Справа № 641/6211/16-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2016-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 р.Справа № 641/6211/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.08.2016р. по справі № 641/6211/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради (далі - відповідач, Управління), в якому просила суд: визнати неправомірною бездіяльність Управління щодо ненадання пільг по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива; зобов'язати управління здійснити відповідні перерахунки та виплатити суму заборгованості за період з лютого 2016 року по теперішній час.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.08.2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради позбавлення ОСОБА_1 права пільги згідно до Закону України «Про міліцію». Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради здійснити ОСОБА_1 відповідні перерахунки та виплати за період з лютого 2016 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.08.2016 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

На підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач згідно із наказом Харківського Національного університету внутрішніх справ №399о/с від 16.09.2009 року звільнена у відставку з 30 вересня 2009 року. Пенсійне посвідчення НОМЕР_1, видане Пенсійним фондом України 14.03.2012 року, термін дії - довічно.

Згідно довідки Головного Управління МВС України в Харківській області Управління фінансових ресурсів та бухгалтерського обліку №10031315 від 29.10.2009 року, позивач і члени його сім'ї мають право з 01 жовтня 2009 року і довічно відповідно до Закону України «Про міліцію» на 50-відсоткову знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради ОСОБА_1 втратила право на пільги з 07.11.2015 року, оскільки відповідно до пунктів 1 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» з 07.11.2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію», але їй запропоновано звернутись за призначенням житлової субсидії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що дії відповідача є неправомірними і порушене право позивача підлягає захисту шляхом поновлення права ОСОБА_1 на отримання пільг.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правовий і соціальний захист працівників міліції та їх пенсійне забезпечення врегульовано Законом України "Про міліцію" від 20.12.90 р. № 565-XII, згідно з ч. 1, 2 ст. 22 якого передбачено, що держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. Працівники міліції користуються пільгами при розподілі житла, встановленні квартирних телефонів, влаштуванні дітей у дошкільні заклади, вирішенні інших питань соціально-побутового забезпечення у порядку, передбаченому законодавством України.

Чинною на час призначення позивачу спірної пільги редакцією Закону України "Про міліцію" передбачено, що працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом (ч. ч. 4, 6 ст. 22 Закону України "Про міліцію").

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.14 р. внесені зміни в Закон України "Про міліцію" і ч. 7 ст. 22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII від 28.12.14 р. Кабінетом Міністрів України 04.06.15 р. прийнято постанову № 389, якою затверджений Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї (набрав чинності з 01.07.15 р.). Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України "Про міліцію" (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні.

З набранням чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII внесено зміни до Закону України "Про міліцію", за змістом яких право на отримання працівниками міліції та членами їх сімей, а також працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, 50-відсоткової знижки плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо збережено, за змістом і колом осіб не звужено. Між тим, законодавцем встановлено умову, за наявності якої вказана пільга призначається, а саме: якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Кабінетом Міністрів України на виконання зазначеної норми закону затверджено механізм реалізації права на отримання зазначеного виду пільг, яким врегульовано в тому числі види доходів, які враховуються до складу сукупного доходу сім'ї пільговика.

Згідно з п. 3 Порядку № 389, пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Згідно до п.14 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №389 надання пільг припиняється якщо пільговиком приховано або навмисно подано недостовірні дані про доходи будь-кого із членів сім'ї пільговика, що вплинуло на визначення права на пільги, - з місяця, в якому виявлено порушення; за заявою пільговика - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою.

З урахуванням наведених вище норм права, судом першої інстанції був зроблений висновок, що вказана пільга була надана позивачу, у відповідності до чинного на момент виходу на позивача на пенсію законодавства України, довічно, тобто без обмеження будь-яким строком.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.79 р. у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.04 р.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Відповідно з вимогами ст. ст. 22, 58 Конституції України, при прийнятті нових законів чи внесенні змін у діючі та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують чи скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів зазначає, що внесення змін до ст. 22 Закону України "Про міліцію" та подальше скасування Закону України "Про міліцію", у зв'язку з набранням чинності Закону України "Про національну поліцію" не може бути підставою для позбавлення позивача пільг щодо оплати за комунальні послуги в розмірі 50%, в зв'язку з тим, що відповідно до ст.22 Закону України "Про міліцію", якою закріплено соціальний захист працівників міліції, держава гарантує працівникам міліції соціальний захист, а в ч. 6 цієї статті зазначено, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою, або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

У відповідності з вимогами Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.03 р., саме Управління праці та соціального захисту населення організують збирання, систематизацію та зберігання інформації про пільговика, ведуть облік пільговиків.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно п. 15 ч. 2 Закону України "Про національну поліцію", за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цім законом для колишніх поліцейських, членів їх сімей, інших осіб.

Необхідно зазначити, що Верховною Радою України внесено зміни в законодавство і соціальні гарантії були повернуті, шляхом прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх співробітників органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей". Цей закон вносить зміни до п. 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про Національну поліцію". Зміни спрямовані на реалізацію конституційних принципів рівності, справедливості, пропорційності і недискримінації під час унормування законом соціального і правового захисту як поліцейських, так і колишніх працівників міліції, в тому числі пенсіонерів, інвалідів, а також членів їх сімей, інших осіб.

Таким чином, оскільки позивачу вже була встановлена пільга з оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій довічно, у відповідача були відсутні правові підставі зупиняти дію пільги позивачу, у зв'язку із внесенням змін до чинного законодавства, так як умова отримання пільги (залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами) повинна застосовуватися лише щодо осіб, які мають право на її отримання, а не до тих осіб, яким така пільга вже встановлена довічно.

Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача є неправомірними і порушене право позивача підлягає захисту шляхом поновлення права ОСОБА_1 на отримання пільг.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, підтверджує що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Ухвалою судді Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 року апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду до моменту прийняття судового рішення (а.с.49).

В силу положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь особи, що подала апеляційну скаргу, якому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 606 (шістсот шість) гривень 32 копійки.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.08.2016р. по справі № 641/6211/16-а залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради судовий збір у розмірі 606 (шістсот шість) гривень 32 копійки до спеціального фонду Державного бюджету України - утримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бегунц А.О.
Судді Старостін В.В. Рєзнікова С.С.