Справа № 2-а-914/2010
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2010-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-914/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2010 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М. в письмовому провадженні розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни та поновлення пропущеного строку звернення до суду, -

в с т а н о в и в :

13.10.2010 року до Бориспільського міськрайонного суду від позивача надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить : 1) поновити пропущений строк для звернення до суду; 2) зобов»язати відповідача нарахувати та сплатити на її користь недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу. Та обґрунтувала тим, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни та згідно зі ст. 6 зазначеного закону з 1 січня 2006 року відповідач повинен був виплачувати щомісячно соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Разом з тим, в 2006-2007 роках позивач не отримував соціальної допомоги взагалі, а з 2008 року отримує лише 10 % затвердженого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а не 30 %, як передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». На її звернення відповідач відмовив в перерахунку соціальної допомоги. Позивач вважає, що її права на отримання соціальної допомоги у визначеному законом розмірі були обмежені внаслідок прийняття неконституційних нормативних актів.

Крім того позивач просила суд поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, оскільки її законні права було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень-нормативно-правових актів вищої сили, законів України. Окрім цього про належні їй як дитині війни виплати її не було повідомлено, тому про факт порушення прав їй стало відомо лише після висвітлення зазначених подій у пресі у зв»язку з ухваленням відповідного рішення Конституційним судом України № брп/ від 09.07.2007 року. Отже про грубе порушення її прав, що на момент винесення зазначеного рішення тривало понад півтора року і їй стало відомо тільки після висвітлення подій у засобах масової інформації.

Ухвалою судді від 01.11.2010 року у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду відмовлено, а вимоги ОСОБА_1 за період до 13.04.2010 року залишено без розгляду.

У судове засідання позивач не з»явилась, просила розглядати справу на підставі наявних документів та у її відсутність в письмовому провадженні.

Представник відповідача у судове засідання також не з»явився, надав заяву з проханням слухати справу без його участі та в письмовому провадженні, а також надав заперечення на позовні вимоги, згідно яких просив відмовити в задоволенні позову обґрунтувавши тим, що згідно з чинним законодавством не був визначений механізм проведення відповідних виплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Вони також вважають суттєвим, що відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до цього Закону, а також, що відповідно до вимог ст. 7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, а не з бюджету Пенсійного фонду України.

Дослідивши матеріали даної адміністративної справи, письмове заперечення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком, має статус дитини війни відповідно до ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18.07.2004 року, який набув чинності з 01.01.2006 року, що підтверджується даними її паспорта та посвідченням з відміткою «Дитина війни» (а. с- 4, 6).

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наведені позивачем причини пропуску шестимісячного строку звернення до суду немає підстав вважати поважними, оскільки позивачеві було відомо про надання їй статусу дитини війни, про що свідчить відмітка у пенсійному посвідченні. Вона щомісячно отримує пенсію, була повідомлена про її розмір, тому повинна була знати про порушення своїх прав та інтересів в частині невиплати підвищення пенсії, але не зверталась до відповідача за роз»ясненнями, не подала протягом строку позову до суду.

На підставі наведеного суд не вбачає підстав для задоволення позову за період невиплати їй підвищення до пенсії, що перевищує шість місяців до часу її звернення до суду. Згідно ухвали суду від 15.10.10 року у вимогах позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду-залишено без розгляду.

За період з 13 квітня 2010 року по 13 жовтня 2010 року позов підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на законі та знайшли своє підтвердження наявними у справі доказами.

Доводи відповідача про відсутність належного фінансування підвищення до пенсії, зупинення дії законів про виплату підвищення законами України «Про державний бюджет», регулювання цього питання постановою уряду України є безпідставними, оскільки вони не відповідають змісту ст. 22 Конституції України, за приписами якої прийнятті інших або нових законів, внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод, про що вказано і у рішенні Коснтитуційного Суду України від 09.07.2007 року № 6- рп.

Відповідач відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» зобов»язаний виплачувати позивачеві підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, що встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 28 ч. 1 ЗУ « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», тому його рішення та дії щодо виплати підвищення у нижчому розмірі 10 % є протиправними і він повинен здійснити відповідний перерахунок та виплати підвищення до пенсії у визначеному законом розмірі, тобто 30 % зарахувавши виплати у розмірі 10 %.

Щодо безпосереднього стягнення коштів, у суду відсутні законні підстави, оскільки нарахування та виплату здійснює саме органи пенсійного фонду, тому в цій частині слід відмовити у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69, 71, 86, 99, 100, 159-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у м. Бориспіль Київської області щодо виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, з порушенням вимог Закону України «Про соціальний статус дітей війни» за період починаючи з 13.04.2010 року, - неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Бориспіль Київської області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період починаючи з 13 квітня 2010 року з вирахуванням раніше сплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в Київському апеляційному адміністративному суді шляхом подання протягом десяти днів апеляційної скарги з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання на апеляційне оскарження в разі якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги, постанова суду набирає законної сили після розгляду справи в суді апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_2