Справа № 802/1319/16-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

28 вересня 2016 р. Справа № 802/1319/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання Волощук А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Оскоми О.М.,

представника відповідача Лісного В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа без самостійних позовних вимог на предмет спору Вінницький зональний відділ Військової служби правопорядку, про визнання нечинними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання нарахувати та виплатити грошове і матеріальне забезпечення за час вимушеного прогулу, визнання недійсним запису про звільнення з військової служби,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:

- визнати нечинним та скасувати пункт 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2016 року № 56 "Про результати службового розслідування за фактом затримання військовослужбовців військової служби за контрактом" про накладення на водія автомобільної роти автомобільного батальйону солдата ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю за порушення вимог ст.ст. 11, 13, 49 Закону України "Про Статут Внутрішньої служби Збройних Сил України" та ст. 4 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України";

- визнати нечинним та скасувати пункт 5 параграф 3 наказу начальника 137 об`єднаного центру матеріально-технічного забезпечення (по особовому складу) від 30.06.2016 року № 27-РС про звільнення з військової служби в запас відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за пп. "е" п. 1 (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків) солдата ОСОБА_1 , водія автомобільного взводу автомобільної роти автомобільного батальйону;

- визнати нечинним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 02.07.2016 року № 148 про виключення солдата ОСОБА_1 , водія 2 відділення 2 автомобільного взводу 1 автомобільної роти автомобільного батальйону;

- поновити позивача на посаді водія 2 відділення 2 автомобільного взводу 1 автомобільної роти автомобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 з 30.08.2016 року;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу матеріальне і грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, яке він недоотримав внаслідок незаконного звільнення;

- визнати недійсним запис про звільнення з військової служби, зроблений у військовому квитку ОСОБА_1 , та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зробити дублікат військового квитка без запису про його звільнення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2016 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з підстав пропущення позивачем встановленого законом строку звернення до адміністративного суду. Клопотання обґрунтоване тим, що про рішення командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби позивачу стало відомо ще 30.06.2016 року, тоді як до суду він звернувся лише у вересні 2016 року. Водночас посилання позивача на положення ч. 4 ст. 99 КАС України є безпідставними, оскільки його скарга до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України не могла б вирішити спір між сторонами у досудовому порядку.

Позивач та його представник заявлене представником відповідача клопотання заперечили та пояснили, що ОСОБА_1 , як військовослужбовець, скористався своїм правом на оскарження рішення про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, подавши у строки, визначені ст. 88 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", скаргу старшому командирові, яким є Командувач Повітряних Сил Збройних Сил України. Відповідь за результатами розгляду скарги № 350/129/823 від 11.08.2016 року надійшла на адресу позивача 15.08.2016 року. Тому, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 99 КАС України, місячний строк для звернення до адміністративного суду необхідно обчислювати саме з цієї дати. Відтак, оскільки позовну заяву було подано 07.09.2016 року, передбачений ст. 99 КАС України строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Представник третьої особи в судове засідання на виклик суду повторно не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши думки учасників процесу, суд доходить висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду належить відмовити.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В силу вимог ч. 1, 3 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Предметом оскарження у цій адміністративній справі є насамперед рішення командира військової частини НОМЕР_1 у формі наказів від 30.06.2016 року № 56 та від 30.06.2016 року № 27-РС, якими позивача ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності.

При цьому позивач стверджує, що правомірність прийняття таких наказів він оскаржив до старшого командира, а саме Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, подавши відповідну скаргу 25.07.2016 року. Тому при обчисленні строку звернення до адміністративного суду слід керуватися положеннями ч. 4 ст. 99 КАС України. Відповідь за результатами розгляду скарги надійшла до нього 15.08.2016 року, а отже місячний строк звернення до суду не пропущено.

Натомість відповідач посилається на те, що чинним законодавством не передбачено можливості досудового порядку оскарження рішення про звільнення військовослужбовця старшому командирові. Більше того, скарга ОСОБА_1 від 25.07.2016 року надійшла Командуванню Повітряних Сил Збройних Сил України 08.08.2016 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції. Таким чином, на думку відповідача, позивачем не було дотримано і місячного строку на подання такої скарги до старшого командира, що додатково підтверджує наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відтак, вирішуючи питання про дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, насамперед необхідно встановити, чи передбачено чинним законодавством можливість досудового вирішення існуючого спору.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 87-1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця оскаржується в установленому законом порядку.

Крім того, згідно з ст. 88 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Правовий аналіз вказаних норм чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що військовослужбовець має право оскаржити рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення старшому командирові. Отже, законом передбачено досудовий порядок вирішення такої категорії спорів.

Представник відповідача, в цілому не заперечуючи право військовослужбовця на оскарження старшому командирові рішення про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, акцентує увагу суду на тому, що Командувач Повітряних Сил Збройних Сил України не міг скасувати накази про звільнення ОСОБА_1 , оскільки командир військової частини НОМЕР_1 не перевищував своїх повноважень.

Проте суд вказані доводи відхиляє, оскільки у даному випадку визначальним є те, чи мав позивач право на оскарження рішення про його притягнення до дисциплінарної відповідальності в позасудовому порядку, а не результати розгляду його скарги як такі, навіть якщо скарга була відхилена.

Більше того, статтею 93 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" передбачено, що старший командир не має права скасовувати або пом`якшувати дисциплінарні стягнення, накладені молодшим командиром, з причини суворості стягнення, якщо останній не перевищив наданої йому влади.

Тобто, в розумінні вимог цієї статті, у випадку встановлення факту перевищення молодшим командиром наданої йому влади при накладенні дисциплінарного стягнення, старший командир все ж таки має право скасувати дисциплінарне стягнення, накладене на військовослужбовця, або пом`якшити його.

В будь-якому разі, оскарження військовослужбовцем рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення зобов`язує старшого командира перевірити, чи не перевищив молодший командир наданої йому влади.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 скористався своїм законним правом та звернувся до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України зі скаргою щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення з військової служби, а отже ініціював досудовий порядок вирішення спору.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами позивача про те, що строк звернення до адміністративного суду у цій справі необхідно обчислювати з дати отримання позивачем відповіді на вищевказану скаргу, тобто починаючи з 15.08.2016 року.

Відповідно строк звернення до адміністративного суду позивачем не пропущено, оскільки позовну заяву до суду подано ним 07.09.2016 року.

Представник відповідача також вважає, що позивачем ОСОБА_1 не було дотримано місячного строку звернення зі скаргою до старшого командира, який передбачено ст. 88 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", оскільки така скарга надійшла на адресу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України лише 08.08.2016 року.

Оцінюючі вищезазначені доводи, суд виходить з того, що сторонами, а насамперед відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суду не надано доказів на підтвердження дати направлення позивачем скарги Командувачу Повітряних Сил Збройних Сил України.

Водночас за відсутності таких доказів суд не може ставити під сумнів посилання позивача на те, що вказане звернення він надіслав поштою 25.07.2016 року.

Крім того, представник відповідача фактично лише припускає, що скарга була подана ОСОБА_1 з пропущенням строку на її подання, однак жодних належних доказів на підтвердження цієї обставини суду не надає.

Разом з тим, судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях і відповідно до вимог ст. 159 КАС України повинно бути законним та обґрунтованим.

Більше того, на підтвердженням дотримання позивачем порядку звернення до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України свідчить сам факт розгляду скарги та надання на неї відповіді за № 350/129/823 від 11.08.2016 року. Інакше скарга позивача була б залишена без розгляду та по суті б не вирішувалась.

Враховуючи наведене суд приходить до переконання, що позивачем не пропущено строку звернення до адміністративного суду, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 102, 103, 155, 160, 162, 165, 186, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 з підстав пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.
Ухвала в повному обсязі складена 30.09.2016 року.

Суддя Сало Павло Ігорович