Справа № 826/23080/15
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року м. Київ К/800/12559/16

№К/800/13403/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Голяшкіна О.В. Шведа Е.Ю.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Міністерства юстиції України

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року

у справі №826/23080/15

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_4

до 1) Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

2) Міністерства юстиції України,

3) Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції

України

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року Арбітражний керуючий ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_5 за скаргою ТОВ «Донроялтіплюс» від 10.03.2015 №01-15/2015 та зверненням Фонду державного майна України від 27.03.2015 №10-17-6105;

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Міністерства юстиції України з внесення до акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.06.2015 №56/15 недостовірних відомостей про порушення абзаців 2, 4 частини 2 статті 41, частини 1 статті 43, частини 5 статті 44, статті 45, частини 2 статті 48, частини 6 статті 49, пункту 1 частини 2, частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011 № 4212-VІ, що діє з 19.01.2013 та підпункту 2.11. підрозділу 2 розділу IV Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника манна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 №447/5, пункту 3.4. розділу III Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5 під час виконання арбітражним керуючим ОСОБА_5 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 18.04.2013) повноважень ліквідатора у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Восход»;

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Міністерства юстиції України з внесення до акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.06.2015 №56/15 недостовірних відомостей про порушення абзаців 4, 6, 15 частини 1 статті 25, частини 1 статті 26, пунктів 1, 2 частини 1 статті 31, частини 6 статті 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 №2343-ХІІ зі змінами та доповненнями в редакції, що діяла до 19.01.2013, частин 1, 2, 3 статті 8, частини 2 статті 11, частини 1 статті 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 2 і 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 №419, підпункту 1.2. підрозділу 1 розділу III Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 № 447/5, пункту 3.4. розділу III Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5, в редакції наказу Міністерства юстиції України від №1446/5 від 01.09.2014 під час виконання арбітражним керуючим ОСОБА_5 (свідоцтво про право па здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 18.04.2013) повноважень ліквідатора у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Слов'янський керамічний комбінат»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 03.07.2015 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження; визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1393/5 від 03.08.2015 про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення».

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 08 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року, адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області та Міністерства юстиції України звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник Арбітражного керуючого ОСОБА_4 направив на адресу Вищого адміністративного суду України письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких просили залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення судів - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі листів-доручень Міністерства юстиції України від 10.04.2015 року №10011-0-33-15/13.0.2, від 16.04.2015 року №7522-0-33-15/13.0.2, скарги ТОВ «Донроялтіплюс» №01-15/2015 від 10.03.2015 року та зверненням Фонду державного майна України №10-17-6105 від 27.03.2015 року Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області було призначено проведення з 25.05.2015 року по 27.05.2015 року позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_5.

Повідомленням Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 05.05.2015 року №51-2 арбітражного керуючого ОСОБА_5 було зобов'язано у строк до 25.05.2015 року надати до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вмотивовані письмові пояснення та копії документів щодо виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Восход» з питань, викладених у скарзі ТОВ «Донроялтіплюс» від 10.03.2015 року, та щодо виконання повноважень ліквідатора ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» з питань, викладених у зверненні ФДМУ від 27.03.2015 року.

На виконання вимоги, викладеної у повідомленні від 05.05.2015 року, позивачем у встановлений строк було надано до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області письмові пояснення з питань, що включені до предмету позапланової невиїзної перевірки із копіями витребуваних для проведення перевірки документів.

За результатами перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області було складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.06.2015 року №56/15, згідно з яким встановлені порушення законодавства про банкрутство в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_5

На підставі даного акту перевірки Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на засіданні від 03.07.2015 року було прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження (протокол Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) №32/07/15 від 03.07.2015 року).

В подальшому, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) №322 від 03.07.2015 Міністерством юстиції України було видано наказ №1393/5 від 03.08.2015 «Про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження».

Не погоджуючись діями Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з ініціювання та проведення позапланової перевірки, висновками акту перевірки, рішенням Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих та наказом Міністерства юстиції України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_5 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, позивач звернувся до суду.

Скаржники касаційні скарги мотивували тим, що в діях арбітражного керуючого ОСОБА_5 є порушення абзаців 4, 6, 15 частини 1 статті 25, пунктів 1, 2 частини 1 та частини 6 статті 31 Закону про банкрутство у редакції до 19.01.2013 року, пункту 3.4. розділу III Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 р. №1284/5, частин 1, 2, 3 статті 8, частини 2 статті 11, частини 1 статті 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 2 і 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 № 419.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Частинами 3, 6 статті 41 Закону про банкрутство передбачено, що з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута. Протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.

Проте, всупереч приписам частини 6 статті 41 Закону про банкрутство посадові особи ТОВ «Восход», скориставшись ситуацією, яка склалась на Сході країни, не передали ліквідатору будь-яку первинну бухгалтерську та іншу документацію, в тому числі статутні документи підприємства, документи, що підтверджують наявність заборгованості боржника перед третіми особами, правовстановлюючі документи на майно боржника, документи, що підтверджують прийняття арбітражним керуючим ОСОБА_5 майна боржника до свого відання, а також печатки та штампи підприємства-банкрута.

Факти того, що колишніми посадовими особами TOB «Восход» неодноразово вживались заходи щодо перешкоджання належному здійсненню ліквідатором ліквідаційної процедури, зокрема, в порушення приписів Закону про банкрутство не були передані матеріальні та інші цінності банкрута, бухгалтерська, фінансова документація підприємства-боржника, правовстановлюючі документи на рухоме та нерухоме майно, встановлені, зокрема, у Постанові про закриття кримінального провадження в частині від 15.05.2015 року, а також в ухвалі господарського суду Донецької області від 21.12.2015 року у справі №905/5359/13, залишеної без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 02.03.2016 року у справі №905/5359/13.

Зокрема, розглядаючи скарги кредиторів TOB «Донроялтіплюс» та TOB «Донбас профінвест-2012» на дії ліквідатора в межах справи №905/5359/13 про банкрутство TOB «Восход», судами було встановлено, що виконання ліквідатором обов'язків було ускладнено через протистояння попереднього керівництва банкрута - всупереч вимогам статті 41 Закону про банкрутство посадові особи TOB «Восход», незважаючи на підписання акту приймання-передачі ліквідатором матеріальних цінностей, бухгалтерських та інших документів TOB «Восход» від 09.01.2014 року, не передають та продовжують використання печаток та штампів підприємства-банкрута, не передають статутні документи підприємства, будь-які документи, що підтверджують наявність заборгованості боржника перед третіми особами, правовстановлюючі документи на майно боржника.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також, слід зазначити, що органи державної влади України (в тому числі, правоохоронні), які знаходилися на території м. Донецька та Донецької області, були захоплені незаконними збройними формуваннями та фактично припинили свою діяльність, а тому звернення ліквідатора до таких органів із скаргами на посадових осіб TOB «Восход» було неможливим.

Лише 28.11.2014 року на веб-сайті Міністерства внутрішніх справ України з'явилось оголошення про те, що наказом Міністерства внутрішніх справ України визначені місця тимчасового розташування управлінь внутрішніх справ у Донецькій області. Зокрема, тимчасовим місцем розташування ГУ MB С України в Донецькій області визначено адресу: м.Маріуполь, вул.Італійська, буд. 32.

16.12.2014 року ліквідатором TOB «Восход» було підготовлено та направлено до ГУ МВС України в Донецькій області, що знаходилось за адресою: м.Маріуполь, вул.Італійська, буд. 32, заяву про вчинення злочину попереднім керівництвом TOB «Восход». У вказаній заяві ліквідатор просив вжити заходів, спрямованих на збереження документації та матеріальних цінностей TOB «Восход», у разі їх знаходження до цього часу на території TOB «Восход», та зазначив про незаконне обмеження колишнім керівництвом TOB «Восход» доступу до документації та майна TOB «Восход», що ускладнює проведення ліквідаційної процедури.

Однак, звернення ліквідатора до правоохоронних органів не принесло будь-яких результатів, оскільки до теперішнього часу роботу органів державної влади України на території м. Донецька не відновлено, що, відповідно, перешкоджає відновленню доступу ліквідатора на територію TOB «Восход» та всієї його документації.

Відповідно до п. 8 розділу 1 Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 р. №897, підприємства, що знаходяться на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції (або їх структурні підрозділи (відокремлене майно) перебувають на зазначених територіях), проводять інвентаризацію у випадках, обов'язкових для її проведення, тоді, коли стане можливим забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов'язання та власний капітал цих підприємств.

Враховуючи наведені обставини, суди дійшли до вірного висновку, що за умов, які склались, прийняття ліквідатором майна банкрута до свого відання та вжиття заходів по збереженню нерухомого та рухомого майна TOB «Восход» було неможливим, а тому в діях позивача не вбачається порушень абзацу 2 частини 2 статті 41, частини 3 статті 98 Закону про банкрутство та підпункту 2.11. підрозділу 2 розділу IV Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 №447/5.

Щодо аукціону з продажу майна TOB «Восход» та наявності у ліквідатора певної документації, слід зазначити, що проведення такого аукціону стало можливим лише завдяки тому, що кредитором TOB «Авіс «Фінанс» були надані правовстановлюючі та інші документи на майно боржника, яке перебувало у заставі цього кредитора.

Наведене, підтверджується змістом вищевказаної Постанови про закриття кримінального провадження в частині від 15.05.2015 року, в якій зазначено, що всі документи щодо предметів іпотеки своєчасно були передані ліквідатору ОСОБА_5 заставним кредитором TOB «Авіс Фінанс», що дозволило належним чином здійснити заходи щодо організації аукціону з продажу заставного майна боржника окремими лотами відповідно до норм чинного законодавства.

З метою забезпечення належного проведення процедури продажу заставного майна боржника у ліквідаційній процедурі у відповідності до вимог Закону про банкрутство, ліквідатором було вжито ряд дій, спрямованих на визначення організатора аукціону (торгів), а саме: розроблено та затверджено наказом від 20.11.2014 року. Регламент проведення конкурсу з визначення організатора аукціону з продажу майна боржника - TOB «Восход»; відповідно до умов Регламенту, у загальнодержавній газеті «Сільські вісті» №145 від 25.12.2014 року було оприлюднено оголошення про проведення конкурсу щодо визначення організатора аукціону з продажу майна TOB «Восход»; для участі у конкурсі надійшло 3 конкурсні пропозиції, за результатами розкриття, розгляду та оцінки яких було визначено переможця конкурсу - Товарну біржу «Євросоюз», що відображено у відповідному протоколі; 22.01.2015 року із переможцем - Товарною біржею «Євросоюз» укладено договір на надання послуг з проведення аукціону, за умовами якого Товарна біржа «Євросоюз» прийняла на себе зобов'язання здійснити дії щодо організації, проведення та оформлення результатів аукціону з продажу майна TOB «Восход».

На виконання вимог заставного кредитора TOB «Авіс Фінанс» та ч. 2 ст. 41, ст. 57 Закону про банкрутство ліквідатором було замовлено незалежну експертну оцінку нерухомого майна TOB «Восход», яке є предметом забезпечення, що підтверджується Звітами про незалежну оцінку майна №135/15/01, 135/15/02, 135/15/03, 135/15/04, 135/15/05, 135/15/06, 135/15/07, 135/15/08, 135/15/09, 135/15/10, 135/15/11, 135/15/12 від 05.02.2015 р., складеними TOB «ДКС-Експертиза» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №15682/13, виданий ФДМУ 05.12.2013 р.).

Стосовно правильності визначення ціни кожного об'єкту нерухомості та задля запобігання будь-яких помилок при її формуванні, ліквідатором додатково було замовлено рецензування Звітів про незалежну оцінку майна, яке було здійснено Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України.

Також, слід зазначити, що дії ліквідатора, які стосуються визначення вартості майна TOB «Восход», обрання організатора аукціону та продажу майна боржника на аукціоні вже були предметом судового розгляду та правової оцінки в межах господарської справи №905/5359/13 за заявою TOB «Донроялтіплюс» про визнання недійсними результатів аукціону.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.08.2015 року у справі №905/5359/13, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.09.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2015 року відмовлено у задоволенні заяви TOB «Донроялтіплюс» про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна TOB «Восход».

Відмовляючи у задоволенні заяви TOB «Донроялтіплюс», суди виходили з того, що аукціон з продажу майна TOB «Восход» був проведений у повній відповідності до вимог Закону про банкрутство; іпотечне майно було реалізоване за погодженням і з дозволу заставного кредитора; оцінка майна боржника була проведена ліквідатором шляхом залучення до цього професійного оцінювача - суб'єкта оціночної діяльності в порядку, передбаченому Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та була погоджена із заставним кредитором, як того вимагають положення частини 4 статті 42 Закону про банкрутство; дії ліквідатора щодо оцінки майна та визначення його початкової вартості є правомірними; неможливо було продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу, оскільки реалізовувались лише ті об'єкти нерухомості, які перебували у заставі, й відповідно до висновку експерта не мали ознак цілісного майнового комплексу.

При розгляді вищевказаної справи, суди дійшли висновку про проведення аукціону з продажу майна TOB «Восход» у повній відповідності до вимог законодавства, відсутність підстав для визнання результатів такого аукціону недійсними, а дії ліквідатора щодо оцінки майна, визначення його початкової вартості та продажу окремими лотами визнали правомірними, що повністю спростовує доводи апеляційної скарги ГТУЮ.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується порушення позивачем вимог закону щодо визначення вартості майна TOB «Восход», обрання організатора аукціону та продажу майна боржника на аукціоні (абзац 4 частини 2 статті 41, частина 1 статті 43, частина 5 статті 44, стаття 45, частина 6 статті 49, пункт 1 частини 2 статті 98, частина З статті 98 Закону про банкрутство, пункт 3.4. розділу III Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 р. №1284/5).

Щодо визначення місця подальшого зберігання архіву, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 48 Закону про банкрутство до винесення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи - банкрута ліквідатор зобов'язаний забезпечити збереженість архівних документів банкрута і за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства або з уповноваженою ним архівною установою визначити місце подальшого їх зберігання.

Отже, з аналізу наведеної норми вбачається, що нею не встановлено строк, у який арбітражний керуючий зобов'язаний визначити місце подальшого зберігання архівних документів банкрута, а встановлено лише, що ліквідатор має вчинити відповідні дії до винесення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-банкрута.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку, що за відсутності ухвали про ліквідацію TOB «Восход», висновок про невиконання позивачем положень частини 2 статті 48 Закону про банкрутство є передчасним.

Щодо порушень, які були виявлені у діяльності позивача під час виконання ним повноважень ліквідатора ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», слід вказати, що відповідно до п.п. 1.2 підрозділу 1 розділу 3 Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.-3.2013 р. №447/5, арбітражний керуючий повинен мати електрозв'язок для отримання факсограм, телефонограм, телеграм, електронних документів, доступ до мережі Інтернет; забезпечити отримання доставленої йому в установленому законодавством порядку кореспонденції із застосуванням електронного цифрового підпису та за наданою ним у встановленому законодавством порядку до головного територіального управління юстиції поштовою адресою місцезнаходження офісу, номером телефону, факсу та адресою електронної пошти.

Судами вірно встановлено, що офіс арбітражного керуючого ОСОБА_5., в якому зберігалась у тому числі і вся документація ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», знаходиться у м.Донецьку. Водночас, у зв'язку із захопленням міста Донецька незаконними воєнізованими формуваннями, початком бойових дій та проведенням антитерористичної операції, сполучення з даним містом суттєво ускладнилось, у тому числі стало відсутнім поштове сполучення, що підтверджується оголошенням на веб-сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (http://ulaposhta.ua/robota-ulaposhti-v-doneckij-ta-luganskij-oblastyax).

Коли розпочалась активна фаза антитерористичної операції (травень 2014 р.), позивач задля збереження свого життя та життя членів своєї родини, був вимушений виїхати з родиною за межі території проведення АТО до міста Києва, де займався пошуком нового офісу арбітражного керуючого та тимчасово користувався лише засобами мобільного телефонного зв'язку та електронної пошти, відомості про які є загальнодоступними (містяться у Єдиному реєстрі арбітражних керуючих). Оскільки під час перевірки позивач не підшукав новий офіс, це унеможливлювало подання до Єдиного реєстру арбітражних керуючих інформації про нову поштову адресу арбітражного керуючого.

У зв'язку з наведеним, безпідставними є доводи апелянта про наявність в діях позивача порушень підпункту 1.2. підрозділу 1 розділу III Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2013 р. №447/5 (не зміна арбітражним керуючим адресу офісу у м. Донецьку (зона АТО) на іншу адресу, за якою можливе отримання ним поштової кореспонденції, а також не забезпечення отримання факсограм, телефонограм, телеграм за телефоном/факсом).

Враховуючи вищевикладене, є безпідставними доводи скаржника про наявність в діях арбітражного керуючого ОСОБА_5 порушень абзаців 4, 6, 15 частини 1 статті 25, пунктів 1, 2 частини 1 та частини 6 статті 31 Закону про банкрутство у редакції до 19.01.2013 року, пункту 3.4. розділу III Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 р. №1284/5, частин 1, 2, 3 статті 8, частини 2 статті 11, частини 1 статті 14 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 2 і 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 № 419, оскільки у позивача з незалежних від нього причин була відсутня фактична можливість для надання Регіональному відділенню Фонду Державного майна України у Донецькій області та Головному територіальному управлінню юстиції у Запорізькій області будь-яких документів ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», звітності, в тому числі фінансової та статистичної, звітів про хід ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», а також письмових доказів щодо проведення оцінки майна банкрута та реалізації майна банкрута, документів в підтвердження розміру заборгованості із заробітної плати колишнім працівникам банкрута та заборгованості банкрута перед Пенсійним фондом України, документів щодо погашення або неможливості погашення заборгованості із заробітної плати та заборгованості перед Пенсійним фондом України, про що позивач повідомив Регіональне відділення Фонду державного майна України в Донецькій області листами №17/02-33/41Б від 17.02.2015 року та від 02.02.2015 року, а також Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області листом №1/3-33/41Б від 02.02.2015 року.

Щодо порушення частини 1 статті 26, частини 6 статті 31 Закону про банкрутство у редакції до 19.01.2013 р. (не передання арбітражним керуючим будівлі бібліотеки, що знаходиться на балансі банкрута, до комунальної власності в особі Слов'янської міської ради), то позивачем були вжиті заходи з підготовки документів щодо передачі на баланс Слов'янської міської ради пам'ятки архітектури місцевого значення - будівлі Дзевульський і Лянге (будівлі колишньої бібліотеки), що знаходиться на території і на балансі ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», однак у зв'язку із закінченням 01.06.2014 року строку ліквідаційної процедури на ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» та неможливістю його продовження через втрату матеріалів судової справи №33/41Б про банкрутство ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», позивач не може здійснювати повноваження ліквідатора ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», в тому числі й дії з передачі на баланс Слов'янської міської ради будівлі колишньої бібліотеки.

Відповідно до п. 7.1. Порядку №1284/5 однією з підстав для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

Згідно статті 105 Закону про банкрутство дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов'язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до статті 109 Закону про банкрутство дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до п. 1 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11.01.2013 №81/5, Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) діє при Міністерстві юстиції України як державному органі з питань банкрутства.

Згідно з п. 24 Положення №81/5 під час визначення виду дисциплінарного стягнення Комісія повинна враховувати ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним проступку, а також, чи застосовувалися раніше до нього дисциплінарні стягнення.

Пунктом 25 Положення №81/5 передбачено, що за результатами розгляду питання порядку денного Комісія може прийняти такі рішення: застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного - підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; відхилення подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; ініціювання проведення структурним підрозділом позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого, якщо із заяви або скарги вбачається необхідність проведення додаткового контролю; ініціювання проведення саморегулівною організацією арбітражних керуючих перевірки діяльності арбітражного керуючого, членом якої він є, якщо із заяви або скарги вбачається порушення правил професійної етики арбітражного керуючого цієї саморегулівної організації арбітражних керуючих; відмову в задоволенні заяви або скарги щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого; перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражного керуючого, або ініціювання проведення такої перевірки органом, до компетенції якого належить вирішення таких питань; вжиття заходів щодо спростування оприлюднених фактів, які принижують честь і гідність арбітражних керуючих; схвалення консультацій і рекомендацій, а також методичних розробок з питань професійної етики арбітражних керуючих та застосування прогресивних практик у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом для подальшого їх розміщення на офіційному веб-сайті Мін'юсту у мережі Інтернет.

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, що при розгляді питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) проігнорувала вимоги статті 105 Закону про банкрутство та п. 24 Положення №81/5 та не врахувала ані ступінь вини арбітражного керуючого ОСОБА_5, ані тяжкість вчинених ним проступків, а також, не з'ясувала чи застосовувалися раніше до нього дисциплінарні стягнення. А Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області, в свою чергу, не було враховано, що нормами Закону про банкрутство не передбачено здійснення ліквідаційної процедури в умовах проведення антитерористичної операції та здійснення воєнних дій на території місцезнаходження боржників та офісу арбітражного керуючого, а також в умовах обмеження доступу ліквідатора на територію боржника, до його майна та документації. Комісія проігнорувала неможливість надання позивачем частини документів, необхідних для проведення перевірки, з незалежних від нього причин, що свідчить про формальний підхід комісії під час проведення перевірки та складання Акту перевірки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо часткового задоволення позовних вимог.

Із матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційні скарги Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Міністерства юстиції України - відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року у справі №826/23080/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді