Справа № 175/1706/16-а
Суддя: Новік Л. М.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/1706/16-а
Провадження № 2-а/175/37/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 вересня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участю секретаря Паленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Слобожанське Дніпропетровського району адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, під час розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги, просила поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду із адміністративним позовом та зменшивши розмір позовних вимог в частині періоду виплати пенсії. В обґрунтування зазначила, що вона, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі як інвалід ІІІ групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З 01.04.2015 р. їй була припинена виплата пенсій за віком. Для зясування обставин 02.09.2015 року вона звернулася до відповідача на яке вона отримала відповідь 03.09.2015 року за №3017/04/35, у своїй відповіді він посилається на ст..47 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (зі змінами, внесеними з Законом України У своїй відповіді Управління посилається на ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами, внесеними з Законом України від 02.03.2015р. № 213-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного законодавства України), яка набула чинності з 01.04.2015 р., визначено, що у період роботи особи (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законом України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Позивачка є державним службовцем та по теперішній час вона працює на державній службі в органах Державної фіскальної служби, крім того з 01.10.2015 року є інвалідом ІІ групи від загального захворювання.

Вважає дії управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі щодо припинення виплати їй пенсії, та відмову в поновленні виплати вищезазначеної пенсії - неправомірними, та такими, що порушують її конституційні права.

Просить суд поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду із адміністративним позовом, визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо припинення їй виплати пенсії як інваліду третьої групи з загального захворювання в період з 01.06.2015 року по 30.09.2015 року. Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області виплатити їй пенсію, як інваліду третьої групи з загального захворювання, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.06.2015 року по 30.09.2015 року. Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі шляхом їх безспірного списання органами Державної казначейської служби.

До початку відкрито судового засідання представник позивача надав суду заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі.

Представник УПФУ в судове засідання не зявилася, але до його початку надали суду заперечення на позов, в якому позовні вимоги не визнали, обгрунтовуючи, що позивач перебувала на обліку як одержувач пенсії по інвалідності 3 групи від загального захворювання від 15.09.2008 року, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З моменту призначення та по теперішній час працює на посаді, та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». З 01 квітня 2015 року позивачці у відповідності до Закону України від 02.03.2015 року № 213-V1I «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» пенсія тимчасово не виплачувалася. ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності від загального захворювання, тому починаючи з 01.10.2015 року виплату пенсії по 2 групі інвалідності поновлено і виплачується по теперішній час. Вважають позов ОСОБА_1 безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню просять справу розглянути без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 15.09.2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію по інвалідності 3 групи від загального захворювання, яка призначена Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач на теперішній час працює на посаді заступника начальника управління начальника відділу в державній податковій інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

З 01 квітня 2015 року позивачці було припинено здійснення пенсійних виплат.

02.05.2015 року позивач звернулася до Управління пенсійного фонду України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області із заявою поновити виплату належної їй пенсії.

Письмової відповіддю від 03.09.2015 року відповідач повідомив, що з 01.04.2015 року виплата пенсії по інвалідності 3 групи від загального захворювання була припинена відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 01.10.2015 року виплату пенсії було поновлено в зв'язку з встановленням позивачці 2 групи інвалідності.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

02 березня 2015 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 -VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року.

У відповідності до вказаного Закону були внесені зміни зокрема й до ст.37 Закону України «Про державну службу», згідно яких тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам, на яких поширюється дія цього Закону, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працює позивачка, дійсно давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом - Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем було обґрунтовано припинено виплату їй пенсії з 01 квітня 2015 року.

Проте, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування».

На разі, вказаний закон щодо призначення спеціальних пенсій прийнятий не був до 01 червня 2015 року, тому з 01 червня 2015 року втратили чинність, зокрема, й норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення держслужбовців, і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються. На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом - Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали передбачені ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону №213) підстави для невиплати пенсії позивачу, призначеної відповідно до вказаного Закону. Тобто, з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачці раніше призначеної пенсії відсутні.

У відповідності до ч. 2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач зазначила, що шестимісячний строк для звернення до суду пропустила з поважних причин, а саме знаходження на лікарняному та лікуванні в санаторії та надала суду копії листів непрацездатності: з 02.09.2015 року по 14.09.2015 року знаходження на стаціонарному лікуванні; з 13.10.2015 року по 26.10.2015 року знаходження на стаціонарному лікуванні; з 04.03.2016 року по 12.03.2016 року знаходження на амбулаторному лікуванні; з 01.04.2016 року по 09.04.2016 року перебування в санаторії «Молдова» м. Трускавець. Тому суд вважає причини пропуску строку звернення позивачем до суду поважними.

Тому проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, представлені докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову, вчинити певні дії з 01 червня 2015 року по 30.09.2015 року.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.94, 99, 128, 158, 161, 162, 163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду із адміністративним позовом.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії як інваліду третьої групи з загального захворювання в період з 01.06.2015 року по 30.09.2015 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області виплатити ОСОБА_1 пенсію, як інваліду третьої групи з загального захворювання, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.06.2015 року по 30.09.2015 року.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 551 (пятсот пядсят одну грн.) 20 коп., шляхом їх безспірного списання органами Державної казначейської служби.

На постанову протягом десяти днів з дня її отримання до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Суддя Л.М. Новік