Справа № 819/942/16
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/942/16

29 вересня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісної І.М. , судді Чепенюк О.В. , судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Павловського Ю.Б.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Національна поліція України ОСОБА_4 патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказів суб'єкта владних повноважень про дисциплінарне стягнення і звільнення та поновлення на службі в поліції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів ОСОБА_4 патрульної поліції Національної поліції України №1039 від 23.05.2016 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та №164 о/с від 15.06.2016 р. "По особовому складу", поновлення на службі на посаді інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі, посилаючись на те, що її звільнення є незаконним, таким що проведено з порушенням норм чинного законодавста.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції Національної поліції України позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення запеерчила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з'ясувавши усі обставини та перевіривши їх доказами, приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Підпункт 2 ч. 2. Ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ) встановлює, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Питання прийняття, проходження та звільнення з публічної служби мають публічно-правову природу, регулюються нормами адміністративного права. Публічна служба полягає у виконанні завдань і функцій держави відповідно до обсягу повноважень відповідного органу публічної влади. Державна служба є різновидом публічної служби в Україні.

Наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №3 о/с від 11.01.2016 р. ОСОБА_3 прийнята на службу в Національну поліцію України.

Наказом ОСОБА_4 патрульної поліції Національної поліції України №164 о/с від 15.06.2016 р. "По особовому складу" позивачка звільнена зі служби в Національній поліції України.

Зі змісту вказаного наказу вбачається, що звільнення ОСОБА_3 проведено відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" на підставі наказу ОСОБА_4 патрульної поліції Національної поліції України №1039 від 23.05.2016 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Як вбачається із наказу ОСОБА_4 патрульної поліції Національної поліції України №1039 від 23.05.2016 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" позивачка за вчинення Дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України затвердженого Законом України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", на підставі ч.ч. 1,2 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", п. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі ОСОБА_4 патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_3 звільнено із служби в поліції.

Вказаний наказ винесено у зв'язку з тим, що на підставі наказу ОСОБА_4 патрульної поліції від 08.04.2016 р. №541 проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни, а саме знаходження 28.03.2016 р. в робочий час та на робочому місці з зовнішніми ознаками наркотичного сп'яніння інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Тернополі рядового поліції ОСОБА_3

В ході проведеного службового розслідування встановлено факт порушення службової дисципліни ОСОБА_3, що що виразився у порушенні вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та ст. 18 Закону України "Про національну поліцію".

Вказане порушення стало можливим внаслідок безвідповідального ставлення до виконання службових обов'язків з боку інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Тернополі рядового поліції ОСОБА_3.

Зі змісту висновку від 06 травня 2016 року про результати службового розслідування за фактом перебування на службі у стані наркотичного сп'яніння рядовим поліції ОСОБА_3 та фактами, викладеними у поданні УВБ в Тернопільській області ДВБ НПУ №228/42-02-2016 від 28.03.2016 р., затвердженого Начальником ОСОБА_4 патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_5, що виявлення факту перебування ОСОБА_3 на службі у стані наркотичного сп'яніння є таким, що знайшов своє підтвердження, а відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, є такими, що частково підтвердились. За грубе порушення службової дисципліни, порушення ст. 7 Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", що виразилось у перебування на службі під час виконання службових обов'язків служби по забезпеченню публічної безпеки та правопорядку у стані наркотичного сп'яніння, що підтверджується випискою із закладу охорони здоров'я КУТОР «ТОНД» №419 від 28.03.2016 року - притягнути до дисциплінарної відповідальності інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі ОСОБА_4 патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_3 та відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію", п. 9 розділу 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про національну поліцію" та п. 8 ст. 12 Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" накласти на позивачку дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в органах поліції.

Таким чином, позивачка ОСОБА_3 звільнена зі служби за вчиненння дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію". поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

П. 8 ст. 12 Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: звільнення з органів внутрішніх справ.

Позивач в адміністративному позові посилається на те, що Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України не дається визначення «грубого порушення службової дисципліни», однак ч. 15 ст. 14 статуту визначає звільнення як крайній захід дисциплінарного впливу.

При цьому дисциплінарна відповідальність може бути загальною та спеціальною. До загальної відноситься відповідальність, передбачена в КЗпП України, а до спеціальної відноситься та відповідальність, яка передбачена статутами або окремими положеннями про роботу чи трудову дисципліну, в даному випадку Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Оскільки дія таких норм поширюється на працівників окремих категорій, для них поняття трудового правопорушення може бути розширеним за рахунок того, що воно включає дії, несумісні з посадою.

Трудові відносини публічного службовця із органом публічної влади, в якому він перебував чи перебував на публічній службі, можуть регулюватися нормами Кодексу законів про працю України, але спеціальним нормативно-правовим актом в цьому питанні є чинний Закон України "Про національну поліцію", який має пріоритет для застосування у даному випадку.

Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку, то беззаперечним є той факт, що на працівників поліції покладається підвищена відповідальність. Вступаючи на службу в поліцію, поліцейський урочисто складає текст Присяги на вірність Українському народові, «усвідомлюючи свою високу відповідальність» (ч. І ст.64 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до п.4.1. Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених Наказом МВС України від 22.02.2012 року № 155, працівник органів внутрішніх справ , керуючись Присягою, бере на себе моральне зобов'язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті.

При цьому працівник поліції наділений особливим правовим статусом, а саме має повноваженнями застосовувати заходи адміністративного впливу, розглядати справи про адміністративні правопорушення, затримувати осіб на підставах та в порядку, визначеними законодавством тощо. Крім того, поліцейський при виконанні своїх службових обов'язків носить при собі спецзасоби та табельну вогнепальну зброю, а також керує службовим автомобілем. Тому очевидним є факт, що перебування працівника поліції під час виконання службових обов'язків у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння може потягти серйозні негативні наслідки, що вплинуть не лише на репутацію поліції, а й на авторитет держави та підірвати довіру до органів державної влади в цілому.

Безпідставним є посилання позивача в адміністративному позові на те, що в наказі від 23.05.2016 року № 1039 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності не обґрунтовано тяжкість вчиненого нею проступку.

Пункт 3.17 Наказу МВС України від 16.03.2007 року № 81 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов'язаних із загибеллю й травмуванням особового складу» містить норму, згідно якої до працівників органів внутрішніх справ , які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння , незалежно від наслідків, слід приймати безальтернативне рішення - звільнення з органів внутрішніх справ, а керівників, які приховують такі факти, понижувати в посаді.

Згідно виписки №419 від 28.03.2016 р. КУТОР "Тернопільський обласний наркологічний диспансер" ОСОБА_3 встановлено діагноз: "Гостра наркотична інтоксикація ускладнена. Наркотичне сп'яніння".

Оскільки наркотичне сп'яніння впливає на психологічний стан та швидкість реакції, а також те, що перебування в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння при виконанні службових обов'язків може мати тяжкі негативні наслідки, накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення до особи, що перебуває у стані сп'яніння на службі, не є занадто суворим.

Службовою перевіркою був встановлений факт перебування ОСОБА_3 3.1. в стані наркотичного сп'яніння під час виконання службових обов'язків, що і стало підставою її звільнення.

При цьому суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що постановою апеляційного суду Тернопільської області від 25 липня 2016 р. задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3, скасовано постанову Тернопільського міськрайонного суду від 17 червня 2016 р. про визнання винуватою ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрито.

Вказана постанова апеляційного суду Тернопільської області від 25 липня 2016 р. містить посилання на те, що на підставі зібраних доказів встановлено факт перебування інспектора ПП УПП ДПП у м. Тернополі ОСОБА_3 28.03.2016 р. у стані наркотичного сп'яніння при виконанні нею службових обов'язків.

Частиною 4 статті 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Наведеними нормами КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Норма частини четвертої статті 72 КАС України поширюється лише на особу, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову. Тому обов'язковими є лише обставини щодо безпосередньо цієї особи (засудженого (виправданого) або притягнутого (не притягнутого) до адміністративної відповідальності), а не щодо інших осіб.

Помилковим є твердження представника позивача про те, що 28.03.2016 року робочим місцем ОСОБА_3 був лише її службовий автомобіль, оскільки поліцейський несе службу на визначеному квадраті, а службовий автомобіль є лише засобом пересуванняґ,, відтак робочим місцем, а вірніше, робочою зоною позивачки був квадрат патрулювання, визначений 28.03.2016 року та закріплений за екіпажем № 151, в складі якого несла службу ОСОБА_3 3.І.

Посилання позивачки на те, що поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не помітили в неї зовнішніх ознак наркотичного сп'яніння не відповідає дійсності, як вбачається в поясненнях ОСОБА_6 він зауважив, що не є спеціалістом, який має відповідні знання та навички для візуального визначення стану наркотичного сп'яніння.

Допитаний під час службової перевірки ОСОБА_7 вказав, що під час видачі зброї не має можливості встановити стан сп'яніння особи, а встановлення наявності або відсутності стану алкогольного чи наркотичного сп'яніння у працівників поліції не входить до кола його функціональних обов'язків.

Щодо посилань представника позивача на те, що ОСОБА_3 була звільнена за неіснуючим в законодавстві видом дисциплінарного стягнення: стаття 77 Закону України «Про Національну поліцію» називається «Звільнення зі служби в поліції». Пункт 6 частини 1 вказаної статті передбачає, що по ліцейський звільняється зі служби, а служба в поліції припиняється у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту національної поліції України.

Дисциплінарний статут національної поліції на момент виявлення в ОСОБА_3 3.1. ознак наркотичного сп'яніння при виконанні нею службових обов'язків не набув чинності, то відповідно до п. 9 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту ОВС України.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту ОВС України передбачені види дисциплінарних стягнень, які можуть накладатися на осіб рядового і начальницького складу ОВС. Пунктом 8 вказаної статті, зокрема, передбачене звільнення з органів внутрішніх справ як вид дисциплінарного стягнення. Оскільки ОСОБА_3 3.1. була співробітником поліції, а не органів внутрішніх справ, вона не могла бути звільнена з органів внутрішніх справ, а лише з поліції.

Оскільки факт дисциплінарного проступку, вчиненого ОСОБА_3 3.1. при виконанні службових обов'язків, а саме перебування на службі в стані наркотичного сп'яніння встановлено і доведено, дані посилання позивача є необґрунтованими.

Крім того, вказаний факт набув розголосу в суспільстві та негативно впливає на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підриває віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю, а відтак звільнення позивачки є законним.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо, в даному випадку відповідачем всі ці вимоги закону враховані.

Безпідставни є посилання представника позивача на порушення строків притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності з огляду на наступне.

Статтею 16 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" визначено строки накладання дисциплінарних стягнень, зокрема встановлено, що дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що факт перебування ОСОБА_3 на робочому місці в стані наркотичного сп'яніння мав місце 28.03.2016 р., наказом начальника ОСОБА_4 Патрульної поліції Національної поліції України №541 від 08 квітня 2016 р. призначено службове розслідування, яке завершене 06.05.2016 р. і 23.05.2016 р. винесено наказ №1039 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", на підставі якого 15.06.2016 р. винесено наказ №164 о/с "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_3, відповідачем не пропущено встановлені законом строки притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Проголошення Україною курсу на європейську інтеграцію і необхідність досягнення критеріїв та вимог, що висуваються в даний час ставить на перший план завдання створення високопрофесійної поліції, як ключового елементу ефективної системи поліції України, а відтак проходження служби в Національній Поліції України покладає на поліцейського додаткові вимоги, щодо його поведінки, як під час несення служби так і поза нею.

Особа, яка вступає на службу до поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, текст якої наведено у частині першій статті 64 Закону «Про Національну поліцію», та скріплює її власноручним підписом. Присяга покладає на працівника поліції всю повноту відповідальності за виконання ним службових обовязків.

Ч. 1 ст. 64 Закону «Про Національну поліцію», визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, імя та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обовязки".

Тобто, позивачка при складанні присяги присягнула "з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обовязки", а перебування ОСОБА_3 під час несення служби в стані наркотичного сп'яніння, порушує вимоги складеної нею присяги та дискредитує звання поліцейського, що в загальному може негативно вплинути на імідж Національної поліції України в цілому.

З огляду на викладене доводи позивача не дають підстав для висновку про неправильне застосування відповідачем вимог чинного законодавства при звільненні позивачки, або допущення ним будь-яких порушень при цьому, а тому оскаржувані накази є законними та обґрунтованими і підстави для їх скасування та поновлення ОСОБА_3 на службі відсутні.

Таким чином суд приходить до переконання, що у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів ОСОБА_4 патрульної поліції Національної поліції України №1039 від 23.05.2016 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та №164 о/с від 15.06.2016 р. "По особовому складу", поновлення на службі - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.

cудді Дерех Н.В.

ОСОБА_8