Справа № 332/1735/16-а(2-а/332/78/16)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2016 рокусправа № 332/1735/16-а(2-а/332/78/16)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2016 року по справі № 332/1735/16-а (2-а/332/78/16) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до УПСЗН Запорізької міської ради по Заводському району (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача під час проведення виплат щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у меншому розмірі ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату йому щорічної разової грошової допомоги, яка виплачується до 5 травня, як інваліду другої групи, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2013 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум, як інваліду війни третьої групи, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вказував на те, що він як інвалід війни має право на грошову допомогу до 5 травня у розмірах визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Постанова Кабінету Міністрів України, яка встановлює розмір грошової допомоги до 5 травня не є профільною нормою, звужує права осіб, тому не може розповсюджуватись на спірні відносини та встановлювати розмір виплати, яка передбачена Законом.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що виплати, які здійснюються особам як грошова допомога до 5 травня регулюються постановами Кабінету Міністрів України, якими передбачено конкретний розмір грошової допомоги, інший ніж просив позивач.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 має статус ветерана війни - учасника війни, що підтверджується відповідним посвідченням серії АБ № 577653. Перебуває на обліку в УПСЗН Запорізької міської ради по Заводському району як особа на яку поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має пільги встановлені законодавством України, встановлені для ветеранів війни - інвалідів війни.

В матеріалах справи наявна довідка від 27.04.2016 року № 03/01-21/2521 про отримання ОСОБА_1 грошової допомоги до 5 травня, як учасник бойових дій з 15.01.2013 року, як інвалід війни 2 групи, з 12.12.2014 року як інвалід війни 3 групи. Щорічна разова грошова допомога виплачена у розмірі: в 2013 році 2110,00 грн., в 2014 році 2250,00 грн., в 2015 році 2200,00 грн., в 2016 році 2310,00 грн.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, на отримання допомоги у тому числі грошової до 5 травня, визначені та закріплені в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, та іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При цьому, у 2016 році виплата допомоги позивачу здійснювалась згідно положень постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року, якою установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 2975 гривень; II групи - 2600 гривень; III групи - 2310 гривень.

Отже, при визначенні розміру грошової допомоги учасникам війни до 5 травня слід керуватись постановами Кабінету Міністрів України, оскільки Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та нормами Бюджетного кодексу України дозволено визначати розмір допомог Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України. Порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, регулюється Кабінетом Міністрів України відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином колегія суддів доходить висновку про правомірність дій УПСЗН Запорізької міської ради по Заводському району при здійсненні нарахування разової грошової допомоги ОСОБА_1 як особі, що має статус учасника війни у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України.

Відносно позовних вимог про зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги, яка виплачується до 5 травня, як інваліду другої групи, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2013 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум, як інваліду війни третьої групи, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014 рік, 2015 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи адміністративний позов подано до суду 03.06.2016 року, однак позивач просить суд розглянути позовні вимоги щодо виплати йому суми грошової допомоги за 2013, 2014, 2015 роки та не вказує поважність причин пропуску ним строку для звернення до суду за захистом своїх інтересів, а отже, позовні вимоги підлягають розгляду тільки за 2016 рік.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Між тим, позивачем у справі необґрунтовано поважності причин пропуску строку для звернення до суду.

Отже, суду першої інстанції слід було залишити без розгляду позовні вимоги у частині щодо зобов'язання провести перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги, яка виплачується до 5 травня, як інваліду другої групи, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2013 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум, як інваліду війни третьої групи, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014 рік, 2015 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо 2013 - 2015 років включно та позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 202, ст.ст.203, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2016 року по справі № 332/1735/16-а (2-а/332/78/16) - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району провести перерахунок та виплату йому щорічної разової грошової допомоги, яка виплачується до 5 травня, як інваліду другої групи, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2013 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум, як інваліду війни третьої групи, відповідно до ст. 13 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014 рік, 2015 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум та позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук