Справа № 803/868/16
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Справа № 876/5362/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року у справі за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області до приватного підприємства «Контакт» про застосування заходів реагування,-

в с т а н о в и в :

Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулася в суд з адміністративним позовом до ПП «Контакт» про застосування заходів реагування.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Державна екологічна інспекція у Волинській області оскаржила її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову, оскільки перевіркою встановлено, що відповідач експлуатує сім стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, які знаходяться на його балансі, зокрема: деревообробний цех № 1, деревообробний цех № 2, зварювальна дільниця № 3, паливна "Пекарня №1", паливна "Пекарня № 2", паливна "Деревообробного цеху", паливна "Адміністративного приміщення", що знаходяться за адресою: м. Рожище по вулиці 1-го Травня, 8. Вказані об'єкти є стаціонарним джерелом викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Проте, експлуатація даних об'єктів здійснюється з порушенням статей 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", зокрема, відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел забруднення.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів про права і взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Державної екологічної служби у Волинській області не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 25.04.2016 року № 101, направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 25.04.2016 року № 277 Держекоінспекцією у Волинській області з 25 по 26 травня 2016 року проведено планову перевірку ПП "Контакт" щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено акт від 26.05.2016 року.

Відповідно до висновків вказаного акта Держекоінспекцією у Волинській області виявлено порушення статей 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", зокрема, здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади.

Також позивачем видано припис від 26.05.2016 року № 000075, яким, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, відповідача зобов'язано, зокрема, отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції наголошував, що у разі встановлення порушень природоохоронного законодавства, позивач має право вказати на виявлені порушення, винести припис та надати добровільний строк на його виконання. І лише у разі невиконання припису, на думку суду першої інстанції, до підприємства можливо б було застосувати примусові заходи реагування у вигляді зупинення виконання робіт.

Колегія суддів зазначає, що Держекоінспекція у Волинській області правомірно звернулася з даним позовом до суду до спливу термінів, наданих ПП "Контакт" для усунення порушень вимог законодавства, оскільки таке право надано їй законодавством, проте висновки суду про відмову в позовних вимогах знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, проте з інших мотивів.

За змістом статті 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища.

Під забруднюючою речовиною розуміється речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища. При цьому, викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин.

Таким чином, викидами забруднюючих речовин вважається надходження в атмосферне повітря речовин хімічного або біологічного походження, що справляють негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами необхідно суб'єктам господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин, які справляють негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1780 затверджено Порядок розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, у якому зазначено, що перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.

На виконання вказаного Порядку Міністерством охорони навколишнього природного середовища України було видано наказ від 16.08.2004 № 317, яким затверджено Перелік типів устаткування для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел.

Перелік є вичерпним, і до нього в розділі виробництво і обробка деревини віднесено

устаткування (установки) для виробництва целюлози із деревини або аналогічних волокнистих матеріалів;

устаткування (установки) для виробництва паперу та картону і інших продуктів із деревини (картон, волокно із деревини і фанера) з виробничою потужністю, яка перевищує 20 тонн на день;

устаткування (установки) для обробки деревини і виробів із деревини хімікатами.

Колегія суддів зазначає, що колегії суддів не надано доказів, що деревообробний цех № 1, деревообробний цех № 2, зварювальна дільниця № 3, паливна "Пекарня №1", паливна "Пекарня № 2", паливна "Деревообробного цеху", паливна "Адміністративного приміщення", що знаходяться за адресою: м. Рожище по вулиці 1-го Травня, 8 містять устаткування, наведене вище.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Волинській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року у справі № 803/868/16 - без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула