Справа № 127/6051/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/6051/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк К.П.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

26 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірними дії щодо невиплати пенсії і зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, в якому просив: визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо невиплати йому пенсії з 01 червня 2015 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці відновити виплату призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії з 01 червня 2015 року та виплачувати її в подальшому; повернути шляхом стягнення з бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України на його користь судові витрати у розмірі 551 грн. 21 коп.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

06 вересня 2016 року до Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про часткову відмову від позовних вимог в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці відновити виплату призначеної відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року та виплачувати її в подальшому. Позивач просить задовольнити позовні вимоги щодо: визнання бездіяльними та протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо не поновлення виплати йому пенсії за віком, починаючи з 01.06.2015 року по 31 грудня 2015 року; зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці поновити йому з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року виплату пенсії за віком, раніше призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду клопотання - задоволено, провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірними дії щодо невиплати пенсії і зобов'язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці відновити виплату призначеної відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року та виплачувати її в подальшому - закрито.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явивилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду - скасувати, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 16 березня 2015 року перебуває на обліку в УПФ України в м. Вінниці та до 01 квітня 2015 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, позивач з 19 серпня 1999 року по даний час працює на посаді начальника Головного управління статистики у Вінницькій області.

З 01 квітня 2015 року відповідачем призупинено виплату пенсії ОСОБА_2

У послідуючому, 12 березня 2016 року позивач звернувся до УПФУ в м.Вінниці із заявою про поновлення виплати пенсії.

Листом від 21 березня 2016 року №104/І-1, відповідачем відмовлено у поновленні виплати пенсії з 01 квітня 2015 року, з посиланням на вимоги Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213, відповідно до якого у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особи, які мають право на призначення пенсії, щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", "Про прокуратуру" пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не виплачуються.

ОСОБА_2, вважаючи дану відмову незаконною та такою, що порушує його права звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовляючи позивачу у відновленні виплати пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством та Конституцією України.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

З 01 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII (Закон №213-VIII), яким внесено зміни до ряду законів, зокрема до Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Водночас, пунктом 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Так як, вказаний в пункті 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону № 213, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

З 1 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України "Про державну службу", пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, колегія суддів зазначає, що обмеження виплати пенсій згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213 були тимчасовими - з 01 квітня по 31 грудня 2015 року, а до 01.06.2015 року закону відносно призначення пенсій прийнято не було, а тому й належним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці відновити останньому виплату пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Крім того, у справі «Фабіан проти Угорщини» Європейський суд з прав людини зазначив, що відмінність у ставленні є дискримінаційною в світлі статті 14, якщо вона "не має об'єктивного та розумного обґрунтування", тобто, якщо вона не переслідує "легітимну мету" або якщо немає "розумного співвідношення між засобами, що застосовуються, та метою, що переслідується". Більше того, договірна держава користується свободою розсуду при визначенні того, чи та якою мірою відмінності в інших схожих ситуаціях виправдовують різне ставлення. Суд вважає, що різне трактування пенсіонерів, що працюють в державному і приватному секторах, з однієї сторони, і між різними категоріями державних службовців, з іншої сторони, щодо права на продовження отриманні пенсії за віком, де заявник став жертвою, не ґрунтується на будь-якому "об'єктивному і розумному виправданні", навіть беручи до уваги певну свободу розсуду, що надається договірним сторонам в цій області.

Провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено у поновленні виплати пенсії ОСОБА_3 з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року, оскільки відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії в зазначеному періоді.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року у справі №21-948а16.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірними дії щодо невиплати пенсії і зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Визнати бездіяльними та протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці щодо не поновлення виплати ОСОБА_2 пенсії за віком, починаючи з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці поновити ОСОБА_2 з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року виплату пенсії за віком, раніше призначеної відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати в сумі 1157 грн. 54 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.