774гс16) висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

За правилами пункту 2 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Як видно зі змісту заяви та характеру її вимог, заявник оспорює правильність застосування норм процесуального права при прийняті судового рішення, яке за своїм видом та юридичним значенням не є тим судовим рішенням, що перешкоджає подальшому провадженню у справі чи стосуються правил підсудності або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, а отже в розумінні пункту 2 частини першої статті 237 КАС не утворює предмет перегляду, на який поширюється повноваження Верховного Суду України.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_4, її автор, попри посилання на пункт 1 частини першої статті 237 КАС, по суті (насправді) наводить аргументи незгоди із законністю і обґрунтованістю оспореної ухвали суду касаційної інстанції. При цьому не зазначає причин і не наводить обґрунтувань відповідно до підстав та порядку, передбачених зазначеними вище статтями КАС, а також не додає до своєї заяви різних за змістом судових на підтвердження неоднаковості у правозастосуванні.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Правовий висновок Верховного Суду України від 13 липня 2016 року, сформульований у справі № № 3-774гс16, стосувався інших правовідносин, зокрема, в його основі лежать інші обставини та правова оцінка їх суду касаційної інстанції, відповідно до порушеної справи про банкрутство ТОВ промислово-фінансової групи «Спарта».

Такі обставини унеможливлюють прийняття рішення про відкриття провадження у справі і дають підстави вважати заяви необґрунтованими.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та зобов'язання вчинити певні дії про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 2 червня 2016 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.В. Кривенда

О.Б. Прокопенко