Справа № 335/9134/16-а
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/9134/16-а 2-а/335/307/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови від 2 серпня 2016 р. у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови від 2 серпня 2016 р. у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив, що постановою інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП у м. Запоріжжі ДПП України старшого сержанта поліції Кравченка Олександра Сергійовича його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень за те, що він 2 серпня 2016 р. о 19:20 год. в м. Запоріжжі, на виїзді з мосту Преображенського з лівого берега Дніпра, керуючи транспортним засобом «BMW X5» державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив вимоги п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху України, при цьому не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1«ґ» Правил дорожнього руху України.

Вказує, що вимушену зупинку він зробив через раптове відчуття запаморочення у голові. Вимушена зупинка тривала не більше трьох хвилин, при цьому позивачем була увімкнена аварійна світлова сигналізація та через три хвилини з часу зупинки він був готовий прибрати транспортний засіб з перехрестя, однак до нього під'їхали працівники поліції. Позивач наполягає, що він здійснив вимушену зупинку, яку Правила дорожнього руху України робити не забороняють, і його дії не потягли настання будь-яких небезпечних наслідків. Крім того, на вимогу інспектора позивач пред'явив фотокопію поліса, проте, інспектор все одно почав складати постанову. Вже під час її складання, позивач раптово знайшов оригінал полісу у папці з документами, що перебувала у салоні автомобіля. Таким чином, вважає, що оригінал полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був пред'явлений ним під час проведення перевірки. Просить суд скасувати постанову від 2 серпня 2016 р. у справі про адміністративне правопорушення.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає.

Представник відповідача до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, суду надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та фіксації процесу технічними засобами. Також надав письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що в матеріалах справи наявні докази скоєння позивачем правопорушення, які повністю підтверджують його вину, а спірна постанова від 2 серпня 2016 р. у справі про адміністративне правопорушення прийнята з дотриманням вимог ст. 7, 27, 33, 38, 222, 283, 285 КУпАП, а тому є законною та скасуванню не підлягає.

Оскільки у судове засідання не прибули всі учасники процесу, суд з урахуванням приписів ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 15.9. «ґ» Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як передбачено п. 2.1«ґ» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення серії АР № 042464 від 2 серпня 2016 р., ОСОБА_1 2 серпня 2016 р. о 19:20 год. в м. Запоріжжі, на виїзді з мосту Преображенського з лівого берега Дніпра, керуючи транспортним засобом «BMW X5» державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив вимоги п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху України, при цьому не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1«ґ» Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачені частиною 1 статті 122 КУпАП та частиною 1 статті 126 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 425,00 гривень, тобто у розмірі, передбаченому санкціями статей 122 та 126 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дослідивши обставини справи, надані позивачем та відповідачем докази, суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність прийнятої ним постанови з огляду на таке.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 2 серпня 2016 р. інспектором роти № 1 батальйону № 1 УПП у м. Запоріжжі ДПП України старшим сержантом поліції Кравченком О.С. було візуально виявлено автомобіль «BMW X5» з державним номерним знаком АР 7707 CІ, який здійснив зупинку у перехресті, чим порушив вимогу п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Згідно з ч. 1, п. 2, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчуюсь особу, та/або, документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках - якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Як передбачено п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись, а також пред'явити документи, зазначені в пункті 2.1, а саме:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб;

в) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Судом встановлено, що позивач на першу вимогу поліцейського не надав полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Натомість, позивачем була пред'явлена фотокопія такого полісу, однак, дана фотокопія не відповідала вимогам, встановленим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, ст. 17.2. вказаного закону передбачено, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Згідно з ст. 17.4. цього ж Закону у разі втрати страхового поліса страховик зобов'язаний протягом семи календарних днів безкоштовно видати дублікат цього поліса на підставі заяви страхувальника. У разі втрати дубліката умови його повторної видачі визначаються договором.

В порушення наведених норм права, позивач пред'явив інспектору тільки копію полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Що стосується тверджень позивача відносно того, що він здійснив вимушену зупинку у зв'язку з раптовим та різким погіршенням самопочуття і він дотримувався п. 9.9 - 9.11, п. 15.14 Правил дорожнього руху України та в нього була увімкнена аварійна світова сигналізація не відповідає дійсності, оскільки дана обставина спростовується відеозаписом з нагрудною камери інспектора Кравченка О.С., який досліджено судом та копія якого долучена до матеріали справи на оптичному носії.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 статті 146 цього ж Кодексу передбачено, що відтворення звукозапису і демонстрація відеозапису проводяться в залі судового засідання або в іншому спеціально обладнаному для цього приміщенні з відображенням у журналі судового засідання основних технічних характеристик обладнання та носіїв інформації і зазначенням часу відтворення (демонстрації). Після цього суд заслуховує пояснення осіб, які беруть участь у справі.

Так на відеозаписі під назвою «» з поміткою у нижньому лівому куті «DSJX300025_AP0025», чітко видно автомобіль «BMW X5» з державним номерним знаком АР 7707 CІ. У верхньому правому куті відеозапису відображено дату та час зафіксованої події, що відповідає даті та часу, відображеній у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме 2 серпня 2016 р. 19:15 год. На вказаному відеозаписі зафіксовано як інспектор Кравченко О.С. підійшов до ОСОБА_1 і повідомив йому про те, що він здійснив зупинку на перехресті. При цьому, позивач не повідомляв інспектору про погіршення стану здоров'я, а з його пояснень можна дійти висновку, що він здійснив зупинку через необізнаність та він вперше чує про заборону здійснення зупинки на даному перехресті. Також з відеозапису видно, що аварійні вогні на автомобілі «BMW X5» з державним номерним знаком АР 7707 CІ не увімкнені. Крім того на вимогу працівника поліції пред'явити поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач пред'явив лише копію полісу. Позивача було ознайомлено з матеріалами справи та з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, відтак порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності цілком дотриманий.

Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію та склад правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП та частиною 1 статті 126 КУпАП у його діях та повністю спростовуються доказами, наданими представником відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 недоведеними, а спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення, законною та обґрунтованою, з огляду на що відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69 - 71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови від 2 серпня 2016 р. у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частина постанови виготовлені у нарадчій кімнаті 28 вересня 2016 р.

Повний текст постанови виготовлений 30 вересня 2016 р.

Суддя: І.П. Соболєва