Справа № 464/6714/16-а
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/6714/16-а
пр.№ 2-а/464/308/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар - Кріль Х.О.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Грицана О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові, інспектора патрульної поліції Грицана Ореста Михайловича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів УПП у м. Львові, інспектора патрульної поліції Грицана О.М., в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №996265 від 12.07.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу такого правопорушення. Позов мотивує тим, що 12.07.2016 був зупинений інспектором патрульної поліції за порушення п.11.5 ПДР. Незважаючи на заперечення щодо відсутності факту порушення, інспектором винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вказану постанову вважає безпідставною, оскільки правил дорожнього руху не порушував, небезпеки для інших учасників дорожнього руху не створював, рухався в лівій смузі через погане дорожнє покриття, а також у зв'язку з рухом пішохода. Зазначив, що інспектором неправомірно його зупинено за порушення п. 11.5 ПДР, оскільки вказаний пункт прямо не забороняє рухатися в крайній лівій смузі, а лише визначає порядок розташування транспортних засобів на дорозі. Таким чином, інспектором вчинено дії щодо внесення неправдивих відомостей в оскаржувану постанову в частині статті, яка передбачає відповідальність, а також нехтування процесом розгляду справи, що спричинило необхідність звернення до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд такі задовольнити. Надав пояснення про те, що рухався в крайній лівій смузі, оскільки в крайній правій смузі стояли вантажні автомобілі, а проїхавши їх, на такій смузі було погане дорожнє покриття та, щоб не створювати перешкоди іншим учасникам дорожнього руху та не пошкодити власний автомобіль, вирішив продовжити рух у лівій смузі. Проїхавши ділянку дороги з поганим покриттям, не зміг перестроїтись у крайню праву смугу, оскільки в той час перебігав дорогу пішохід. Був зупинений інспектором, коли почав маневр перестроювання, оскільки побачив на патрульному автомобілі проблисковий маячок червоного кольору. Крім цього, зазначив, що п. 11.5 ПДР дозволяє рухатися у крайній лівій смузі, оскільки прямої заборони цього не містить. Просив провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач інспектор патрульної поліції Грицан О.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення про те, що позивач рухався в крайній лівій смузі на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку. При цьому, крайня права смуга не була зайнята. Крім цього, в правій крайній смузі вантажних автомобілів не було, якщо такі і були на початку дороги, то жодних перешкод перестроїтись у крайню праву смугу, оминувши ці автомобілі, у позивача не було. Пішоходи в той час дорогу не переходили, що стверджується відеозаписом з нагрудного реєстратора. Зазначив, що позивач не здійснював маневру повороту чи розвороту, а також не виконував випередження або об'їзд, відтак повинен був рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини. При цьому, на вказаній ділянці дороги поворот чи розворот заборонено, оскільки є подвійна суцільна лінія. Ствердив, що з вимогою про зупинку звернулися до позивача, коли той перебував ще у крайній лівій смузі, останній деякий час не реагував. Лише після того як було увімкнено гучномовець, позивач почав перестроюватись у праву смугу та здійснив зупинку транспортного засобу. Зазначив, що покликання позивача на незадовільний стан дорожнього покриття, у зв'язку з чим рух в крайній правій смузі був неможливим, є безпідставним, оскільки автомобіль патрульної поліції рухався позаду позивача також і у вказаній смузі безперешкодно.

У судове засідання представник відповідача Управління патрульної поліції у місті Львові не з'явився, до суду надійшли письмові заперечення проти позову, відповідно до яких оскаржувана постанова винесена інспектором відповідно до статей 222, 283, 284 КУпАП, є законною, обґрунтованою та справедливою. Суд вирішив розглядати справу за відсутності представника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Ухвалою суду від 27.09.2016, що занесена до журналу судового засідання, позивачу поновлено строк звернення до суду.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №996265 від 12.07.2016, винесеною інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 1 УПП у м. Львові Грицаном О.М., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1.12.07.2016 о 14 год. 15 хв. на вул. Пасічна, 247 у м. Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався в крайній лівій смузі, коли права смуга була вільна, не виконуючи випередження, обгону чи повороту ліворуч, чим порушив п. 11.2 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 11.5 Правил дорожнього руху передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

За положеннями п. 11.2 Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Статтею 251 КУпАП визначено докази в справі про адміністративне правопорушення, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дала показання про те, що перебувала в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 та на вул. Пасічній у м. Львові автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції через те, що рухався в крайній лівій смузі. Зазначила, що рух в крайній правій смузі був неможливий, оскільки в такій на початку дороги стояв вантажний автомобіль. В подальшому водій мав намір здійснити маневр перестроювання, однак через погане дорожнє покриття цього не було здійснено. Також через дорогу перебігав пішохід та після чого були зупинені працівниками патрульної поліції.

Як встановлено з пояснень сторін та оглянутого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 рухався в крайній лівій смузі на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку. При цьому, крайня права смуга не була зайнята. Оскільки позивач не виконував випередження або об'їзд, поворот ліворуч та розворот на цій ділянці заборонені та такого наміру водій не мав, відтак повинен був рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини.

Крім цього, з відеозапису вбачається, що автомобіль патрульної поліції певний час рухався позаду позивача у крайній правій смузі руху, що спростовує доводи позивача про неможливість руху крайньою правою смугою через незадовільний стан дорожнього покриття. Також встановлено, що відстань між автомобілем позивача та патрульним автомобілем була достатньою для здійснення позивачем маневру перестроювання з крайньої лівої в крайню праву смугу руху, проте наміру здійснити таке перестроювання шляхом увімкнення покажчика правого повороту позивач не виявив.

За таких обставин, належних та допустимих доказів, які б спростовували факт порушення позивачем правил дорожнього руху, позивачем не надано та судом не здобуто, показання свідка вказаного не спростовують.

Враховуючи викладене, твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими, а оскаржувана постанова прийнята з дотриманням вимог, передбачених статтями 280, 283 КУпАП, стягнення накладено в межах санкції ч.2 ст. 122 КУпАП, порушень при прийнятті постанови, які б свідчили про незаконність такої, судом не встановлено.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями 9, 122, 251, 280, 283, 284, 287 - 289, 293 КУпАП, статтями 11, 70, 69, 71, 86, 160 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові, інспектора патрульної поліції Грицана Ореста Михайловича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Головуючий Дулебко Н.І.