Справа № 816/581/16
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 р. Справа № 816/581/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016р. по справі № 816/581/16

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"

до Державної екологічної інспекції у Полтавській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі по тексту позивач, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції в Полтавській області (далі по тексту відповідач, ДЕІ в Полтавській області), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати пункти 2-166, 169-177, 179-196, 213-215 Припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області від 07 квітня 2016 року № 06-23-14.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року по справі № 816/581/16 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року по справі № 816/581/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі та надісланих поясненнях зазначив, що винесений Державною екологічною інспекцією у Полтавській області припис в частині пунктів 2-166, 169-177, 179-196, 213-215 є протиправним, оскільки прийнятий із порушенням вимог природоохоронного законодавства, а тому підлягає скасуванню. Таким чином, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а його позовні вимоги - задоволенню.

Відповідач, у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, з наведених підстав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року по справі № 816/581/16 залишити без змін.

У надісланому клопотанні просив розгляд справи провести без участі його представника.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що відповідач по справі належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представника відповідача.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Державною екологічною інспекцією в Полтавській області в період з 14 березня 2016 року по 01 квітня 2016 року проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

За результатами проведеної перевірки Державною екологічною інспекцією у Полтавській області складено Акт від 01 квітня 2016 року № 59/01-01-14 (т.1, а.с. 81-104), у якому відображені виявлені в ході перевірки порушення позивачем вимог природоохоронного законодавства.

Не погоджуючись з висновками зазначеного вище акта, позивачем на адресу Державної екологічної інспекції в Полтавській області направлено письмові зауваження від 01 квітня 2016 року до Акта від 01 квітня 2016 року № 59/01-01-14 (т.1, а.с. 119-212).

На підставі вказаного Акта перевірки з метою усунення порушень природоохоронного законодавства відповідачем складено Припис від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 (т.1, а.с. 17-31), яким позивача зобов'язано надати контролюючому органу ряд документів, звітності та інформацію, а також наказано ліквідувати засмічення, отримати спеціальний дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами та додержуватись вимог дозволу на спеціальне водокористування в частині влаштування огорожі першого поясу (суворого режиму) зони санітарної охорони навколо водної свердловини.

Позивач, не погоджуючись із діями відповідача щодо правомірності винесення Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 в частині пунктів 2-166, 169-177, 179-196, 213-215, звернувся до суду з даним позовом про скасування рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні останніх, діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 Припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що пунктом 2 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 позивача зобовязано отримати висновок державної екологічної експертизи на устаткування для виробництва пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива на відповідних об'єктах.

В ході проведення планового заходу (перевірки) позивача встановлено, що останній у своїй діяльності експлуатує устаткування для виробництва пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива.

Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Відповідно до ст. 26 вказаного Закону, в Україні здійснюються державна, громадська та інші види екологічної експертизи. Порядок проведення екологічної експертизи визначається законодавством України.

Приписами ст. 27 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» закріплено, що екологічній експертизі підлягають: а) проекти схем розвитку і розміщення продуктивних сил, розвитку галузей економіки, генеральних планів населених пунктів, схем районної планіровки; в) проекти інструктивно-методичних і нормативно-технічних актів та документів, які регламентують господарську діяльність, що негативно впливає на навколишнє природне середовище; г) документація по створенню нової техніки, технології, матеріалів і речовин, у тому числі та, що закуповується за кордоном; д) матеріали, речовини, продукція, господарські рішення, системи й об'єкти, впровадження або реалізація яких може призвести до порушення норм екологічної безпеки та негативного впливу на навколишнє природне середовище; е) документація щодо генетично модифікованих організмів, що призначаються для використання у відкритій системі.

Екологічній експертизі можуть підлягати екологічно небезпечні діючі об'єкти та комплекси, в тому числі військового та оборонного призначення.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державна екологічна експертиза проводиться відповідно до Закону України «Про екологічну експертизу».

У відповідності до статті 5 Закону України "Про екологічну експертизу", оцінка впливу діяльності об'єктів екологічної експертизи на стан навколишнього природного середовища, і якість природних ресурсів є однією з цілей екологічної експертизи.

Статтею 13 Закону України "Про екологічну експертизу" передбачено, що здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Пунктом 1 Переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року № 808 передбачено діяльність у сфері теплової енергетики при використанні устаткування для виробництва електроенергії, пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива.

Отже, вказана діяльність є такою, що становить підвищену екологічну небезпеку та передбачає обовязкове здійснення державної екологічної експертизи.

Висновок державної екологічної експертизи на устаткування для виробництва пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива на відповідних об'єктах позивачем на вимогу контролюючого органу надано не було, що стало підставою для відображення в пункті 2 спірного припису вищевказаного порушення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що п. 2 припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 є правомірним.

Разом з тим, оскільки із набранням чинності 19.11.2013 року Переліком №808 у суб'єктів господарювання виник в силу ст. 13 Закону України «Про екологічну експертизу» обов'язок забезпечити проведення державної екологічної експертизи видів та об'єктів підвищеної екологічної небезпеки, судова колегія приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в даній частині, оскільки наведений Перелік №808, хоча й не має ретроспективної дії, однак стосується всіх об'єктів, які входять до його складу. При цьому судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, що державній екологічній експертизі має бути окремо підданий саме вид та/або об'єкт підвищеної екологічної небезпеки, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог в даній частині.

Інші доводи апеляційної скарги з посиланнями на інші порушення судом першої інстанції не впливають на вирішення справи по суті та не спростовують його правильних висновків.

В цій частині постанова суду першої інстанції постанова суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції в цій частині - без змін.

Між тим, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування пунктів 3-166, 169-177, 179-196, 213-215 Припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, виходячи з наступного.

Щодо пунктів № 3, 6, 9, 12, 16, 19, 22, 25, 28, 31, 34, 37, 40, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79, 82, 87, 90, 93, 96, 99, 102, 105, 108, 111. 114, 117, 120, 123, 126, 129, 132, 135, 138, 141, 147, 150, 153, 156, 159, 162, 174, 180, 186, 189, 192 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, якими Держекоінспекцією зобов'язано позивача надати попередні дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", колегія суддів зазначає наступне.

Під час перевірки дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства відповідачем встановлено наявність у позивача стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

У відповідності до вимог пункту 4.4 Порядку організації та проведення перевірок субєктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 10 вересня 2008 року № 464, під час проведення перевірки перевіряються наявність та чинність дозвільних документів, які підтверджують право на здійснення господарської діяльності, пов'язаної з використанням природних ресурсів (розміщення відходів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, викиди в атмосферне повітря з стаціонарних джерел, спеціальне використання природних ресурсів), транскордонним переміщенням об'єктів рослинного й тваринного світу, та інших документів, необхідних для здійснення перевірки.

Судовим розглядом встановлено, що на вимогу контролюючого органу позивачем під час проведення перевірки було надано діючі дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів, на всі обєкти, які перебувають в експлуатації підприємства.

Доводи відповідача про те, що попередні дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, які діяли протягом охопленого перевіркою періоду в ході перевірки для ознайомлення не надані, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що вищезазначеним Порядком не передбачено надання дозволів, термін дії яких закінчився.

Крім того, слід зазначити, що під час судового розгляду справи не встановлено період, який був предметом проведення перевірки, а відтак, у позивача обов'язок щодо надання дозволів за попередні періоди відсутній.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що пункти № 3, 6, 9, 12, 16, 19, 22, 25, 28, 31, 34, 37, 40, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79, 82, 87, 90, 93, 96, 99, 102, 105, 108, 111. 114, 117, 120, 123, 126, 129, 132, 135, 138, 141, 147, 150, 153, 156, 159, 162, 174, 180, 186, 189, 192 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 є неправомірними, оскільки ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" надано діючі дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на всі обєкти, що перебувають в експлуатації підприємства.

Щодо пунктів 4, 7, 10, 13, 17, 20, 23, 26, 29, 32, 35, 38, 41, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68,71, 74, 77, 80, 83, 85, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 121, 124, 127, 128, 130, 133, 136, 139, 142, 144, 148, 151, 154, 157. 160, 163. 165, 169, 173, 175, 179, 181, 185, 187, 190, 193 Припису Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, якими позивача зобовязано надати інформацію стосовно кількості відпрацьованого часу стаціонарними джерелами помісячно по вказаним у приписі об'єктами ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго; пунктів 5, 8, 11, 14, 18, 21, 24, 27, 30, 33, 36, 39, 42, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 63, 66, 69, 72, 75, 78, 81,84, 86, 89, 92, 95,98, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119, 122, 125, 131, 134, 137, 140, 143, 145, 149, 152, 155, 158, 161, 164, 170, 176, 182, 188, 191, 194 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, якими позивача зобовязано надати інформацію щодо кількості використаного палива котлами щомісячно та пунктів 195-196 спірного Припису, якими позивача зобов'язано надати копії документів: таблиць та статистичної звітності, колегія суддів зазначає наступне.

Проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання ними вимог природоохоронного законодавства регламентується Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, який затверджений наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 вересня 2008 року № 464 (далі - Порядок №464).

Згідно з п.п. 1.2, 1.3, цей Порядок визначає процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів та поширюється на державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в областях України та суб'єктів господарювання.

Пунктом 4.22. Порядку № 464 передбачено, що на підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища (додаток 4).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V, заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно з п. 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V, припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю ), яка здійснювала перевірку.

Отже, діючим законодавством у сфері здійснення державного нагляду (контролю) визначено суть припису виключно як обов'язкову письмову вимогу щодо усунення конкретних порушень вимог законодавства.

Таким чином, колегія апеляційної інстанції прийшла до висновку про те, що включення до змісту припису вимог, які не спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, а носять загальний характер суперечить суті та меті припису як розпорядчого документу, що складається за результатами заходу державного нагляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що пункти 4, 7, 10, 13, 17, 20, 23, 26, 29, 32, 35, 38, 41, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68,71, 74, 77, 80, 83, 85, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 121, 124, 127, 128, 130, 133, 136, 139, 142, 144, 148, 151, 154, 157. 160, 163. 165, 169, 173, 175, 179, 181, 185, 187, 190, 193; пункти 5, 8, 11, 14, 18, 21, 24, 27, 30, 33, 36, 39, 42, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 63, 66, 69, 72, 75, 78, 81,84, 86, 89, 92, 95,98, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119, 122, 125, 131, 134, 137, 140, 143, 145, 149, 152, 155, 158, 161, 164, 170, 176, 182, 188, 191, 194; пункти 195-196 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, підлягають скасуванню.

Щодо пунктів 15, 166-171 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, якими позивача зобовязано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, колегія суддів зазначає наступне.

Під час судового розгляду справи з'ясовано, що в ході натурного обстеження приміщення мехмайстерні ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Комарова, 2а, виявлено розміщення робочих джерел викидів в атмосферне повітря, а саме: різак та маятникова пила. В приміщенні котельні за адресою: Полтавська обл.. м. Карлівка, вул. Спартака, 8, виявлено використання заточного станка "Темп-Т200". В приміщенні котельні ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Карлівка, вул. Гурамішвілі, 15А виявлено розміщення робочого заточного станка марки "Енергомаш ТС-60176". Вказані обєкти не включені в дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

За змістом статті 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища.

Під забруднюючою речовиною розуміється речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища. При цьому, викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин.

Таким чином, викидами забруднюючих речовин вважається надходження в атмосферне повітря речовин хімічного або біологічного походження, що справляють негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища.

Приписами частини п'ятої статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоровя.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами необхідно суб'єктам господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин, які справляють негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища.

Відповідно до пункту 1.15.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 року № 7, стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами встановлює Порядок проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року N 302.

Відповідно до даного Порядку, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Отже, законодавець встановив обов'язок отримувати даний дозвіл тим підприємствам, які експлуатують об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші.

Як вбачається з пояснень представника позивача, газовий різак, що знаходився в приміщенні мехмайстерні за адресою: м. Полтава, вул. Комарова, 2а, лише зберігається у вказаному приміщенні; стаціонарний пост для газорізки, з обладнаною системою витяжної вентиляції відсутній. Газовий різак використовується при проведенні ремонтних робіт на об'єктах підприємства (котельних, теплових мережах, при різці металу на подвір'ї мехмайстерні), тобто вказане обладнання не має постійних просторових координат, а отже не є стаціонарним джерелом викиду. Пояснив, що газовий різак обліковується у підзвіті старшого майстра мехмайстерні (вул. Комарова, 2а, м. Полтаві) ОСОБА_3 і використовується для різки металевих виробів під час проведення ремонтних робіт. Вид робіт, об'єкт на якому проводяться роботи, а також кількість витраченого матеріалу ( пропан-бутану та кисню) зазначається в нарядах на проведення робіт. На підтвердження вищезазначеного до матеріалів справи залучено копії нарядів, копію наказу № 47 від 08.02.2016 року «Про призначення осіб, відповідальних за справний стан і безпечну експлуатацію кисневих балонів та з пропан-бутаном»; копію відомості про наявність обладнання у підзвіті майстра ОСОБА_3 (т.1, а.с. 162-170).

Крім того, верстат заточувальний марки «ТЕМП-Т200» , який встановлено в приміщенні котельні, розташованої за адресою: Полтавська обл.. м. Карлівка, вул. Спартака, 8, не обладнано системою місцевої витяжної вентиляції. Щодо верстату заточувального марки «Енергомаш ТС-60176», який встановлено в приміщенні котельні за адресою: вул. Гурамішвілі, 15а, м. Карлівка, зазначив, що викид забруднюючих речовин, а саме суспендованих твердих частинок, загальнообмінною витяжною вентиляцією (через дефлектора) в атмосферне повітря не відбувається, так як для всмоктування часток пилу необхідно забезпечити швидкість руху повітря близько 20 м/с, що неможливо так як в повітрі робочої зони, відповідно до ГОСТ 12.1.005- 88 «Система стандартов безопасности труда. Общие санитарно- гигиенические требования к воздуху рабочей зоны» забезпечується швидкість руху повітря 0,3-0,5м/с. Тобто за рахунок гравітаційного осідання суспендовані тверді частинки залишаються на поверхні обладнання і підлоги, а отже викиди в атмосферне повітря не здійснюються.

Щодо зварювального трансформатора та газового різаку, які експлуатуються Карлівською майстерською дільницею, пояснив, що останні знаходяться на котельні по вул. Горького, 3, що підтверджується звітом по інвентаризації, в документах, які обґрунтовують обсяги викидів забруднюючих речовин та в дозволі на викиди №-47 від 23.01.2013 року, де вказане обладнання враховане (неорганізоване джерело викидів №8).

А ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що від різака та маятникової пили, заточного станка "Темп-Т200", заточного станка марки "Енергомаш ТС-60176" в атмосферне повітря надходять забруднюючі речовини або суміші - не надано, а тому пункти 15, 166-171 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, є неправомірними та підлягають скасуванню.

Щодо пункту 146 спірного Припису, колегія суддів зазначає наступне.

В ході перевірки позивачем представлено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 11 грудня 2013 року № -282 терміном дії з 11 грудня 2013 року по 11 грудня 2018 року, місцезнаходження обєкта м. Полтава, пров. Інтернаціональний, 5 (а.с. 32-33), в той час, коли фактично котельня знаходиться за адресою: м. Полтава, пров. Інтернаціональний, 12.

Враховуючи викладене, Держекоінспекцією зобовязано позивача отримати дозвіл на стаціонарні джерела викидів, за їх фактичною адресою.

Посилаючись на наявність помилки, допущеної Департаментом з питань нафтогазового комплексу, промисловості, екології та природних ресурсів під час оформлення вказаного дозволу, позивач вважає безпідставними вимоги пункту 146 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14.

Колегія суддів вважає, що вказаний пункт спірного Припису є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки матеріалами справи підтверджено, що листом від 07.04.2016 позивач звернувся до Департаменту екології та природних ресурсів у Полтавській області про виправлення описки щодо вказаної адреси (т.1, а.с. 171-174).

З приводу пункту 177 спірного припису, колегія суддів зазначає наступне.

В ході натурного обстеження, в приміщенні котельні ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", що розташована за адресою: Полтавська обл., с. Решетилівка, вул. Леніна, 37 відповідачем виявлено розміщення робочого зварювального трансформатора (22892 тип ТДМ-317-У2), який не включений в дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Не погоджуючись з необхідністю включення вказаного трансформатора до дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, позивач вказує на його несправність у зв'язку із чим заперечує наявність у вказаного обладнання статусу стаціонарного джерела забруднення атмосфери

Колегія суддів зазначає, що ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" під час судового розгляду справи, на підтвердження викладеного, надано копію довідки від 20.04.2016 року № 30, яка видана майстру Решетилівської дільниці ОСОБА_4, відповідно до якої зварювальний трансформатор (22892 тип ТДМ-317-У2) інвентарний № 22892 до експлуатації не придатний. А також, відповідно до протоколу № 15 перевірки ізоляції зварювальних трансформаторів, проведеною виробничою метрологічною лабораторією м. Полтави № 1, визначено, що підставою для визначення непридатності є те, що опір ізоляції зварювального трансформатора відносно корпусу та між собою не відповідає нормам ПТЕЕС (т.1, а.с. 175,176).

З огляду на те, що відповідачем не доведено, що зварювальним трансформатором (22892 тип ТДМ-317-У2) здійснюється викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря, колегія суддів не погоджується з правомірністю відображення в Приписі від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 встановленого порушення, а отже, останнє підлягає скасуванню

Щодо пункту 183 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, яким позивача зобов'язано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від сварочного апарата, зварювального трансформатора (21713 тип: ARC-315) та свердлувального станка, колегія суддів зазначає наступне

В ході натурного обстеження, в приміщенні котельні ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", що розташована за адресою: Полтавська обл., с. Решетилівка, вул. Леніна, 2/5 виявлено розміщення 3-х робочих стаціонарних джерел: сварочного апарата, зварювального трансформатора (21713 тип: ARC-315) та свердлувального станка, які не включені в дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Як вбачається з пояснень представника позивача, сварочний апарат на котельні по вул. Леніна, 2/5 в с. Решетилівка та у підзвіті матеріальних цінностей майстра Решетилівської дільниці ОСОБА_4 відсутній, що підтверджується Інвентаризаційним описом основних засобів на котельні по вул. Леніна, 2/5 в с. Решетилівка та Інвентаризаційним описом основних засобів Решетилівської майстерської дільниці майстра ОСОБА_4 (т.1, а.с. 177-179).

Пояснив, що свердлувальний верстат використовується для свердління отворів в металевих деталях (фланцях, хомутах, глушках), які виготовлені із сталі листової та при роботі останнього, утворюється лише сталева стружка, яка є відходом виробництва, збирається у металевий контейнер і передається на утилізацію, згідно договору (т.1, а.с. 180-196).

Відповідно до «Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об'єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря», затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 177 від 10.05.2002 року, в переліку забруднюючих речовин стружка сталева відсутня.

Отже, відповідачем не доведено, що від сварочного апарата, зварювального трансформатора (21713 тип: ARC-315) та свердлувального станка, в атмосферне повітря надходять забруднюючі речовини або суміші, а тому пункт 183 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, є неправомірними та підлягає скасуванню.

Щодо пунктів 213-215 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, якими позивача зобов'язано ліквідувати засмічення земельних ділянок та отримати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено факт засмічення земельних ділянок побутовими та промисловими відходами, що відображено в актах обстеження земельних ділянок (т.1, а.с .106-107)

Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території України визначено Законом України «Про відходи» від 05.03.1998 року № 187/98-ВР (далі - Закон № 187/98-ВР).

Статтею 1 вказаного Закону встановлено, що відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення. Зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об'єктах (до їх утилізації чи видалення). Розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах.

У відповідності до статті 17 Закону України "Про відходи", субєкти господарювання зобовязані мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 року № 1264-XII, встановлення порядку надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами відноситься до компетенції Кабінету Міністрів України.

Згідно з п.3 Прикінцевих положень Закону України від 09.04.2014 року № 1193-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру" Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом забезпечити видання нормативно-правових актів, передбачених цим Законом та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Таким чином, надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами повинно здійснюватись згідно з вимогами відповідного Порядку після затвердження його Кабінетом Міністрів України.

Проте, станом на час проведення перевірки та на час розгляду справи Кабінетом міністрів України не прийнято механізму надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, про що зазначено у листі-відповіді Департаменту з питань нафтогазового комплексу, промисловості, екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації від 23.03.2015 року № 282/05-04-09 та від 25.05.2016 року № 1873/04-02-09, з яких вбачається, що видача дозволів можлива буде після прийняття КМУ механізму надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами. А також повідомлено, що на сьогодні КМУ не затверджений порядок надання дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Крім того, звернуто увагу, що обсяги та напрями передачі відходів, і власні технології поводження з відходами суб'єкт господарювання визначає самостійно відповідно до вимог екологічної безпеки та санітарних вимог, технологічних та економічних можливостей, існуючої нормативно-технологічної документації. Тимчасова відсутність порядку отримання документів дозвільного характеру не повинна призводити до перешкод у здійсненні діяльності суб'єктів господарювання, (т.1, а.с. 222-224)

Колегія суддів зауважує на тому, що матеріали справи містять докази того, що відходи, які утворюються в процесі виробничої діяльності систематично вивозяться в місця видалення (договір №20-4к від 12.01.2016 року укладений з АТП-1628, договір № 11/2778/1 від 16.07.2013 року про надання послуг з ввезення побутових відходів, договір № 11/556/3 від 01.01.2008 року про надання послуг з регулярного вивезення та захоронення твердих побутових відходів).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що пункти 213-215 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, є неправомірними та підлягають скасуванню.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 року по справі № 816/581/16 в частині визнання протиправними та скасування пунктів 3-166, 169-177, 179-196, 213-215 Припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними та скасування пунктів 3-166, 169-177, 179-196, 213-215 Припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 , внаслідок допущених порушень підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016р. по справі № 816/581/16 скасувати в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання протиправними та скасування пунктів 3-166, 169-177, 179-196, 213-215 Припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області № 06-23-14 від 07.04.2016 року.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати пункти 3-166, 169-177, 179-196, 213-215 Припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області № 06-23-14 від 07.04.2016 року.

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2016 р. по справі № 816/581/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст постанови виготовлений 04.10.2016 р.