Справа № 808/1900/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року о/об 11 год. 10 хвСправа № 808/1900/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-Будівельне підприємство «ФОРТ» про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-Будівельне підприємство «ФОРТ» (далі відповідач), в якому позивач, з наступним уточненням, просить стягнути з рахунків відповідача, а також за рахунок готівки, що належить відповідачу суму податкового боргу: з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2879,12 грн.; з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 740,54 грн.; з податку на нерухоме майно у розмірі 241,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі ПК України) та зазначено, що за підприємством обліковується податковий борг з: податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів у розмірі 182486,94 грн., який виник в результаті несплати відповідачем самостійно узгоджених сум податкових зобовязань, визначених у податковій декларації, та суми штрафних санкцій, нарахованих податковим органом у податковому повідомленні-рішенні; земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2879,12 грн., який виник в результаті несплати відповідачем самостійно узгоджених сум податкових зобовязань, визначених у податковій декларації; з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 740,54 грн., який виник в результаті несплати відповідачем самостійно узгоджених сум податкових зобовязань, визначених у податковій декларації; податку на нерухоме майно у розмірі 241,39 грн., який виник в результаті несплати відповідачем самостійно узгоджених сум податкових зобовязань, визначених у податковій декларації, та суми штрафних санкцій, нарахованих податковим органом у податковому повідомленні-рішенні.

02 серпня 2016 року представником позивача до суду подано клопотання про зменшення суми позовних вимог, відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача податковий борг у сумі 3861,05 грн., а саме: з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2879,12 грн., з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 740,54 грн., та з податку на нерухоме майно у розмірі 241,39 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, 02 серпня 2016 року від нього до суду надійшло клопотання, в якому просить суд розглянути адміністративну справу за відсутності представника податкового органу.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, 02 серпня 2016 року від нього до суду надійшло клопотання, в якому просить суд розглянути адміністративну справу за відсутності представника ТОВ «Інженерно-Будівельне підприємство «ФОРТ», проти позову, з урахуванням зави позивача про зменшення позовних вимог, - не заперечує.

Відповідно до положень частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись приписами статей 33, 35, 41 КАС України суд розглянув справу на підставі наявних доказів, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерно-Будівельне підприємство «ФОРТ» () зареєстроване, як юридична особа 10 березня 1992 року, що підтверджується копією повних реєстраційних відомостей платника податків.

Станом на час розгляду адміністративної справи у суді за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 3861,05 грн., який складається з податкового боргу з: земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2879,12 грн.; з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 740,54 грн.; податку на нерухоме майно у розмірі 241,39 грн.

1.Податковий борг з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2879,12 грн. у відповідача виник на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідачем до податкового органу подавалась податкова декларація з земельного податку № від 28 січня 2016 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет у 2016 році на загальну суму 17274,66 грн., зі щомісячною часткою сплати у сумі 1439,56 грн., та за грудень - 1439,50 грн.

Судом встановлено, що відповідачам не сплачено суми податкових зобовязань за вказаною декларацією по терміну сплати 30 квітня 2016 року, та 30 травня 2016 року, на загальну суму 2879,12 грн., у звязку з чим вказана сума набула статусу податкового боргу.

2. Крім того, судом встановлено, що за відповідачем обліковується податковий борг з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 740,54 грн., який виник на підставі наступного.

Відповідачем до податкового органу подавалась податкова декларація рентної плати № від 08 квітня 2016 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет за перший квартал 2016 року на загальну суму 981,73 грн.

З урахуванням переплати, наявної на момент виникнення вказаного податкового зобовязання у сумі 241,19 грн., залишок до сплати склав 740,54 грн.. Вказану суму відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, у звязку з чим ця сума набула статусу податкового боргу.

3. Також за відповідачем обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 241,39 грн., який виник на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідачем до податкового органу подавалась податкова декларація з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки № НОМЕР_1 від 06 травня 2016 року, згідно якої відповідач самостійно визначив суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет за 2016 рік на загальну суму 10919,96 грн., з щоквартальною часткою сплати у сумі 2729,99 грн.

З урахуванням переплати, наявної на момент виникнення вказаного податкового зобовязання у сумі 2729,90 грн., залишок до сплати склав 0,09 грн. Вказана сума у встановлені законодавством строки сплачена не була, у звязку з чим набула статусу податкового боргу.

Крім того, судом встановлено, що на підставі висновків Акту перевірки №312/08-28-13/13615921 від 21 березня 2016 року позивачем 12 квітня 2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким відповідачу нараховано суму штрафу у розмірі 241,30 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення отримане відповідачем і ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалось, отже є узгодженим.

Вказана сума у встановлені законодавством строки сплачена не була, у звязку з чим набула статусу податкового боргу.

Отже, загальна сума податкового боргу відповідача з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки складає 241,39 грн..

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 ПК України ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області 10 листопада 2015 року була сформована податкова вимога №2867-23 на суму 74303,90 грн., яка направлена на адресу відповідача засобами поштового звязку.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, відповідно до довідки про заборгованість та інтегрованих карток платника ТОВ «Інженерно-Будівельне підприємство «ФОРТ» загальна сума податкового боргу відповідача (за уточненими позовними вимогами) складає 3861,05 грн., який складається з податкового боргу з: земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2879,12 грн.; з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 740,54 грн.; податку на нерухоме майно у розмірі 241,39 грн., - який до теперішнього часу не погашений.

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено обовязок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.4 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

За правилами підпункту 255.11.1 пункту 255.11 статті 255 Податкового кодексу України водокористувачі самостійно обчислюють рентну плату за спеціальне використання води та за спеціальне використання води для потреб гідроенергетики і рибництва щокварталу наростаючим підсумком з початку року, а за спеціальне використання води для потреб водного транспорту - починаючи з першого півріччя поточного року, у якому було здійснено таке використання.

Порядок подання декларації, строки сплати, відповідальність платників рентної плати та контроль за її справлянням визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу (пункт 255.12 статті 255 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 257.2 статті 257 Податкового кодексу України платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобовязань з рентної плати.

Відповідно до пункту 257.3 статті 257 Податкового кодексу України платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію.

Пунктом 257.5 статті 257 Податкового кодексу України встановлено, що сума податкових зобовязань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

За правилами підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням обєкта/обєктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Щодо новоствореного (нововведеного) обєкта житлової та/або нежитлової нерухомості декларація юридичною особою - платником подається протягом 30 календарних днів з дня виникнення права власності на такий обєкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий обєкт.

Підпунктом "б" підпункту 66.10.1 пункту 66.10 статті 66 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобовязання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації".

У пункті 57.3 статті 57 Податкового кодексу України зазначено, що у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у підпункті 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до приписів пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобовязання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обовязок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Вищенаведеним нормативним актом не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на підтвердження податкового боргу відповідача з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2879,12 грн., з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 740,54 грн., податку на нерухоме майно у розмірі 241,39 грн. - надано податкові декларації, податкове повідомлення-рішення, податкову вимогу, інтегровані картки Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-Будівельне підприємство «ФОРТ» із зазначених податків, довідки про заборгованість.

На момент розгляду справи в суді, вказані суми податкових зобовязань відповідачем не сплачені, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право зокрема звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Зважаючи на несплату у добровільному порядку відповідачем узгодженої податкової заборгованості ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача зазначеного податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову не заперечив, позовні вимоги визнав.

Відповідно до частини 3 статті 112 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відтак визнання адміністративного позову відповідачем не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав, свобод або інтересів, а тому - суд приймає його.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11,71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків платника податків у всіх банках та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування з податку на додану вартість, що належить такому платнику податків Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерно - Будівельне Підприємство «ФОРТ» (), а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків на користь УК у Ленінському районі м. Запоріжжя (код одержувача 38025423 в ГУДКС України у Запорізькій області МФО 813015) податкового боргу: з земельного податку з юридичних осіб в сумі 2 879,12 грн. (дві тисячі вісімсот сімдесят дев'ять гривень 12 копійок) (код платежу 18010500 на р/р 0006); з рентної плати за спеціальне використання води в сумі 740,54 грн. (сімсот сорок гривень 54 копійки) (код платежу 13020100 на р/р 0006); з податку на нерухоме майно в сумі 241,39 грн. (двісті сорок одна гривня 39 копійок) (код платежу 18010400 на р/р 0006).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.В. Татаринов