Справа № 804/11621/13-а
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ляшко О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Державного закладу "Дорожня станція переливання крові" Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про зобов'язання вчинити певні дії, -
Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області звернулася з адміністративним позовом до Державного закладу "Дорожня станція переливання крові" Державного підприємства "Придніпровська залізниця", в якому просить суд:
- відшкодувати в повному обсязі видатки за надані послуги без підтверджуючих документів на 2011 рік на загальну суму 6370,00 грн. шляхом внесення коштів на реєстраційний рахунок Дорожньої станції переливання крові ПП «Придніпровська залізниця» з подальшим перерахуванням до державного бюджету;
- відкоригувати зайву сплату внесків до пенсійного фонду по сумам з незаконно виплаченої заробітної плати за період 2011-2012 роки на загальну суму 5895,24 грн.;
- відшкодувати зайве нарахування заробітної плати на загальну суму 3160,33 грн. шляхом стягнення з осіб, винних у безпідставно списаних коштах, шкоду у порядку та розмірі, встановлених законодавством, або шляхом проведення претензійно-позовної роботи;
Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до канцелярії суду клопотання про розгляд даної справи в порядку письмового провадження.
Відповідно ч. 2 ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням приписів ст.128 КАС України, судом на місці ухвалено щодо здійснення подальшого розгляду адміністративної справи на підставі наявних у ній доказів, в порядку письмового провадження.
Суд, розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до пункту 1.1.3.1 плану роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на IV квартал 2012 року та на підставі направлення від 23.01.2013 року №025 проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного закладу "Дорожня станція переливання крові ДП "Придніпровська залізниця" (далі - ДСПК) за період з 01.01.2011 року по завершений звітний період 2012 року. Ревізію проведено у термін з 24.12.2012 року по 25.02.2013 року.
За результатами ревізії 25.02.2013 Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області складено акт ревізії №840-25/002.
18 березня 2013 року позивачем отримано поштовим зв'язком вимогу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 11.03.2013 № 840-15/233, якою було зобов'язано відповідача усунути ряд порушень, зокрема, і оскаржувані вимоги п.3,5,6 якими вимагалось:
5. Відшкодувати в повному обсязі видатки за надані послуги без підтверджуючих документів за 2011 рік на загальну суму 6370грн., чим порушено статтю 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підпункті 1.2, 2.1, 2.2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, шляхом внесення коштів на реєстраційний рахунок ДСПК з подальшим перерахуванням до державного бюджету. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставно списаних коштах, шкоду у порядку та розмірі, встановлених законодавством, або шляхом проведення претензійно-позовної роботи.
6. Відкоригувати зайву сплату внесків до єдиного пенсійного фонду по сумам з незаконно виплаченої заробітної плати за період 2011-2012 роки на загальну суму 5895,24 грн., що є порушенням п.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VI.
Відповідач не виконав зазначені вище вимоги в добровільному порядку, в зв'язку з чим Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області звернулась до суду з даним адміністративним позовом про зобов'язання виконати вимоги п. 3,5 та 6 вимоги.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, слід зазначити наступне.
Згідно до ч.2 ст.15 Закону України " Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.
- п. 5 вимоги Дніпропетровської об'єднаної державної фінансової інспекції від 11.03.13р. щодо відшкодування в повному обсязі видатків за надані послуги без підтверджуючих документів за 2011 рік на загальну суму 6370,00 грн., чим порушено статтю 9 ЗУ «Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні», пункти 1.2, 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995р. №88, шляхом внесення коштів на реєстраційний рахунок ДСПК з подальшим перерахуванням до державного бюджету.
Отже, рішення суду яким скасовано п.3 та п. 5 вимоги Дніпропетровської об'єднаної державної фінансової інспекції від 11.03.13р. набрало законної сили 09.10.2014р., що підтверджується матеріалами справи.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
При цьому, слід зазначити, що у відповідності до ст. 124 Конституції України, ст.14 КАС України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України
- відшкодувати в повному обсязі видатки за надані послуги без підтверджуючих документів на 2011 рік на загальну суму 6370,00 грн. шляхом внесення коштів на реєстраційний рахунок Дорожньої станції переливання крові ПП «Придніпровська залізниця» з подальшим перерахуванням до державного бюджету є безпідставними та не можуть бути задоволені.
Стосовно п. 6 вимоги Державної фінансової інспекції від 11.03.13р., яким позивач, зобов'язує Державний заклад "Дорожня станція переливання крові" Державного підприємства "Придніпровська залізниця":
- відкоригувати зайву сплату внесків до пенсійного фонду по сумам з незаконно виплаченої заробітної плати за період 2011-2012 роки на загальну суму 5895,24 грн.;
- відшкодувати зайве нарахування заробітної плати на загальну суму 3160,33 грн. шляхом стягнення з осіб, винних у безпідставно списаних коштах, шкоду у порядку та розмірі, встановлених законодавством, або шляхом проведення претензійно-позовної роботи,
слід зазначити наступне.
Частиною 2 ст.2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.
У силу положень ст.4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
З положень наведеної норми закону чітко і безумовно слідує, що законодавець надав органам державного фінансового контролю повноваження по встановленню винних у допущенні фактів порушення законодавства посадових осіб та матеріально відповідальних працівників підконтрольної установи.
Пунктом 2 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами (затверджено постановою КМУ від 20.04.2006р. №550; далі за текстом - Порядок №550), положення якого спрямовані на законодавчу деталізацію правовідносин з приводу реалізації органами державного фінансового контролю владних управлінських функцій контролю у спосіб проведення інспекцій також зазначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Згідно ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органам державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Так, орган ДФІ у пункті 6 вимоги вимагає від відповідача коригування сплати внесків до пенсійного фонду по сумам з незаконно виплаченої заробітної плати за період 2011-2012 на загальну суму 5895,24 грн. та проведення претензійно-позовної роботи по відшкодуванню зайво нарахованої заробітної плати на загальну суму 3160,33 грн., чи стягнути дану суму з осіб, винних у безпідставно списаних коштах. Отже, ДФІ у Дніпропетровській області пред'явлені вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення.
Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави з позовом про стягнення таких збитків, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому, є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.
На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю про стягнення таких збитків, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року, 13 травня 2014 року, 26 травня 2015 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14, 21-330а15).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язком для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх суддів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Положеннями Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами передбачена компетенція органів державного фінансового контролю вживати заходів стосовно підконтрольної установи щодо усунення порушень після встановлення таких порушень за результатами перевірки підконтрольної установи, винесення керівнику такої установи обов'язкових вимог. Тобто, вказані заходи, спрямовані на відшкодування збитків державі або об'єкту контролю, застосовуються саме до підконтрольної установи, відносно якої було проведено ревізію та винесено обов'язкові вимоги.
Враховуючи те, що інспекція пред'явила позовну вимогу, яка не містить визначення конкретних осіб, винних у безпідставно списаних коштах (зайве нарахуванні заробітної плати), до яких вимога має бути заявлена, не має посилань на конкретні дії, які мають бути здійснені, тобто обрано неправильний спосіб захисту порушеного права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Суд доходить висновку про те, що п. 6 вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про зобов'язання підконтрольної установи виконати вимогу, в якій йдеться про відшкодування завданих збитків та визначено їх розмір, задоволенню не підлягає, оскільки такі збитки відшкодовуються лише в межах відповідного позову, заявленого органом державного фінансового контролю.
З огляду на вищевикладене, позивачем не було доведено належними та допустимими доказами правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним судом України та вищенаведеного судового рішення яким скасовано п.3 та п.5 вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 11.03.13р. №840-15/233, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного позову.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно до ст. 86 вищевказаного Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За викладених вище обставин, в задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області , слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що за правилами, визначеними ст. 94 КАС України, судовий збір позивачу не повертається
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 72, 86, 94, 112, 122, 128, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Державного закладу "Дорожня станція переливання крові" Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.Б. Ляшко