Справа № 725/3806/16-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/3806/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 13.07.2016 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_2 винесено постанову у справі про порушення митних правил №0078/40802/16, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1746636,18 грн. Копію вказаної постанови ним отримано 03.08.2016 року по пошті.

Відповідно до оскаржуваної постанови, відповідач вважає, що під час перетину митного кордону він вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, оскільки при переміщенні через митний кордон України автомобіля НОМЕР_1 він надав документ, який є підставою для несплати митних платежів, а саме паспорт громадянина ОСОБА_3.

Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки відсутній склад правопорушення передбачений ст. 485 МК України, а саме його субєктивна сторона, яка характеризується прямим умислом. Зокрема вказував на те, що автомобіль НОМЕР_1 зареєстрований в Болгарії та належить йому на праві власності, а саме набуття ним іноземного громадянства та предявлення при перетині митного кордону паспорта громадянина ОСОБА_3 не може свідчити про намір ухилитись від сплати митних платежів. При цьому паспортний документ не може бути підставою для сплати або не сплати митних платежів, а тому твердження відповідача в оскаржуваній постанові про те, що надавши паспорт громадянина ОСОБА_3 в якості підстави для ввезення на митну територію України автомобіля в режимі тимчасового ввезення, він вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів є безпідставними.

Крім того зазначав, що на день складення протоколу про порушення митних правил у розпорядженні митного органу були відсутні належні докази, які б вказували на те, що він має статус «резидента» та щодо наявності у нього паспорта громадянина України, такі відомості були отриманні на підставі довідки КЖРЕП від 21.01.2016 року після складання протоколу та реекспорту транспортного засобу, який в подальшому на час винесення оскаржуваної постанови на територію України не ввозився.

Зазначав, що він проживає в ОСОБА_3 у м.Сучава, що зазначено у його паспорті громадянин ОСОБА_3, а переміщуваний ним автомобіль обліковується в Болгарії, що відповідає вимогам ст. 5 Стамбульської конвенції «Про тимчасове ввезення» транспортні засоби призваного.

Посилаючись на вказане, а також на те, що розгляд справи відповідачем проведено у порушення вимог законодавства без його належного повідомлення про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості надати пояснення та з порушенням порядку розгляду справ в частині строків, визначених ст. 525 МК України, просив визнати протиправно та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0078/40802/16 від 13 липня 2016 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1746636,18 грн.

В судове засідання позивач не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, в його інтересах діяв представник, який позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у письмових запереченнях в яких зазначав, що на момент складання протоколу про порушення митних правил у розпорядженні відповідача була інформація про наявність у позивача паспорта громадянина України відповідно до листа СБУ в Чернівецькій області від 12.01.2016 року, а тому у правових відносинах з Україною він вважається громадянином України і є резидентом. Таким чином, переміщуючи товари через митний кордон України позивач зобовязаний сплачувати необхідні митні платежі, проте предявивши митному контролю паспорт громадянина ОСОБА_3 та переміщуючи при цьому через митний кордон України марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_2 він у такий спосіб вчинив дії щодо ухилення від сплати митних платежів, тим самим вчинив правопорушення передбачене ст. 485 МК України. Вказані обставини були зафіксовані у протоколі про порушення митних правил, а також підтверджуються іншими доказами зібраними під час провадження по справі про ПМП. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. 11 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а якщо особа без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів, суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, судом встановлено, що 14.01.2016 року відносно позивача складено протокол про порушення митних правил № 0078/40802/16, відповідно до якого він під час переміщення через митний кордон транспортного засобу марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_2 з метою ухилення від зобовязання забезпечити сплату митних платежів шляхом застосування заходів гарантування передбачених розділом Х МК України надав паспортний документ зі статусом «нерезидент», хоча має паспорт громадянина України. У звязку з цим позивач надавав документ, який є підставою для надання пільг, а саме незастосування заходів гарантування при ввезені транспортного засобу особистого користування, маючи статус "резидента". Відповідно до ч. 3 ст. 380 МК України Тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобовязання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені дії маю ознаки правопорушення передбаченого ст. 485 МК України.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі вказаного протоколу про ПМП заступником начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_2 за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил №0078/40802/16, розпочатої 14.01.2016 року, винесено постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, а саме 1746636,18 грн.

Зокрема, зі змісту вказаної постанови убачається, що 14.01.2016 року о 21 год. 00 хв. в зону митного контролю в напрямку виїзду на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Порублне-Сірет» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС вїхав легковий автомобіль НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_1, який заявив його у режимі «тимчасове ввезення». В подальшому вказаний транспортний засіб та громадянин були виведені у червоний коридор. В процесі проведення аналізу перетину митного кордону України вказаним транспортним засобом з 02.06.2014 року по даний час встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 ввозив на митну територію України даний транспортний засіб в режимі «тимчасового ввезення» з використанням паспорту громадянина ОСОБА_3 у десяти випадках. Факт статусу громадянина-резидента у ОСОБА_4 підтверджено листом УДМС у Чернівецькій області, відповідно до якого він користується паспортом громадянина України та зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, з заявою про отримання дозволу на виїзд на постійне місце проживання за кордон не звертався. Місце проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою також підтверджується довідкою КЖРЕП №5 від 21.01.2016 року та за даними ГУ ДФС в Чернівецькій області він перебуває на обліку як фізична особа підприємець. З метою ухилення від сплати митних платежів, передбачених законодавством України, щодо транспортного засобу марки марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_2 ним було надано паспортний документ громадянина ОСОБА_3, що надає йому статусу «нерезидента», хоча останній є громадянином України, а тому фактично маючи статус «резидента» надав документ, який є підставою для несплати митних платежів 582212,06 грн., тим самим вчинив дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Так, відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Пунктом 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» визначено, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами МК України, Закону України «Про громадянство України», Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 року №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Будь-які відомості на підтвердження того, що позивач має постійне місце проживання за межами України, зокрема у ОСОБА_3, м. Сучава, як вказано у позовній заяві, матеріали справи не містять.

Оскільки у позивача, станом на 14.01.2016 року наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина ОСОБА_3, та він мав постійне місце проживання на території України, що встановлено наявними у справі про ПМП доказами, а тому у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Диспозицією ст. 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Таким чином, позивачем порушені вимоги ст. 485 МК України при тимчасовому ввезені на територію України транспортного засобу іноземної реєстрації. Надаючи паспорт громадянина ОСОБА_3, позивач вчинив зазначені дії саме з метою ухилення від сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. При цьому, проведення реекспорту транспортного засобу не звільняє позивача від відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України та не свідчить про відсутність в його діях умислу на вчинення дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів.

Крім того, суд вважає що митним органом з дотриманням положень ст. 467 МК України розглянуто порушену у відношенні позивача в момент виявлення вчиненого ним правопорушення, адміністративну справу та притягнуто до відповідальності.

Також є безпідставними й доводи позивача про порушення митним органом визначених ст. 525 МК України строків розгляду адміністративної справи.

Так, згідно положень ст. 523 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ст. 525 МК України справа про порушення митних правил розглядається у пятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Таким чином, аналізуючи вказані норми в їх сукупності, суд приходить до висновку, що початок обчислення 15-денного терміну настає з моменту отримання керівником митниці або його заступником, або судом відповідних матеріалів, необхідних для вирішення справи.

За таких обставин, а також ураховуючи те, що датою виявлення правопорушення є дата отримання офіційного листа Управління СБУ в Чернівецькій області, а саме 13 січня 2016 року, саме з цієї дати розпочався відлік шестимісячного строку притягнення позивача до відповідальності та необхідність вчинення митним органом усіх дій , необхідних для розгляду справи у відношенні позивача й відповідно доводи позивача про порушення митним органом строків розгляду справи є безпідставними.

Разом з тим, вирішуючи даний спір по суті заявлених вимог, суд звертає увагу на наступне.

Так, відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, ст. 526 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як вбачається з наданої відповідачем копії матеріалів справи про ПМП, повідомлення про те, що розгляд справи про порушення митних правил відбудеться 13.07.2016 року о 14 год. 30 хв. позивачу було надіслане 08.07.2016 року та отримане останнім 03.08.2016 року (а/с 37,38 матеріалів).

Таким чином, позивач не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи та відповідно дані про таке повідомлення на час розгляду справи у митниці були відсутні.

За таких обставин, на думку суду, Чернівецькою митницею не дотримано порядку провадження у справах про порушення митних правил і розгляду відповідної справи про порушення митних правил щодо позивача, а тому оскаржувана постанова винесена з порушенням встановленого законом порядку.

Так, відповідно до розяснень, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року №7, відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. При цьому слід ураховувати, що в такому разі в мотивувальній частині рішення суд повинен навести відповідне обґрунтування.

Згідно ч. 3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно ст.162 КАС України, в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 270,271,377,380,458,467,485,494,495,525, 531 МК України, ст.ст. 8,33,38,165-1,247,251,278,280 КУпАП, ст.ст.2,6, 8, 9, 10, 11, 69,70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправно та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0078/40802/16 від 13.07.2016 року, якою ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1746636,18 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_6