Справа № 344/9671/15-а
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/9671/15-а
Провадження № 2-а/344/260/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1,

при секретарі с/з: ОСОБА_2,

за участю представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_6 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради, про визнання дій неправомірними та зобовязання винести проект рішення на сесію міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернувся в липні 2015 року в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання неправомірними дії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про вилучення з «Програми приватизації комунального майна територіальної громади м.Івано-Франківська на 2015-2017 роки» пакету акцій в кількості 51.22%, що належать територіальній громаді міста у статутному капіталі ПрАТ «АТП-0928»; зобовязати виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради внести на найближчу сесію проект рішення про внесення змін до «Програми приватизації комунального майна територіальної громади м.Івано-Франківська на 2015-2017 роки» в частині включення в Додаток 1 до Програми «Перелік обєктів комунальної власності, які підлягають приватизації щляхом викупу» пакету акцій що належать територіальній громаді міста у статутному капіталі ПрАТ «АТП-0928».

Ухвалою від 22.07.2015р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська, та Департамент комунального, транспорту і звязку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду (суддя Татарінова О.А.) від 09.09.2015р. закрито провадження в справі.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016р. ухвалу Івано-Франківського міського суду від 09.09.2015р. скасовано та направлено для продовження розгляду.

Ухвалою нового складу суду (суддя Польська М.В.) від 22.04.2016р. прийнято дану справу до провадження.

Ухвалою суду від 08.06.2016р. замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради.

В судовому засіданні представник позивача вимоги адміністративного позову підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову заперечив, в т.ч. з підстав зазначених в письмових запереченнях.

Представники третьої особи вважали позовні вимоги безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, всебічно, повно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_6, як акціонеру ПрАТ «АТП-0928», належить 40.3% пакета акцій, а територіальній громаді міста у статутному капіталі ПрАТ «АТП-0928» - пакет акцій в кількості 51.22%, дана обставина підтверджена сторонами та визнається.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позові, а представник у поясненнях зазначив, що відповідно до ст..8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» в редакції на час прийняття рішення про приватизацію, з моменту прийняття такого рішення здійснюється підготовка обєкта до приватизації (встановлення ціни, опублікування інформації тощо). Строк підготовки до приватизації 2 місяці. Однак, ні на виконання Програми приватизації на 2011-2013 роки, ні до такої ж Програми на 2014 рік (рішення міської ради від 13.03.2014р.), відповідних дій до кінця 2013 року чи до кінця 2014 року вчинено не було.

Так, як вбачається з матеріалів справи, попередньо рішенням Івано-Франківської міської ради від 25.04.2013 року №1040-35 в «Переліку обєктів комунальної власності, які підлягають приватизації у 2011-2013 роках» (п.50 додатку №3) був включений обєкт пакет акцій що належать територіальній громаді міста у статутному капіталі ПрАТ «АТП-0928» (а.с.6).

Висновок про вартість частки комунальної власності в статутному капіталі ПрАТ «АТП-0928» складений був після закінчення строку дії Програми 2011-2013 року, та прийняття нової Програми на 2014 рік, тільки аж 31.07.2014 року.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 13.03.2014р. №1359-43 було затверджено Програму приватизації на 2014 рік, в додатку якого про «Перелік обєктів…», акції територіальної громади міста у статутному капіталі ПрАТ «АТП-0928» включені не були (а.с.48-51).

В проекті рішення відповідача щодо такого переліку обєктів у Програмі приватизації на 2015-2017 роки, який розглядався на засіданні виконкому 12.02.2015р., пакет акцій територіальної громади міста у статутному капіталі ПрАТ «АТП-0928» був включений. Однак, на засіданні виконкому Івано-Франківської міської ради саме даний обєкт приватизації, було виключено з рішення при голосуванні, про що повідомлено позивача на його звернення (а.с.8-9). Після чого рішенням ради від 24.02.2016р. затверджено «Програму приватизації комунального майна територіальної громади міста на 2015-2017 роки», в яку пакет акцій що належать територіальній громаді міста у статутному капіталі ПрАТ «АТП-0928» включено не було, оскільки такий і не погоджено виконавчим комітетом міської ради.

Зважаючи на такі дії виконкому, який як стверджує позивач, перебрав на себе повноваження власника комунального майна щодо визначення доцільності чи недоцільності приватизації майна міською радою, є порушенням в межах повноважень визначених законом, що призвело до не розгляду взагалі такого питання самим власником міською радою у виключні повноваження якої входить таке право. Окрім того, як зазначав позивач а в засіданнях його представник, за умовами Концепцій приватизації комунального майна в м.Івано-Франківську (а.с.26-31) передумовою виключення обєкту з переліку на приватизацію є тільки не затвердження радою двічі висновку про оцінку майна.

Як слідує з матеріалів адміністративної справи, відповідно до положення про Фонд комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська (а.с.18-19), він здійснював управління обєктами комунальної власності територіальної громади міста та інших обєктів визначених міською радою та виконкомом, в т.ч. формував та за погодженням з виконкомом подавав на затвердження ради переліки обєктів комунальної власності, затверджує плани приватизації тощо (п.2.2.2 Положення).

Відповідно до Положення про Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради, який є правонаступником Фонду комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська (а.с.134-142) даний Департамент також формує виключно за погодженням з виконавчим комітетом переліки обєктів, способи приватизації та програму приватизації (п.2.2.1.9).

Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначив, що виконком діяв в межах повноважень визначених ст.29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а зобовязання виконкому внести таке питання, що є предметом спору, на розгляд сесії міської ради є втручанням у повноваження відповідача. Також висловлено заперечення щодо можливого такого продажу акцій - шляхом викупу, як вказує в позовних вимогах позивач.

Заперечуючи позовні вимоги третя особа Фонд комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська зазначив, що за ст..5-1 Закону України «Про приватизацію державного майна» обєкти класифікуються за групами, а в групу «В» входять акції акціонерних товариств, утворених в процесі приватизації та корпоратизації. Згідно рішення міської ради від 06.03.1996р., 02.09.1997р. комунальне автотранспортне підприємство-0928, приватизоване шляхом продажу акцій ВАТ, залишивши 51% акцій за міською радою, в подальшому дане підприємство перейменоване у ПАТ (а.с.62-64), та входить в групу ОСОБА_7 посилання позивача на ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» є безпідставним. За Законом України «Про приватизацію державного майна» приватизація групи В здійснюється шляхом продажу акції що належать державі на аукціоні, за конкурсом, на фондових біржах та іншими способами. Звертаючись до відповідача із заявою, позивач також не надав необхідні документи за ст..12 Закону України «Про приватизацію державного майна». Програма приватизації, де було включено пакет акцій, про які зазначає позивач, втратила чинність в кінці 2013 року і не діяла в подальшому, а тому посилання позивача не є вірними.

Представник Департамент комунального, транспорту і звязку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вважає що спір взагалі не стосується третьої особи, оскільки цей департамент не є ні проектантом рішень, ні органом який б вирішував питання спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень визначених законом приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За ст..1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами

Посилання в обгрунтування вимог позивача на те, що за ст..8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» в редакції на час прийняття рішення міської ради від 25.04.2013 року №1040-35, повинна була бути здійснена підготовка радою обєкта (пакету акцій) до приватизації (встановлення ціни, опублікування інформації тощо впродовж 2 місяців, є невірною, оскільки предметом спору не є бездіяльність міської ради по виконанню рішення 2013 року. Тим паче, що в 2014 році такий обєкт приватизації не було включено власником міською радою в перелік на приватизацію, і таке також не оскаржувалось позивачем і не є предметом даного спору.

Щодо оскарження неправомірності дій відповідача про не включення в Програму приватизації на 2015-2017 роки пакету акцій в кількості 51.22%, що належать територіальній громаді міста у статутному капіталі ПрАТ «АТП-0928» та зобовязання виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради внести на найближчу сесію проект рішення про внесення змін до «Програми приватизації комунального майна територіальної громади м.Івано-Франківська на 2015-2017 роки» в частині включення в Додаток 1 до Програми «Перелік обєктів комунальної власності, які підлягають приватизації щляхом викупу» пакету акцій що належать територіальній громаді міста у статутному капіталі ПрАТ «АТП-0928», то слід зазначити таке.

За ст.. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: в т.ч. підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо визначення сфер господарської діяльності та переліку об'єктів, які можуть надаватися у концесію, подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

Це також передбачено і Положеннями юридичних осіб, що готують на засідання виконавчого комітету такі пропозиції по приватизації майна, про що зазначено вище.

За ст..53, 59 вищевказаного закону рішення приймаються більшістю голосів від загального складу виконкому.

Отже, виконавчий комітет діяв у межах наданих йому законом власних погоджень.

В подальшому, у разі б такого прийняття рішення з ухваленням виконкомом проекту пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації, рада за вимогами п.30 ч.1 ст..26 цього ж закону мала б розглядати дане питання на сесії.

Крім цього, слід також зазначити щодо позовних вимог на те, що за ч.5-8 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому продавати їх, вирішувати питання їхнього відчуження. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

А тому вимоги про включення до програми приватизації обєкта власності, що належить міській раді, з визначеним конкретного способу приватизації шляхом викупу, є втручанням у право власника розпоряджатися своїм майном.

Доводи позивача в обґрунтування вимог позову про те, що за п.8.6 Концепції приватизації комунального майна в місті, обєкти приватизації висновки про вартість яких двічі виносились на сесію міської ради і не набрали необхідної кількості голосів для їх затвердження, залишаються в оренді і можуть бути вилучені з переліку обєктів, які підлягають приватизації у поточному році, не є вірними, так як даний пункт стосується повторного не затвердження висновку про вартість обєкта, та стосовно тих обєктів що є в оренді. Предметом ж спору не є не затвердження радою висновку про вартість обєкта приватизації, тим паче такого, що є в оренді, як і те, що рада виключила такий обєкт приватизації під час програми, в який його було включено, в поточному році.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст..2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, суд має встановити порушення прав особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що позовні вимоги не є обгрунтованими, оскільки позивач не довів порушення його права оскаржуваним рішенням, він є власником майна (частина акцій) право на яке ніким не порушується, а міська рада є власником майна та має право на володіння, користування та розпорядження своїм майном, в т.ч. на погодження виконавчим комітетом питань, що стосуються відчуження її майна, за вимогами ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19, 144 ч.1 Конституції України, ст..1, 29, 53, 59, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтями 2, 7, 8, 9, 11, 17,18, 71, 158, 159, 160-163, ч.2 ст.171-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради, про визнання дій неправомірними та зобовязання винести проект рішення на сесію міської ради відмовити..

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Польська М.В.