Справа № 826/14302/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 вересня 2016 року м. Київ № 826/14302/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, за участю третьої особи - Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, за участю третьої особи - Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до Державної служби інтелектуальної власності України із заявкою на одержання патенту на винахід «Фармацевтична композиція», проте за результатами кваліфікаційної експертизи даної заявки, проведеної відділом Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» підготовлено висновок, в якому зазначено, що заявлений винахід не відповідає умовам патентності, визначеним для нього ч.1 ст.7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме за пунктом 1 формули винаходу він не є новим. Зокрема, у висновку зазначено, що позивач подав заявку на винахід - фармацевтична композиція, склад якої уже розкрито у формулі корисної моделі.

Позивач стверджує, що висновок Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» за результатами кваліфікаційної експертизи заявки на одержання патенту на винахід, затверджений Державною службою інтелектуальної власності України, який набув, на його думку, статусу рішення, яке є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, що вказаний спір стосується визнання права власності на винахід, тобто цивільного права.

Верховним Судом України у постанові від 16.06.2015 по справі № 21-227а15 про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг зроблено правовий висновок про те, що Державна служба інтелектуальної власності після прийняття рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг та в наступному отримання заявником Свідоцтва України на знак для товарів і послуг виходить з-під судового контролю за принципами адміністративного судочинства (а в іншому порядку такий контроль не передбачений).

Після набуття права власності на товарний знак всі спори, де фігурує об'єкт права власності стають цивільно-правовими, незалежно від порушення процедури набуття такого права власності з боку держави.

Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

За правилами пункту 1 частини першої статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищезазначені обставини судом встановлено відсутність підстав для розгляду заявлених вимог в порядку адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 109, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, за участю третьої особи - Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко