Справа № 826/14571/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

26 вересня 2016 року м. Київ № 826/14571/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1
до треті особи Кабінету Міністрів України 1) Міністерств освіти і науки України 2) Національний юридичний університет ім. Ярослава Мудрого 3) Державна аудиторська служба України
провизнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерств освіти і науки України, Національний юридичний університет ім. Ярослава Мудрого, Державна аудиторська служба України про визнання протиправною бездіяльність у зв'язку із невиконанням Указу Президента України від 21.06.2001 №457 «Питання Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого» із змінами і доповненнями, внесеними Указами Президента України від 7 серпня 2001 року N 591/2001, від 31 грудня 2004 року N 1610/2004, в частині вирішення в установленому порядку питання щодо збільшення вдвічі оплати праці працівників Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, а в дійсний час Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого та спонукання відповідача виконати належним чином вищевказаний указ.

Частиною другою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно із частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014 у справі № 826/236/14.

В даному адміністративному позові, позивачем оскаржується бездіяльність відповідача щодо невиконанням Указу Президента України від 21.06.2001 №457 «Питання Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого» із змінами і доповненнями, внесеними Указами Президента України від 7 серпня 2001 року N 591/2001, від 31 грудня 2004 року N 1610/2004.

Указом Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» із змінами і доповненнями, внесеними Указами Президента України від 4 грудня 1997 року N 1327/97, від 10 листопада 1998 року N 1235/98, встановлено, що закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України не пізніш як у п'ятнадцятиденний строк після їх прийняття у встановленому порядку і підписання підлягають оприлюдненню державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Офіційними друкованими виданнями є: "Офіційний вісник України"; "Відомості Верховної Ради України"; газета "Урядовий кур'єр". Акти Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України можуть бути в окремих випадках офіційно оприлюднені через телебачення і радіо. Офіційне оприлюднення нормативно-правових актів здійснюється після включення їх до Єдиного державного реєстру нормативних актів із зазначенням присвоєного їм реєстраційного коду.

Нормативно-правові акти можуть бути опубліковані в інших друкованих виданнях лише після їх офіційного оприлюднення відповідно до статті 1 цього Указу. Нормативно-правові акти, опубліковані в інших друкованих виданнях, мають інформаційний характер і не можуть бути використані для офіційного застосування.

Громадяни, державні органи, підприємства, установи, організації під час здійснення своїх прав і обов'язків повинні застосовувати закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, опубліковані в офіційних друкованих виданнях або одержані у встановленому порядку від органу, який їх видав.

Нормативно-правові акти Верховної Ради України і Президента України набирають чинності через десять днів з дня їх офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні.

Відповідно до частини п'ятої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може збирати докази з власної ініціативи.

На виконання вище перелічених норм чинного законодавства України, судом було встановлено, що Указ Президента України від 31 грудня 2004 року N 1610/2004 «Про внесення зміни до Указу Президента України від 21 червня 2001 року N 457» не містить положень щодо дати набрання чинності.

Судом було встановлено, що Указ Президента України від 31 грудня 2004 року N 1610/2004 «Про внесення зміни до Указу Президента України від 21 червня 2001 року N 457» був опублікований в періодиці: Офіційний вісник України, 2005, № 1 (21.01.2005), ст. 10.

Відтак, позивач ще в січні 2005 року повинен був дізнатися про бездіяльність відповідача щодо невиконання вимог вищевказаного нормативно-правового акта, однак, ОСОБА_1 лише 19.09.2016 подав позовну заяву до Окружного адміністративного суду міста Києва для захисту порушених правах та інтересів, тобто понад 11 (одинадцять) років з дня, коли повинен був дізнатися про існування оскаржуваного нормативно-правового акта та бездіяльності щодо його невиконання відповідачем.

Згідно із статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Будь-яких доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного у матеріалах справи не міститься.

З огляду на викладене, оскільки позивач звернувся з пропущенням встановленого законодавством строку звернення до адміністративного суду та враховуючи те, що суд на підставі поданої ним позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до пункту 9 частини першої та частини другої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Про залишення позовної заяви без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржена.

Відповідно до частини сьомої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, копія ухвали про залишення позовної заяви без розгляду невідкладно надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись статтями 99, 100, 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Адміністративний позов - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою та її додатками надіслати позивачу негайно.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Огурцов