Справа № 127/28215/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/28215/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк К.П.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

22 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

представника відповідача: Хващевська Людмила Володимирівна, представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.08.2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. Апелянт вказав на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач також подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, та просив її скасувати і прийняти нову про задоволення позову у повному обсязі. Позивач вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги виконавчого комітету Вінницької міської ради, та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача.

Позивач в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Представник позивач надіслав заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності позивача та представника. Представник позивача наголосив, що підтримує апеляційну скаргу позивача, та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 грудня 2015 року позивач, у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації», Указу Президента України за № 547/2011 від 05 травня 2011 року «Питання забезпечення органами виконавчої влади доступу до публічної інформації», звернулися із запитами від 30 листопада 2015 року до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, в якому просив надати: інформацію про наявність вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності (землі запасу, резервного фонду) по місту Вінниця з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст. 121 ЗК України; належним чином завірені графічні матеріали (в тому числі викопіювання з публічної кадастрової карти, та будь-які інші картографічні матеріали) вільних земель із вказаним цільовим призначенням, в тому числі із земель запасу, резервного фонду, які необхідні для дотримання порядку отримання земельної ділянки у власність громадянами у відповідності до норм ст.ст. 118, 122 ЗК України.

03 грудня 2016 року відповідачем було отримано запит позивача, на які 14 грудня 2015 року позивачем було отримано відповідь з повідомленням про те, що на даний час вільних земельних ділянок не має. Вважаючи таку відповідь недостовірною та неповною інформацією, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції зазначив, що відповідачем на запит позивача надано недостовірну інформацію щодо відсутності вільних земельних ділянок, а тому вимоги про визнання протиправними дій щодо надання недостовірної інформації та зобов'язання відповідача надати достовірну та повну інформацію про наявність вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності по місту Вінниця з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст. 121 Земельного кодексу України, є обґрунтованими.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що позивач в своїх запитах просив надати інформацію про землі запасу та резервного фонду по місту Вінниці, тоді як вбачається зі звіту форми №6-зем Головного управління Держземагенства у Вінницької області «Про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності за станом на 1 січня 2015 року», землі запасу та землі резервного фонду на території міста Вінниці відсутні, тому вимога позивача щодо недостовірності наданої інформації, в частині земель запасу та земель резервного фонду, та зобов'язання надати таку інформацію задоволенню не підлягає.

Крім цього, не підлягає задоволенню вимога щодо надання належним чином завірених графічних матеріалів (в тому числі викопіювання з публічної кадастрової карти та будь-які інші картографічні матеріали) вільних земель із вказаним цільовим призначенням, які необхідні для дотримання порядку отримання земельної ділянки у власність громадянам у відповідності до норм ст. 118, 122 Земельного кодексу України, оскільки розпорядником інформації відображеної на публічній кадастровій карті є Держземагенство, а не відповідач.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

30 листопада 2015 року позивач, на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації», Указу Президента України за № 547/2011 від 05.05.2011 р. «Питання забезпечення органами виконавчої влади доступу до публічної інформації», звернувся із запитами до виконавчого комітету Вінницької міської ради, в яких просили надати: інформацію про наявність вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності (землі запасу, резервного фонду) по місту Вінниця з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст. 121 ЗК України. Просили надати належним чином завірені графічні матеріали (в тому числі викопіювання з публічної кадастрової карти, та будь-які інші картографічні матеріали) вільних земель із вказаним цільовим призначенням, в тому числі із земель запасу, резервного фонду, які необхідні для дотримання порядку отримання земельної ділянки у власність громадянами у відповідності до норм ст.ст. 118, 122 ЗК України.

09 грудня 2015 року позивачу була надана відповідь №В-01-119973/01-00-10, в якій було повідомлено про те, що на території міста Вінниці відсутні вільні земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Крім, того в матеріалах справи є в наявності лист представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 01.10.2015 року де зазначено, що по місту Вінниці рахуються вільні землі за вказаним призначенням в розмірі 483, 6969 га (станом на 01 січня 2015 року).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 вищезазначеного Закону передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Згідно із ч. 5 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов'язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

З системного аналізу вказаних статей вбачається, що виконавчий комітет Вінницької міської ради є розпорядником запитуваної інформації, яка за своїм правовим статусом є публічною.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 20 та частиною 3 ст. 22 вказаного Закону встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме зі звіту форми № 6-зем Головного управління Держземагенства у Вінницької області «Про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності за станом на 1 січня 2015 року» загальна площа земель, яка не надана у власність або постійне користування в межах міста Вінниці складає 483,6969 га.

Крім того, як вбачається з наданих позивачем рішень Вінницької міської ради №67 від 25.12.2015 року, №206 та №203 від 25.03.2016 року, №2324 та №2327 від 30.10.2015 року, у вказаний період громадянам надавалися дозволи на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, затверджувалися проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передача їх у власність громадянам.

При цьому, розгляд Вінницькою міською радою вищевказаних питань та прийняття відповідних рішень можливе лише за умови наявності вільних земельних ділянок.

Отже, відповідачем на запити позивачів надано недостовірну інформацію щодо відсутності вільних земельних ділянок, а тому суд першої інстанцій дійшов правильного висновку, що виконавчий комітет Вінницької міської ради є розпорядником запитуваної позивачем інформації, та мав надати відповідь на запит позивача від 30.11.2015 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВАСУ від 12.03.2015 року у справі за № К/800/41032/14 та від 22.07.2015 року за № К/800/41647/14.

В той же час, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимоги щодо зобов'язання виконавчого комітету Вінницької міської ради надати позивачу належним чином завірені графічні матеріали (в тому числі викопіювання з публічної кадастрової карти, та будь-які інші картографічні матеріали) вільних земель із вказаним цільовим призначенням, в тому числі із земель запасу, резервного фонду, які необхідні для дотримання порядку отримання земельної ділянки у власність громадянами у відповідності до норм ст.ст. 118, 122 ЗК України у строки встановлені законом, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

При сукупному аналізі положень Закону України "Про місцеве самоврядування", а саме ст.ст. 31-32, колегія суддів не вбачає наявність чи делегованість повноважень саме у виконавчого комітету сільських, селищних, міських рад прав чи обов'язку у наданні заявникам графічних матеріалів вільних земель із вказаним цільовим призначенням, в тому числі із земель запасу, резервного фонду тощо, адже вказані повноваження делеговані іншим органам державної влади і передбачений інший порядок отримання цих документів.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Таким чином, розпорядником інформації відображеної на публічній кадастровій карті є Держземагенство, а отже, виконавчий комітет Вінницької міської ради та позивач є рівноправними користувачами даної інформації.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості Державного земельного кадастру надаються на платній основі, крім випадків, визначених цим Законом. Зокрема, за надання викопіювань з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру справляється адміністративний збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому надається відповідна адміністративна послуга.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивач, конкретизувавши вимоги запиту про доступ до публічної інформації, не позбавлений можливості отримати таку інформацію в порядку та у спосіб передбаченому законом.

Щодо вимог апеляційної скарги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом подання звіту про виконання постанови, суд апеляційної інстанції вказує на наступне.

Частиною 1 ст. 267 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В призмі наведеної правової норми суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення вищевказаної вимоги апелянта, оскільки відсутні причини, які б свідчили про необхідність для ухвалення судового рішення в даній адміністративній справі щодо подання звіту про виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги Виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 вересня 2016 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.