Справа № 712/6816/16-а
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/6816/16-а
Провадження № 2-а/712/252/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративними позовами до Державної фінансової інспекції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 30.03.2016 року Державною фінансовою інспекцією в Черкаській області було складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради за період з 01.07.2012 року по 30.11.2015 року (№06-16/06).

20.04.2016 року на адресу КП «Придніпровська СУБ» надійшла вимога Державної фінансової інспекції в Черкаській області від 13.04.2016 року № 23-06/27-2307.

23.05.2016 року головним державним фінансовим інспектором відділу інспектування у сфері послуг Державної фінансової інспекції в Черкаській області ОСОБА_2 було складено та вручено їй протокол про адміністративне правопорушення за № 23-24/2016, а також повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Не погоджуючись з обставинами викладеними в протоколі, на адресу відповідача нею було направлено відповідні заперечення.

01.06.2016 року їй було вручено постанову про накладення адміністративного стягнення за № 23-196/2016, згідно якої її було визнано винною у порушенні законодавства з фінансових питань та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Вважає, що висновки відповідача є необґрунтованими та безпідставними, а постанова про накладення адміністративного стягнення повинна бути скасована.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення, Державною фінансовою інспекцією в Черкаській області було виявлено ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку ревізією було встановлено зайве нарахування та виплату протягом червня 2013 працівникам Підприємства (трактористам та машиністу екскаватора) доплати за розширення зони обслуговування на загальну суму 15524,76 гривень, що призвело до внесення недостовірних даних у звіті ф. № 2 «Звіт про фінансові результати» (Звіт про сукупний дохід) на відповідну суму в період з 01.07.2012 року по 30.11.2015 року, що є порушенням ч. І ст. 15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95 з урахуванням п. 5 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР «Про порядок та умови суміщення професій (посад)» від 04.12.1981 року № 1145; ч. 2 ст. 97 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року № 322-VІІІ; п. 2.15 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88; п. 16 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.03.1999 року № 87; Додатку № 3 «Перелік доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових окладів працівників» до розділу V Колективного договору 2009-2011, Додатку А «Перелік доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових окладів працівників» до Положення про встановлення доплат і надбавок Колективного договору 2014-2017.

В даному випадку зазначене порушення не обґрунтовується відповідачем жодним чином, а наведені нормативно-правові акти, або взагалі не передбачають правопорушень, або є такими що втратили чинність.

Згідно наказів КП «Придніпровська СУБ», трактористам та машиністу екскаватора Підприємства протягом періоду з лютого по червень 2013 встановлено доплату за розширення зони обслуговування. При цьому слід зауважити, що доплату встановлено не за суміщення посад (професій), а за розширення зони обслуговування.

Покладені на неї обовязки визначені посадовою інструкцією бухгалтера, яка затверджена Директором КП «Придніпровська СУБ» ЧМР.

Доплати працівникам встановлювались згідно відповідних наказів КП «Придніпровська СУБ» ЧМР. Згідно її посадової інструкції, в межі її компетенції не входить вивчення, визначення доцільності або оскарження наказів по підприємству. Тому в даному випадку вона виконувала свої обовязки згідно посадової інструкції в межах виконання наказу КП «Придніпровська СУБ» ЧМР.

Вищезазначені факти та обґрунтування стверджують про необґрунтованість та безпідставність висновку відповідача та як наслідок притягнення її до адміністративної відповідальності.

Також зі сторони відповідача малися порушення процесуальних норм притягнення її до адміністративної відповідальності.

Просить суд визнати дії Державної фінансової інспекції в Черкаській області неправомірними. Визнати неправомірною та скасувати постанову Державної фінансової інспекції в Черкаській області про накладення адміністративного стягнення за № 23-196/2016 від 30.05.2016 року. Стягнути з Державної фінансової інспекції в Черкаській області судовий збір, в сумі 551 грн. 21 коп.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд в позові відмовити, надали заперечення, які приєднані до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 23.03.2016 року головним державним фінансовим інспектором відділу інспектування у сфері послуг Державної фінансової інспекції в Черкаській області винесена вимога директору КП «Придніпровська СУБ» ЧИР про надання пояснень щодо нарахування та виплати протягом періоду з 01.02.2013 року по 30.06.2013 року трактористам та машиністу екскаватора підприємства доплати за розширення зони обслуговування за умови відповідності фактичної та штатної чисельності працівників за вищевказаними посадами, та надати підтверджуючі документи. Вказана вимога отримана КП «Придніпровська СУБ» ЧМР 23.03.2016 року.

30 березня 2016 року Державною фінансовою інспекцією в Черкаській області було складено акт № 06-16/06 ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради за період з 01.07.2012 року по 30.11.2015 року.

23 травня 2016 року головним державним фінансовим інспектором відділу інспектування у сфері послуг Державної фінансової інспекції в Черкаській області ОСОБА_2 при ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 ДФІ № 23-24/2016 відносно ОСОБА_1, відповідно до якого виявлено ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку, а саме: ревізією, проведеною за період з 01.07.2012 року по 30.11.2015 року (акт від 30.03.2016 року № 06/-16/06), встановлено зайве нарахування та виплату протягом червня 2013 року працівникам Підприємства (трактористам та машиністу екскаватора) доплати за розширення зони обслуговування на загальну суму 15524,76 грн., що призвело до внесення недостовірних даних у звіті ф. № 2 «Звіт про фінансові результати» (Звіт про сукупний дохід), на відповідну суму. Вказаним протоколом ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

30 травня 2016 року заступником начальника Державної фінансової інспекції в Черкаській області ОСОБА_4 винесено постанову № 23-196/2016 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП (порушення законодавства з фінансових питань) та накладено штраф у розмірі 170 грн.

Всі нормативні документи, якими керувалася Державна фінансова інспекції при притягненні позивача до адміністративної відповідальності є чинними. ОСОБА_3 Міністрів СРСР «Про порядок і умови суміщення професій (посад)» від 04.12.1981 №1145 діє в частині тих пунктів, які містять загальні норми і принципи форми роботи працівників.

В позовній заяві позивач посилається на те, що постановою ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 04.12.1981 року № 1145 «Про порядок і умови суміщення професій (посад)» визначено, що до поняття суміщення професій (посад) включаються поняття розширення зони обслуговування та збільшення обєму виконаних робіт. Дане посилання є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 Кодексу законів про працю України суміщення професій (посад), - можливість виконання працівником на тому ж підприємстві, в установі, організації разом з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткової роботи по іншій професії (посаді) або обовязків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від основної роботи.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 27.07.2009 №426/13/84-09 під розширенням зони обслуговування слід розуміти виконання поряд зі своєю основною роботою обумовленою трудовим договором, додаткового обсягу робіт за однією й тією ж професією або посадою.

Тобто, під час суміщення професій здійснюється додаткова робота по іншій професії, а при розширені зони обслуговування виконується робота за аналогічною професією (посадою), а тому твердження позивача, що суміщення професій включає в себе поняття зони обслуговування є таким, що не відповідає дійсності.

Згідно до листа Міністерства соціальної політики України від 29.04.2013 року № 61/06/186-13 основною умовою, при якої може бути встановлена доплата за розширення зони обслуговування або збільшення обсягу робіт, є наявність вакантної посади в штатному розписі підприємства. За відсутності вакансії встановити доплату за розширення зони обслуговування неможливо, оскільки немає ні відповідних тарифних ставок і окладів, ні економії, розрахованої за ставками (окладами).

Таким чином, у звязку з відсутністю вакантної посади, здійснення доплат працівникам за розширення зони обслуговування є необґрунтованим та таким, що суперечить чинному законодавству.

Позивач ігнорує вказане розяснення Міністерства соціальної політики України обґрунтовуючи встановленням доплат скороченням чисельності працівників (змін в організації виробництва).

Відповідно до ч. З ст. 32 Кодексу законів про працю України у звязку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці (системи та розміру оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення чи скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів та найменування посад тощо) працівник має бути повідомлений не пізніше як за два місяці.

Дана стаття КЗпП вказує на порядок та терміни повідомлення осіб про зміни в організації виробництва, а не є нормою, яка безпосередньо передбачає доплати за скорочення чисельності працівників.

Позивачем зазначено, що роботи виконуються при сталому обємі, тобто в тому розмірі, в якому вони зазвичай здійснюються без додаткових навантажень, однак відповідно до наказів за січень червень встановлення доплат за розширення зони обслуговування включає виконання поряд з основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткової роботи.

Згідно з п. 1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939 органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).

В п. 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 зазначено, що ревізія проводиться шляхом: документальної перевірки, що передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, договорами, розпорядчими та іншими документами об'єкта контролю, пов'язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності, фактичної перевірки, що передбачає контроль за наявністю грошових сум, цінних паперів, бланків суворої звітності, оборотних і необоротних активів, інших матеріальних і нематеріальних цінностей тощо.

Таким чином до компетенції Держфінінспекції входить документальна перевірка фінансових питань.

Позивач в позовній заяві стверджує про те, що обовязки, покладені на неї відповідно до посадової інструкції вона виконувала в межах своєї компетенції, що виключає їх вивчення, визначення доцільності та оскарження.

Однак, відповідно до п. 2.15 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1996 № 88 та зареєстрованого Міністерством юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників.

В даному випадку нормативним документом є наказ директора, який містить письмове розпорядження про виконання певних дій (щодо нарахування доплат працівникам), відповідно до якого бухгалтером 1 категорії ОСОБА_1 здійснювалися відповідні нарахування, без дотримання чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за одне адміністративне правопорушення, а не за два, як нею зазначається, а саме: ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку, так ревізією, проведеною за період з 01.07.2012 по 30.11.2015 (акт від 30.03.2016 № 06-16/06), встановлено зайве нарахування та виплату протягом січня-червня 2013 року працівникам підприємства (трактористам та машиністу екскаватора) доплат за розширення зони обслуговування на загальну суму 15524,76 гривень, що призвело до внесення недостовірних даних у Звіт ф. № 2 «Звіт про фінансові результати» (Звіт про сукупний дохід) на відповідну суму.

Посилання позивача на порушення Держфінінспекцією в Черкаській області вимог ст. 36 КУпАП є безпідставним.

Позивач стверджує, що на момент винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення від 30.05.2016 № 23-196/2016, закінчився строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ст. 38 КУпАП.

На момент завершення ревізії, та на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності порушення зазначені в постанові не були усунуті, а отже носять триваючий характер.

Датою виявлення правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, вважається дата складання акту ревізії - 30.03.2016, в якому зафіксовано правопорушення, а кінцевою датою притягнення до адміністративної відповідальності винної особи, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 38 КУпАП, за дане правопорушення є 30.05.2016 року.

Оскільки постанова ДФІ в Черкаській області № 23-196/2016 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена 30.05.2016 року, відповідно, строки накладання адміністративного стягнення було дотримано.

Притягнення Позивача до адміністративної відповідальності проведено у межах термінів, встановлених ст. 38 КУпАП.

Підтвердженням зазначеного є й лист Головного контрольно-ревізійного управління України від 18.06.2009 № 25-18/745 «Щодо трактування разових та триваючих порушень за статтями 164-2, 164-12, 164- 14 КУпАП», відповідно до якого, ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку (що стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності), є триваючим правопорушенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що постанова від 30.05.2016 № 23-196/2016 про накладення адміністративного стягнення є такою, що відповідає вимогам КУпАП, винесена в межах повноважень з повним, всебічним та обєктивними зясуванням обставин, що мали значення для правильного вирішення справи, а відповідачами спростовано доводи позивача та доведено правомірність своїх дій, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно до ч. 1 ст. 94 КАС України у разі відмови позивача від адміністративного позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються.

Керуючись Конституцією України, ст. 69, 72, 94, 104-106, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Головуючий: