Справа № 826/18241/13-а
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

30 вересня 2016 року м. Київ № 826/18241/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів: Іщука І.О., Шулежка В.П. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Прокуратури Запорізької області
до третя особаМіністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України ДП «Державний проектний інститут «Запоріжцивілпроект»
про визнання протиправним та скасування наказу в частині,
В С Т А Н О В И В:

Прокуратура Запорізької області звернулась з позовом до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ДП «Державний проектний інститут «Запоріжцивілпроект» про визнання протиправним та скасування п.1.2 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.11.2012р. № 568 в частині затвердження у складі переліку майна, що не включається до складу цілісного майнового комплексу ДП "ЗАПОРІЖЦИВІЛПРОЕКТ", яке не підлягає приватизації та може бути реалізоване органами Державної податкової служби нерухомого майна: - забор бази відпочинку "Дружба" (адреса: м. Запоріжжя, вул. Садівництва, 1-д, інвентарний №01191); - замощення бази відпочинку "Дружба" (адреса: м. Запоріжжя, вул. Садівництва, 1-д, інвентарний №01192); - будівля бази відпочинку "Дружба" (адреса: м. Запоріжжя, вул. Садівництва, 1-д, інвентарний №00199); - навіс бази відпочинку "Дружба" (адреса: м. Запоріжжя, вул. Садівництва, 1-д, інвентарний №01190); - дрожки і тротуари (адреса: м. Бердянськ, вул. Макарова, 27, інвентарний №01038); - огорожа бази відпочинку "Фрегат" (адреса: м. Бердянськ, вул. Макарова, 27, інвентарний №01032); - будівля бази відпочинку "Фрегат" (адреса: м. Бердянськ, вул. Макарова, 27, інвентарний №00225/1); - господарча будівля бази відпочинку "Фрегат" (адреса: м. Бердянськ, вул. Макарова, 27, інвентарний №00225/2); - гараж бази відпочинку "Фрегат" (адреса: м. Бердянськ, вул. Макарова, 27, інвентарний №00225/3).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2014р. залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.08.2014р. в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.10.2015р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2014р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.08.2014р. скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Підставою для прийняття вказаного рішення касаційною інстанцією стало не з'ясування судами першої та апеляційної інстанції питання дотримання прокурором строків звернення до суду з адміністративним позовом та права на таке звернення.

Ухвалою суду від 04.11.2015р. справу прийнято до провадження.

Представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання.

Представник відповідача підтримав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув.

Розглянувши матеріали справи, з урахуванням вказівок ВАСУ, викладених в ухвалі від 13.10.2015 року, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає наступне.

Так, стаття 99 КАСУ визначає для суб'єкта владних повноважень загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, якщо в передбачених законом випадках не встановлено іншого.

Стаття 23 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII (в редакції чинній на час подання адміністративного позову) встановлює спеціальний п'ятнадцятиденний строк звернення прокурора до суду, який застосовується у таких випадках:

якщо звернення прокурора до суду пов'язане з наслідком розгляду чи ухиленням від розгляду подання прокурора;

якщо звернення прокурора до суду пов'язане з реагуванням прокурора на виявлені порушення закону з вимогою (вимогами) щодо усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли, відшкодування шкоди, скасування нормативно-правового акта, окремих його частин або приведення його у відповідність із законом, припинення незаконних дій чи бездіяльності посадових і службових осіб.

Суд зазначає, що частина п'ята статті 23 Закону «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII (в редакції чинній на час подання адміністративного позову) надає прокурору право звертатися з відповідними позовними вимогами, як з попереднім внесенням подання, так і без нього. Отже, саме лише невнесення прокурором подання щодо акта, який суперечить закону, не позбавляє прокурора права на звернення до суду з позовом.

У той же час відповідно до вимог статті 23 Закону «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII (в редакції чинній на час подання адміністративного позову) щодо п'ятнадцятиденного строку звернення прокурора з позовом до суду, що обчислюється з дня одержання повідомлення про відхилення подання або в разі неповідомлення прокурора про результати розгляду подання з дня закінчення визначеного прокурором строку для його розгляду, при цьому законодавчо не обмежується строк внесення самого подання прокурором.

Тобто в необмежений проміжок часу прокурором може бути внесено подання, а п'ятнадцятиденний строк звернення прокурора з позовом до суду обчислюється у вищезазначених випадках, що ставить прокурора у привілейоване положення порівняно з іншими учасниками процесу.

За своєю правовою природою подання прокурора не може слугувати механізмом продовження встановлених законом строків звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки це призведе до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах, що, у свою чергу, призведе до порушення стабільності у діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання останніми своїх функцій.

Отже, норми, які визначають ці строки, за своїм внутрішнім змістом щодо сфери дії частково не збігаються. Звернення прокурора до суду за вищевизначених умов в п'ятнадцятиденний строк, зокрема подання до суду позову, є лише складовою шестимісячного строку звернення до суду на подання позову, оскільки шестимісячний строк містить не тільки складову подання позову до суду, а й повноваження адміністративного суду перевіряти правомірність оскаржуваного акта, дії (бездіяльності), якщо позов поданий у цей строк.

У визначених випадках п'ятнадцятиденний строк звернення до суду (подання позову), встановлений для прокурора, є спеціальним у порівнянні зі шестимісячним строком звернення до суду інших суб'єктів владних повноважень та в інших випадках прокурора.

Отже, п'ятнадцятиденний строк обмежує прокурора на подання позовної заяви, але якщо він подав позов до суду в межах цього строку, то після цього стосовно розгляду спору по суті суд використовує свої повноваження на перевірку правомірності оскаржуваного акта, дії в межах шестимісячного строку, причини пропуску якого можуть визначатися поважними.

У той же час, відповідно до правової позиції ВАСУ, викладеній в ухвалі від 24.10.2013 року у справі К/800/22202/13 застосування п'ятнадцятиденного строку звернення до суду, передбаченого ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», можливе лише в тому разі, коли прокурор звертається до суду з позовом, зміст і вимоги якого відповідають змісту і вимогам відхиленого подання.

Як вбачається з матеріалів справи прокурор в своєму адміністративному позові просить визнати протиправним та скасуванти п.1.2 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.11.2012р. № 568 в частині затвердження у складі переліку майна, що не включається до складу цілісного майнового комплексу ДП "ЗАПОРІЖЦИВІЛПРОЕКТ", яке не підлягає приватизації та може бути реалізоване органами Державної податкової служби нерухомого майна, згідно з переліком.

Підставою для звернення до суду з адміністративним позовом став факт відхилення Мінрегіоном України подання прокурора, відповідний лист про що надійшов на адресу останнього 28.10.2013 року.

Відтак, прокурор у відповідності до приписів, передбачених ст.23 Закону України «Про прокуратуру» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, який надійшов 18 листопада 2013 року.

У той же час, як вбачається з подання №07/1/1-2060/2 вих 13 від 17.09.2013 року прокурор просив відповідача вжити заходів до усунення порушень вимог Конституції України та Закону України «Про управління об'єктами державної власності» шляхом виключення нерухомого майна ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» з переліку майна, передбаченого додатком 2 до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.11.2012 року №568.

Отже, зі змісту позовних вимог, заявлених прокурором в даній адміністративній справі та вимог подання вбачається, що вони є відмінними, а відтак, суд приходить до переконання, що не дивлячись на посилання прокурора в позові на підстави, передбачені ст.23 Закону України «Про прокуратуру» його фактично заявлено прокурором на виконання повноважень, передбачених ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ч.2 ст.60 КАС України.

Відтак, положення щодо строків звернення до суду, які визначені ст.23 Закону України «Про прокуратуру» до даного адміністративного позову застосовані бути не можуть.

У той же час прокурором в поясненнях від 22.12.2015 року №05/2-2561вих-15 було зазначено, що строк звернення до суду ним був пропущений оскільки територіально прокуратура знаходиться не в місті Києві, де було видано оскаржуваний наказ, а про його існування дізнався під час проведення прокурорської перевірки, а саме,- в жовтні 2013 року, у зв'язку із чим просив визнати причини пропуску строк звернення до суду з даним адміністративним позовом поважними.

Втім, суд не може погодитися з такими доводами оскільки, як вбачається з подання №07/1/1-2060/2 вих 13 від 17.09.2013 року про існування та протиправність оскаржуваного наказу прокурору було відомо ще до дати його внесення, а не в жовтні 2013 року, як посилався він у вищевказаних поясненнях.

Окрім цього, прокурором не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування інших обставин поважності пропуску строку звернення до суду з позовом, а відтак суд, з урахуванням викладеного вище, приходить до переконання про їх відсутність та пропуск прокурором шестимісячного строку, визначеного ст.99 КАС України.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п. 9. ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Отже, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що позивачем не наведено обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин, підстав для поновлення цього строку не має, у зв'язку з чим клопотання представника Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України підлягає задоволенню, а позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про залишення позовної заяви Прокуратури Запорізької області без розгляду задовольнити.

2. Адміністративний позов Прокуратури Запорізької області до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, третя особа - ДП «Державний проектний інститут «Запоріжцивілпроект» про визнання протиправним та скасування наказу в частині - залишити без розгляду.

3. Ухвалу направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: І.О. Іщук

В.П. Шулежко