Справа № 810/950/16
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Київ №810/950/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Компанії Вінсі Констрюксьон Гран Проже, Компанії Буйг Траво Пюблік до Головного територіального управління юстиції у Київській області, Іванківської районної державної адміністрації Київської області , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Енергобуд», Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» про часткове скасування рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулись Компанія Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік з позовом до Реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області про скасування частково рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер: 31013 від 14.01.2013, на об'єкт нерухомого майна «нежитлові будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд», реєстраційний номер 607132220, розташований за адресою: Київська область, Іванківський район, смт. Іванків, вулиця Проскури Івана, будинок 86К» державного реєстратора Реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області Гніденка Андрія Володимировича, виключивши модульні житлові споруди зі складу об'єкту нерухомого майна реєстраційний номер 607132220.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №810/950/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Енергобуд» (далі також третя особа-1), закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (третя особа-2).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 замінено відповідача - Реєстраційну службу Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області на Головне територіальне управління юстиції у Київській області (далі - відповідач-1) та Іванківську районну державну адміністрацію Київської області (далі - відповідач-2).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Іванківського районного управління юстиції індексний номер 31013 від 14.01.2013 за ТОВ «Монтаж-Енергобуд» у складі об'єкта нерухомості «нежитлові будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд» було зареєстровано право власності на тимчасові модульні житлові споруди, проектування та будівництво яких здійснювалось за замовленням та за рахунок позивача.

Позивач стверджує, що вказані модульні житлові споруди не входять до складу об'єкта нерухомості, реконструкцію якого здійснювало ТОВ «Монтаж-Енергобуд», а право власності на них зареєстроване за ТОВ «Монтаж-Енергобуд» за відсутності правовстановлюючих документів та документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Відповідачі позов не визнали, в обґрунтування заперечень зазначили, що приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор Реєстраційної служби Іванківського районного управління юстиції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

За твердженнями відповідачів об'єкт нерухомості «Нежитлові будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд», у тому числі модульні житлові будинки є власністю ТОВ «Монтаж-Енергобуд» згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 26.10.2012 № КС 0 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 878712, які є чинними та у встановленому порядку недійсними не визнавались.

За таких обставин відповідачі вважають, що оскаржуваним рішенням не порушено жодних прав позивача, оскільки останній не є власником об'єкта нерухомості - «Нежитлові будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд».

Третя особа-1 проти позову заперечила, зазначивши, що Компанія Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік не є власником 35 модульних житлових будинків, а тому їх права оскаржуваним рішенням про державну реєстрацію права власності жодним чином не порушені.

Третя особа-2 по суті позовних вимог надала пояснення, відповідно до яких єдиним власником модульних житлових будинків є ТОВ «Монтаж-Енергобуд», натомість вимоги позивача про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є фактично вимогами про позбавлення права власності третьої особи.

У судовому засіданні 21.09.2016 суд за письмовим клопотанням позивача виніс на обговорення осіб, які беруть участь у справі, питання про можливість продовження розгляду справи у порядку письмового провадження. Представники відповідачів та третіх осіб щодо продовження розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечували.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Компанія Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік акредитовані в Україні в якості виконавців проекту (програми) міжнародної технічної допомоги відповідно до Рамкової угоди між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку стосовно діяльності Чорнобильського фонду «Укриття» в Україні від 20.11.1997 та здійснюють в рамках міжнародної технічної допомоги проект: «Грантова угода (Чорнобильський фонд «Укриття»: Новий безпечний конфайнмент)», що підтверджується свідоцтвом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (т.1, а.с. 186).

9 березня 2012 року між Компаніями Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Буйг Траво Пюблік (Підрядник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Енергобуд» (Субпідрядник) було укладено договір субпідряду на будівництво житлового містечка в смт. Іванків № NKA 400 0233/02/2012 (далі також - Договір субпідряду) (т.1, а.с. 13-27).

Предмет договору становлять зобов'язання ТОВ «Монтаж-Енергобуд» за замовленням Підрядника виконати роботи з:

- проектування, виготовлення, поставки, монтажу, підключення до електричних мереж і водопостачання, каналізації, супутникового телебачення та здачі в експлуатацію і передачі у власність блок-модульного житлового комплексу, що розташований за адресою: Київська область, смт. Іванків, вул. І.Проскури, на території, прилеглій до будинку №86 (Об'єкт №1) (пункт 1.1.1 Договору субпідряду);

- комплексного відновлюваного ремонту, підключення до мережі супутникового телебачення і здачі в експлуатацію будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Іванків, вул. І.Проскури, буд.86 (Об'єкт №2) (пункт 1.1.2 Договору субпідряду).

За змістом розділу 2 Договору субпідряду вартість робіт, що становлять предмет договору, складає 6 500 000,00 грн. та включає всі витрати ТОВ «Монтаж-Енергобуд», пов'язані з виконанням договору.

Судом встановлено, що роботи за Договором субпідряду виконані ТОВ «Монтаж-Енергобуд», прийняті та оплачені у повному обсязі позивачем, що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт та Актом здачі-прийняття робіт від 28.09.2012, копії яких містяться в матеріалах справи (т.1, а.с. 48-53).

14 січня 2013 року ТОВ «Монтаж-Енергобуд» звернулось до Реєстраційної служби Іванківського районного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на об'єкт нерухомого майна - реконструйована нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: смт. Іванків, вул. Івана Проскури, буд. 86-К; реєстраційний номер заяви - 20094. (т.3, а.с. 130).

Згідно технічного паспорта на виробничий будинок, розташований за адресою: Київська область, смт. Іванків, буд. 86, вказаний об'єкт нерухомого майна складається з будівлі літ. «А» - будівля під житло для робітників і службовців, літ. «W» - блок кімнат, літ. «Х» - погріб, літ «Ф» - погріб, №4, 10, 11 - огорожі (т.2, а.с. 8-33).

Згідно картки прийому заяви №30978 від 14.01.2013 до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ТОВ «Монтаж-Енергобуд» було додано: зареєстровану декларацію про реєстрацію об'єкта будівництва від 26.10.2012 № КС 0; технічний паспорт від 11.10.2012 №2140, розроблений КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» (т.3, а.с. 168).

Розглянувши заяву ТОВ «Монтаж-Енергобуд», зареєстровану 14.01.2013 за №20094 та подані до неї документи, державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Іванківського районного управління юстиції Київської області Гніденко А.В. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.01.2013 №31013, яким зареєстрував право власності ТОВ «Монтаж-Енергобуд» на об'єкт нерухомого майна - «Нежитлові будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд», що розташований за адресою: Київська область, смт. Іванків, вул. І.Проскури, буд. 86К (т.3, а.с. 164).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 51821, зареєстрований за ТОВ «Монтаж-Енергобуд» об'єкт нерухомості складається з: будівлі літ. «А» загальною площею 692,2 кв.м., блок кімнат літ. «W» загальною площею 556,3 кв.м., погріб літ. «Х», погріб літ. «Ф», огорожа №4, 10, 11 (т.3, а.с. 171).

Позивач з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.01.2013 №31013 в частині державної реєстрації права власності за ТОВ «Монтаж-Енергобуд» на модульні житлові споруди, що в описі об'єкта нерухомого майна позначені як «блок кімнат літ. «W» загальною площею 556,3 кв.м.», не погоджується.

За твердженнями позивача умови Договору субпідряду не передбачали передачі у власність ТОВ «Монтаж-Енергобуд» збудованих за рахунок Компаній Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Буйг Траво Пюблік модульних житлових споруд.

У свою чергу державний реєстратор відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства не встановив, що призвело до протиправної державної реєстрації права власності на об'єкти, права на які належать позивачу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Правові засади проведення державної реєстрації речових на момент виникнення спірних правовідносин були врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV у редакції від 01.01.2013 (далі - Закон № 1952-IV).

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 2 Закону №1952-ІV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статі 4 Закону № 1952-IV визначено, що державній реєстрації підлягають право власності; речові права, похідні від права власності; право власності на об'єкт незавершеного будівництва; заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно статті 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 16 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Етапи проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень визначено статтею 15 Закону № 1952-IV, відповідно до якої державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в

такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

У силу положень частини 4 статті 15 Закону №1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, на момент виникнення спірних правовідносин регулював Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 (далі - Порядок № 703).

Згідно з пунктом 25 Порядку №703 у разі проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі), сторона (сторони) правочину, відповідно до якого виникло право власності та інше речове право.

Пунктом 26 Порядку № 703 передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 703 документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку (підпункт 5 пункту 27 Порядку № 703).

За приписами пункту 42 Порядку № 703 державний реєстратор у встановлених законом випадках за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно, на підставі якого проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

У силу пункту 46 Порядку № 703 для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав:

- документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення);

- витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер);

- документ, що зазначений у пункті 27 цього Порядку та підтверджує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (у разі проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна);

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

- документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Відповідно до пункту 29 Порядку №703 для проведення державної реєстрації права власності на новозбудований чи реконструйований об'єкт нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27 і 28 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав технічний паспорт на такий об'єкт.

Пунктом 20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, встановлено, що з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності щодо об'єкта нерухомого майна державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно такі відомості: тип об'єкта нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення тощо); призначення об'єкта нерухомого майна (житловий або нежитловий); площа об'єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова); відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєння літера, загальна та (за наявності) житлова площа об'єкта нерухомого майна, який є складовою частиною складної речі та призначений для обслуговування іншої (головної) речі, пов'язаний з нею спільним призначенням та є її приналежністю); адреса об'єкта нерухомого майна; підстава для внесення запису про нерухоме майно; прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

Аналіз викладених положень Закону №1952-IV та Порядку № 703 свідчить, що державна реєстрація права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі свідоцтва про право власності за умови прийняття об'єкта нерухомості в експлуатацію у порядку, встановленому законом.

Згідно частини 1 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Частиною 9 цієї ж статті передбачено, що зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Отже, декларація про готовність об'єкта до експлуатації підтверджує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам та є підставою для реєстрації права власності на збудований (реконструйований) об'єкт.

Таким чином, свідоцтво про право власності державним реєстратором видається саме на той об'єкт нерухомості, що вказаний у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, оскільки саме декларацією про готовність об'єкта до експлуатації визначаються основні параметри та техніко-економічні показники збудованого (реконструйованого) об'єкта нерухомості.

Як наслідок, опис об'єкта нерухомості, щодо якого здійснюється державна реєстрація права власності, має відповідати опису закінченого будівництвом об'єкта, що приймається в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, поданої для державної реєстрації права власності.

Як вбачається з реєстраційної справи з реєстровим № 607132220 на будинок №86-К, розташований за адресою: Київська область, смт. Іванків, вул. І.Проскури, для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - «Нежитлові будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд» ТОВ «Монтаж-Енергобуд» подало до Реєстраційної служби Іванківського РУЮ Київської області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція нежитлової будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд по вул. Проскури, 86, в смт. Іванків, Київської області», зареєстровану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 26.10.2012 за № КС 0 (далі також Декларація).

Згідно з пунктом 1 декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 26.10.2012 № КС 0 замовником будівництва є ТОВ «Монтаж-Енергобуд». В пункті 4 Декларації «Інформація про генерального підрядника (підрядника - у разі, коли будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) (за наявності)» також вказано «Товариство з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Енергобуд».

Відповідно до опису об'єкта, що наведений у пункті 12 та 13 Декларації, закінчений будівництвом об'єкт являє собою двоповерхову цегляну будівлю загальною площею 692,2 кв.м., з них 261,1 кв.м. - 13 однокімнатних житлових квартир; 431,2 кв.м. - інші нежитлові приміщення, а саме: 1) перший поверх: тамбур площею 2,4 кв.м., сходова клітина площею 10,2 кв.м., коридор площею 3,2 кв.м, кімната охорони площею 8,4 кв.м., котельня площею 7,3 кв.м., тамбур площею 2,9 кв.м., коридо площею 59,0 кв.м, коридор площею 1 кв.м., санвузол площею 1,6 кв.м., душова площею 4,5 кв.м., санвузол площею 1,7 кв.м., душова площею 2,5 кв.м., щитова площею 2,6 кв.м., серверна площею 5,5 кв.м., підсобне приміщення площею 6,8 кв.м., коридор площею 5,6 кв.м., спортзал площею 48,5 кв.м., підсобне приміщення площею 7,3 кв.м., кімната адміністрації площею 40,8 кв.м.; 2) другий поверх: сходова клітина площею 13,1 кв.м. коридор площею 46,3 кв.м., санвузол площею 5,1 кв.м., їдальня площею 92,7 кв.м., кухня площею 28,6 кв.м., мийка площею 9,9 кв.м., коридор площею 6 кв.м., комора площею 1,9 кв.м., роздаточна площею 5,8 кв.м.

У той же час, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.01.2013 № 51821, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Іванківського районного управління юстиції Київської області Гніденком А.В., об'єкт нерухомості «Нежитлові будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд» має загальну площу 1248,5 кв.м., у тому числі: будівля літ. «А» загальною площею 692,2 кв.м., блок кімнат літ. «W» загальною площею 556,3 кв.м., погріб літ «Х», погріб літ. «Ф», огорожа №4, 10, 11 (т.3, а.с. 171).

Таким чином, склад, характеристики та опис об'єкта нерухомості, що наведені у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 17.01.2013 № 51821, не відповідають складу, характеристикам та опису об'єкта, що міститься у декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 26.10.2012 за № КС 0.

Зокрема, декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 26.10.2012 за № КС 0 свідчить, що до складу об'єкта нерухомості не входить блок кімнат літ. «W» загальною площею 556,3 кв.м.

Судом у ході розгляду справи також проаналізовано склад та опис об'єкта нерухомості, що міститься у технічному паспорті на виробничий будинок, що виготовлений КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» та встановлено, що наведені у ньому відомості також не відповідають внесеним до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно даним та інформації, що міститься у декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 26.10.2012 за № КС 0.

Так, згідно зведеного акта вартості будинків, господарських будівель та споруд, що міститься у вказаному технічному паспорті, об'єкт нерухомості складається з будівель літ. «А» - будівля під житло для робітників і службовців, літ. «W» - блок кімнат, літ. «Х» - погріб, літ «Ф» - погріб, №4, 10, 11 - огорожі (т.2, а.с. 8-33).

Як вбачається з оціночного акта на будівлю літ. «А», загальна площа будівлі становить 510,7 кв.м., у тому числі основна частина будівлі - 494,5 кв.м., ганок - 7,5 кв.м., 6,5 кв.м., та 2,2 кв.м. (т.2, а.с. 10).

Як вбачається з оціночного акта на будівлю літ. «W», загальна площа будівлі становить 824,3 кв.м., у тому числі основна частина будівлі - 637,2 кв.м., прибудова - 25,6 кв.м., ганок - 135,9 кв.м., сходи - 25,6 кв.м. (т.2, а.с. 12).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 703 під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема, щодо обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках) повноважень заявника; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону №1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Аналіз положень Закону № 1952-IV та Порядку № 703 свідчить про те, що вчиненню реєстраційної дії, пов'язаної з державною реєстрацією прав та їх обтяжень, передує встановлення державним реєстратором відповідності заявленого права і поданих документів відомостям, що у них містяться.

Беручи до уваги, що зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 26.10.2012 за № КС 0 не містить відомостей про те, що до складу об'єкта нерухомості «Нежитлової будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд» входять інші об'єкти нерухомості, окрім двоповерхового будинку - будівля літ. «А» загальною площею 692,2 кв.м., суд вважає, що державна реєстрація на будівлю - блок кімнат літ. «W» загальною площею 556,3 кв.м. у складі зазначеного об'єкта нерухомості здійснена державним реєстратором Реєстраційної служби Іванківського РУЮ протиправно.

Суд також погоджується з доводами позивача, що умови Договору субпідряду не передбачали передачу у власність ТОВ «Монтаж-Енергобуд» блок-модульного жилого комплексу, що розташований за адресою: Київська область, смт. Іванків, вул. І.Проскури, на території, прилеглій до будинку №86 (Об'єкт №1), проектування та будівництво якого ТОВ «Монтаж-Енергобуд» виконало за замовлення та за рахунок позивача.

Щодо доводів третьої особи-1 з приводу того, що модульні житлові споруди, позначені в технічному паспорті як «блок кімнат літ. «W», мають монолітний залізобетонний фундамент, що виключає можливість їх переміщення без знецінення, а відтак і передачі у власність позивачу як підряднику (замовнику) за Договором субпідряду, суд зазначає, що норми Цивільного кодексу України та Закону №1952-IV не встановлюють як обов'язкову ознаку нерухомого майна наявність фундаменту, оскільки за своєю природою фундаменти є досить різноманітними і більшість з них можна без труднощів переміщувати у просторі. У зв'язку з цим, не можна погодитися з твердженням, що наявність фундаменту є одним з основних критеріїв для визнання майна нерухомим, чи що наявність фундаменту безумовно перешкоджає переміщенню споруди у просторі без її знецінення.

Отже, враховуючи, що ТОВ «Монтаж-Енергобуд» не було подано державному реєстратору Реєстраційної служби Іванківського РУЮ документів, які відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - блок кімнат літ. «W» загальною площею 556,3 кв.м. та документа, що підтверджує виникнення права власності ТОВ «Монтаж-Енергобуд» на зазначений об'єкт, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31013 від 14.01.2013 в частині проведення державної реєстрації права власності за ТОВ «Монтаж-Енергобуд» на блок кімнат літ. «W» загальною площею 556,3 кв.м. є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо доводів третьої особи-1 про неможливість розгляду даного спору у порядку адміністративного судочинства з огляду на наявність між Компаніями Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік і ТОВ «Монтаж-Енергобуд» спору про право, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень згідно з пунктом 7 частини першої вищезгаданої статті КАС України - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього ж Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону № 1952-IV дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди зазначає, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що спори щодо оскарження дій та рішень державного реєстратора є публічно-правовими, оскільки виникли за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних відносинах надані йому законодавством владні управлінські функції, а справи за позовами до такого суб'єкта належать до юрисдикції адміністративних судів.

Наявність між Компаніями Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанія Буйг Траво Пюблік і ТОВ «Монтаж-Енергобуд» правовідносин, пов'язаних з орендою модульних житлових споруд - блок кімнат літ. «W» загальною площею 556,3 кв.м., не переводять цей спір у сферу приватно-правового, оскільки зазначені обставини не є підставою позову.

Вимоги позивача ґрунтуються на порушенні державним реєстратором приписів пункту 4 та 12 Порядку № 703, та статті 5, 9 та 24 Закону № 1952-IV в частині проведення державної реєстрації на об'єкт нерухомості, на підставі документів, що не відповідають вимогам, встановленим Законом і не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Суд також не погоджується з тим, що позивач, оскаржуючи рішення державного реєстратора має на меті позбавити третю особу-1 права власності, оскільки за умови відсутності у ТОВ «Монтаж-Енергобуд» декларації про готовність об'єкта до експлуатації на модульні житлові споруди - блок кімнат літ. «W» загальною площею 556,3 кв.м., останнє права власності на такий об'єкт не набуло.

Приписами частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтерес.

Отже, об'єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 101.12.2004 N 18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права» має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, проектування, виготовлення, поставка, монтаж блок-модульного житлового комплексу, розташованого за адресою: Київська область, смт. Іванків, вул. І.Проскури, на території, прилеглій до будинку №86К, здійснювалось в рамках договору субпідряду від 09.03.2012 № NKA 400 0233/02/2012.

У свою чергу, договір субпідряду від 09.03.2012 № NKA 400 0233/02/2012 був укладений в рамках Грантової угоди (Чорнобильський Фонд «Укриття»: Новий безпечний конфайнмент) між Європейським банком реконструкції і розвитку, як розпорядником фондів Гранта, наданого Чорнобильським фондом «Укриття» і Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС» від 07.08.2007; Рамковою угодою між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку у відношенні діяльності Чорнобильського фонду «Укриття» в Україні від 20.11.1997; та основного контракту №SIP08-1-001 на проектування, будівництво, введення в експлуатацію Нового безпечного конфайнмента.

Для виконання робіт з будівництва Нового безпечного конфайнмента за проектом міжнародної технічної допомоги між ДСП «Чорнобильська АЕС» (Замовник) та Позивачем (підрядником) укладено Договір підряду - контракт №SIP08-1-001 від 10.08.2007, згідно з Додатком 4 Поправки №009 від 26.11.2011 передбачено виділення 13 325 266,52 Євро та 7 653 688,96 дол. США на підготовчі роботи.

27 лютого 2012 року ДСП «Чорнобильська АЕС» погодило подану позивачем деталізацію на підготовчі роботи, де передбачалось здійснення у першому кварталі 2012 року витрат у розмірі 3 119 646,63 Євро та 1 393 276,22 дол. США на розселення персоналу та транспортування виконробів та бригадирів.

З метою виконання робіт за контрактом №SIP08-1-001 від 10.08.2007 для створення тимчасового житла для робітників, які здійснюють будівництво конфайнменту, між позивачем та ТОВ «Монтаж-Енергобуд» було укладено договір субпідряду від 09.03.2012 № NKA 400 0233/02/2012 на будівництво житлового містечка в смт. Іванків на загальну суму 6 500 000,00 грн., у тому числі спірних модульних житлових будинків.

Тому, враховуючи, що замовником будівництва модульних житлових будинків - блок кімнат літ. «W» загальною площею 556,3 кв.м. є позивач, а фінансування такого будівництва здійснювалось за рахунок Чорнобильського Фонду «Укриття»: Новий безпечний конфаймент в рамках надання Україні міжнародної технічної допомоги, суд вважає, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень безумовно порушує інтереси позивача.

З приводу доводів третіх осіб про порушення позивачем строків звернення до суду, слід зазначити, що матеріалами справи підтверджується, що про факт прийняття державним реєстратором Реєстраційної служби Іванківського РУЮ рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31013 від 14.01.2013 позивач дізнався 28.01.2016, отримавши від уповноваженої особи ТОВ «Монтаж-Енергобуд» у складі електронного листа Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (т.4, а.с. 20).

Оскільки з адміністративним позовом до суду позивач звернувся 18.03.2016, шестимісячний строк звернення до суду позивачем пропущено не було.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, відповідачі під час розгляду справи не надали.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції Закону від 26.11.2015 № 834-VIII (чинна з 01.01.2016) у разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Подання та отримання документів за заявою про внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (далі - Порядку №1141) встановлено, що державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки; зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав.

Згідно з пунктом 40 Порядку № 1141 у разі внесення змін у зв'язку із зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, державний реєстратор вносить до відповідного запису Державного реєстру прав такі відомості: 1) підстава для зміни відомостей: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата і час реєстрації заяви, на підставі якої вносяться зміни до Державного реєстру прав; 3) підстава для внесення змін до запису: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу.

Отже, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень тягне за собою правові наслідки у вигляді скасування в цілому у Державному реєстрі прав запису, що був вчинений на підставі такого рішення. У той же час законодавець прямо не передбачив можливості внесення змін до окремих записів у випадку, якщо рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень скасовано частково - лише щодо окремого майна у складі об'єкта нерухомості.

Разом з цим, положення Порядку № 1141 свідчать, що державний реєстратор має технічну можливість, зокрема, у випадку допущення помилки щодо технічних характеристик об'єкта нерухомості, внести зміни до відомостей про нерухоме майно.

З урахуванням того, що положеннями Закону №1952-IV та Порядку №1141 прямо не передбачено алгоритму дій державного реєстратора у випадку часткового скасування рішення, що стало підставою для внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд вважає за необхідне встановити порядок та спосіб виконання судового рішення шляхом внесення до Державного реєстру прав змін про об'єкт нерухомого майна - «Нежитлові будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд» (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 607132220), виключивши з опису об'єкта нерухомого майна слова «з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд».

Визначаючись щодо суб'єкта, який повинен здійснити внесення змін до записів у Державному реєстрі прав з огляду на законодавчі зміни, що відбулись у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень, суд зазначає наступне.

26 листопада 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 834-VIII), який набрав чинності 13.12.2015.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції Закону № 834-VIII змінено систему органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідні повноваження передані органам місцевого самоврядування та районним адміністраціям.

Так, відповідно до статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції Закону № 834-VIII організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Відповідно до пп. 3 п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 26.11.2015 №834-VIII органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, прав на нерухоме майно та їх обтяжень на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць за рішенням Кабінету Міністрів України, прийнятим у разі забезпечення виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями умов, необхідних для реалізації повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але не пізніше 30 квітня 2016 року.

Отже, зазначеними нормативно-правовими актами внесено зміни до системи органів державної реєстрації прав та передбачено існування перехідного періоду до 30.04.2016.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 №204-р вирішено припинити надання утвореними Міністерством юстиції органами державної реєстрації (у тому числі Харківським міським управлінням юстиції) адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції, зокрема, Іванківське районне управління юстиції у Київській області.

Суд зазначає, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Іванківське міжрайонне управління юстиції у Київській області припинене 25.07.2016, про що внесено відповідний запис №4000823 до ЄДР.

Таким чином, з 01.05.2016 припинено надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень територіальними органами Міністерства юстиції України, а тому на час розгляд даної справи ліквідовано Реєстраційну службу Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області.

Відповідно до частини першої статті 104 та статті 609 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу.

Тобто, саме в результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) юридичної особи виникає правонаступництво - перехід майна, прав та обов'язків до юридичних осіб, що утворились внаслідок реорганізації.

Припинення юридичної особи шляхом ліквідації є підставою для припинення її зобов'язань і не передбачає правонаступництва.

Водночас, питання припинення юридичної особи публічного права, на відміну від ліквідації юридичних осіб приватного права, слід розглядати не лише в контексті припинення її майнових зобов'язань, позаяк така особа створювалась для виконання функцій держави чи місцевого самоврядування.

Відповідно, функції держави не зникають із ліквідацією юридичної особи публічного права (крім випадку повної відмови держави від виконання певних функцій, що потребуватиме відповідних змін у законодавстві), а тому, в будь-якому випадку, враховуючи принцип безперервності влади, має бути вирішено питання про «функціональне» правонаступництво юридичної особи публічного права.

У сфері державної реєстрації прав функціональним правонаступником ліквідованих територіальних органів Міністерством юстиції України є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації.

Судом встановлено, що функції у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо спірних об'єктів нерухомого майна від Реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області були передані до Іванківської районної державної адміністрації Київської області та відповідно до цього органу була передана реєстраційна справа з реєстровим № 607132220 на будинок №86-К, розташований за адресою: Київська область, смт. Іванків, вул. І.Проскури.

За цих обставин суд вважає, що обов'язок щодо забезпечення виконання рішення суду слід покласти на Іванківську районну державну адміністрацію Київської області.

Водночас, суд відмічає, що згідно Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, що затверджене наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 № 1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 760/19498, міжрайонні управління юстиції є територіальними органами Міністерства юстиції України (далі - Мін'юст).

Управління юстиції підпорядковуються Мін'юсту та безпосередньо Головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Беручи до уваги, що Реєстраційна служба Іванківського міжрайонного управління юстиції входила до структури Головного територіального управління юстиції Київської області, у складі якого діє Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, юридичним правонаступником Іванківського міжрайонного управління юстиції Київської області, а отже і належним співвідповідачем у справі, є Головне територіальне управління юстиції у Київській області.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1378,00 грн. згідно квитанції №2 від 17.03.2016, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи (т.1, а.с. 2), підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Іванківської районної державної адміністрації, як суб'єкта владних повноважень, до сфери повноважень якого на момент прийняття постанови суду, належить здійснення функцій з державної реєстрації прав та їх обтяжень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Іванківського районного управління юстиції Гніденка Андрія Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31013 від 14.01.2013 в частині державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Енергобуд» (ідентифікаційний код 35511429) на модульні житлові споруди - блок кімнат літ. «W» загальною площею 556,3 кв.м. у складі об'єкта нерухомості - «Нежитлові будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд».

3. Визначити спосіб і порядок виконання судового рішення, а саме: внести зміни до Державного реєстру прав про об'єкт нерухомого майна - «Нежитлові будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд» (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 607132220), виключивши з опису об'єкта нерухомого майна слова «з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд».

4. Обов'язок щодо забезпечення виконання рішення суду покласти на Іванківську районну державну адміністрацію Київської області.

5. Стягнути судовий збір в сумі 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) на користь Компанії Вінсі Констрюксьон Гран Проже та Компанії Буйг Траво Пюблік (свідоцтво про акредитацію виконавця (юридичної особи-нерезидента) проекту (програми) міжнародної технічної допомоги №186 від 12.11.2007, адреса організації в Україні: 07101, Україна - а/с 130, Київська область, м. Славутич) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Іванківської районної державної адміністрації Київської області (ідентифікаційний код 24213338, місцезнаходження: 07201, Київська область, Іванківський район, смт. Іванків, вул. І. Проскури, буд. 7).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.