Справа № 2-а-805/10
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-805/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.03.2010м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2010 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної в м. Полтаві ради про стягнення коштів, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії. В звязку зі встановленням ІІ групи інвалідності 13.10.2009 року він звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, право на яку має відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, що виходячи зі змісту ст. 55 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", якою визначено, мінімальна заробітна плата з 01.11.2009 року складає 744 грн., становить 33480,00 грн. Між тим, в порушення вищевказаних положень Закону, компенсація в звязку з встановленням інвалідності виплачена йому в січні 2010 року не в повному обсязі в сумі 284 грн. 40 коп.

В задоволенні його клопотання про здійснення перерахунку та виплати недоплаченої одноразової компенсації за інвалідність в розмірах, встановлених чинним законодавством, адресованого відповідачам, було безпідставно відмовлено.

Просить визнати відмову ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної в м. Полтаві ради у призначенні та виплаті одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров"ю, як інваліду ІІ групи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідно до ч. 1 ст. 48 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправною, стягнути з відповідача вказану компенсацію з урахуванням проведених виплат в сумі 33195 грн. 60 коп.

В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі, просив позов задовольнити в повному обсязі з наведених в ньому підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної в м. Полтаві ради в судове засідання не зявився, направив до суду заперечення в яких просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись те, що нарахування позивачу проводились у відповідності з вимогами чинного законодавства та будь-яких порушень допущено не було, та застосувати строки звернення до суду з позовом, встановлені ст. 99 КАС України.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суддя, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, і вказана обставина не оспорюється сторонами по справі, що ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

13.10.2009 року позивачу встановлено другу групу інвалідності в зв'язку із захворюванням, повязаним з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕ № 0018178 від 13.10.2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказаний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розвязання повязаних з нею проблем медичного та соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

У відповідності до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Визначений Постановою КМУ від 26.07.1996 року № 836 (на яку посилається представник відповідача та у відповідності з якою позивачу виплачувалась допомога на оздоровляння) порядок та розмір допомоги на оздоровлення протягом тривалого періоду часу не змінювався і не відповідає розміру встановленому законами України. Приймаючи до уваги те, що ні Верховна Рада, ні Кабінет Міністрів України в подальшому будь-яких рішень з цих питань не приймали, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягає застосуванню ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанова КМУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07 1996 року № 836, яка є підзаконним нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується в таких розмірах інвалідам III групи 30 мінімальних заробітних плат, інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат.

Частиною 7 ст. 48 вказаного вище Закону встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Як встановлено судом, і проти вказаної обставини не заперечують сторони, в січні 2010 року за заявою позивача, якому 13.10.2009 року встановлено II групу інвалідності в зв'язку із захворюванням, отриманим внаслідок ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виплачено одноразову компенсацію в розмірі 284 грн. 40 коп.

В січні 2010 року ОСОБА_3 звернувся в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної в м. Полтаві ради щодо проведення перерахунку невірно виплаченої одноразової компенсації як інваліду II групи, враховуючи розмір 45 мінімальних заробітних плат, в чому йому було відмовлено.

Враховуючи наведений вище аналіз пріоритетності законів над урядовими нормативними

актами, суд вважає, що при нарахуванні та виплаті компенсації в разі встановлення інвалідності, підлягає застосуванню ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про державний бюджет на 2009 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.11.2009 року складав 744 грн. Приймаючи до уваги вищевикладене, беручи до уваги, що компенсація по інвалідності в звязку з отриманням ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності виплачена йому в січні 2010 року, на час проведення вказаних виплат Закон України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" прийнятий не був, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача провести нарахування компенсації, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеного Законом України "Про державний бюджет на 2009 рік".

Таким чином, позивачу повинна бути нарахована та виплачена різниця у компенсаціях, встановлена ч. 1 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 33195 грн. 60 коп. ((744 грн. х 45) - 284 грн. 40 коп.)

Належним відповідачем щодо вимог про нарахування одноразової компенсації за шкоду. заподіяну здоров'ю, суд вважає ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської в м. Полтаві ради та приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме про необхідність зобовязання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної в м. Полтаві ради здійснити перерахунок, нарахувати позивачу компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду ІІ групи в розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", провівши обчислення в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, визначеного відповідно до ст. 55 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та провести відповідні виплати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобовязання відповідача виплатити компенсацію, встановлену ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування соціальних виплат, покладену законодавством на відповідний орган.

Доводи відповідача про відсутність кошторисних призначень для реалізації вищевказаних норм Закону не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував в своїх рішеннях, що держава не може посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання нею взятих на себе зобов'язань, а також звертав увагу на принцип відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

Посилання відповідачів на пропущення строку звернення до суду позивачем, суд вважає необґрунтованими. зважаючи на те, що на час вирішення судом позовної заяви ОСОБА_1 строк, встановлений в ст. 99 КАС України, не сплинув.

Задовольняючи позовні вимоги позивача щодо зобовязання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної в м. Полтаві ради здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити недоплачену компенсацію, вважаю за необхідне задовольнити й вимоги позивача щодо визнання протиправними дій ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради щодо відмови в проведенні перерахунку одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, передбачених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При цьому, оскільки судом приймається рішення про покладення обовязкову на ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити недоплаченої суми одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, а відповідно, не визначається і не стягується на користь позивача конкретна сума коштів, суд не знаходить достатніх підстав для застосування положень ст. 256 КАС України та приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог про зобовязання відповідача негайно виконати постанову суду та у встановлений строк подати звіт про виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8,9, 10, 11, 71, 159,160-163 КАС України, ст. 22, 48, 64 Конституції України, ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та здійсненні виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах, передбачених ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної в м, Полтаві ради здійснити перерахунок, нарахувати та здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду ІІ групи в розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", провівши обчислення в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, визначеного відповідно до ст. 55 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", з урахуванням проведених виплат.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням протягом 20 днів після цього апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4