Справа № 428/9386/16-а
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/9386/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Говтви Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 991511 від 23.08.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора взводу ПП взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, рядовим поліції Говтвою Дмитром Вадимовичем серії ПС2 № 991511 від 23.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови, він 23 серпня 2016 року о 15-30 год. у м. Сєвєродонецьку по вул. Федоренка, 43, керуючи автомобілем SITROEN BERLINGO, реєстраційний номер НОМЕР_1, не надав перевагу в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході, позначеному зн. 5.35.1. на перехресті з вулицею Менделєєва повертаючи ліворуч, чим порушив п. 16.2. Правил дорожнього руху України. Вважає, що зазначена постанова прийнята з порушенням чинного законодавства, необґрунтована та протиправна, тому просить її скасувати.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Говтва Д.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши відеозаписи правопорушення, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

23.08.2016 року інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, лейтенантом поліції Говтвою Дмитром Вадимовичем в м. Сєвєродонецьку по вул. Федоренка, 37, було винесено постанову серії ПС2 № 991511 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем SITROEN BERLINGO не надав перевагу в русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході, позначеному зн. 5.35.1. на перехресті з вулицею Менделєєва повертаючи ліворуч, чим порушив п. 16.2. Правил дорожнього руху України.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4 ,5 ст. 258 КУпАП. Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 є необґрунтованими, адже з часу винесення вказаного рішення законодавство щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень суттєво змінилося в частині порядку та місця розгляду справ, що пов'язані із забезпеченням безпеки у сфері дорожнього руху (ч. 2, 4 ,5 ст. 258 КУпАП). В судовому засіданні представник позивача визнав, що посилання на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 є недоречним.

З відеозаписів подій вищенаведеного правопорушення, зроблених 23.08.2016 року в м. Сєвєродонецьку за допомогою службових нагрудних відеокамер на одязі поліцейських та ретельно оглянутих в судовому засіданні за участю сторін, вбачається, що позивач рухаючись на автомобілі по вул. Мендєлєєва у м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснив поворот ліворуч на вул. Федоренка, перетнувши пішохідний перехід, позначений відповідними знаками та розміткою. При цьому, під час початку здійснення позивачем повороту ліворуч та відразу після закінчення повороту ліворуч вантажним автомобілем, який знаходився перед автомобілем позивача, один з пішоходів (жінка в зеленому одягу), стоячи на пішохідному переході, зробив крок вперед, проте згодом був змушений зупинитися внаслідок продовження позивачем маневру щодо повороту ліворуч на вул. Федоренко. Автомобіль позивача виїхав на вул. Федоренко з вул. Мендєлєєва вже після того, як пішохід був змушений зупинитися внаслідок продовження позивачем маневру щодо повороту ліворуч. В судовому засіданні інспектор Говтва Д.В. додатково пояснив, що пішоходи розмахували руками та сигналізували патрульним поліцейським про порушення правил позивачем, проте вказана подія не потрапила до поля зору відеокамер.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пункту 16.2 Правил дорожнього руху на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Згідно із пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Отже, в діях позивача мало місце порушення пункту 16.2 Правил дорожнього руху пов'язане із порушенням правил проїзду перехресть через ненадання дороги пішоходу, який переходить проїзну частину, внаслідок чого пішохід був змушений змінити швидкість руху (зупинитись). За таких обставин, у діях позивача 23.08.2016 року в м. Сєвєродонецьку був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказівка в оскаржуваній постанові на те, що позивач «не надав перевагу в русі пішоходу» жодним чином не вплинула на правильність кваліфікації дій позивача за відповідним пунктом Правил дорожнього руху.

Посилання позивача на те, що пішоходи, яким він не дав дорогу, не були допитані в якості свідків чи потерпілих, є необґрунтованими, адже з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що патрульні поліцейські зупинили автомобіль позивача на значній відстані від місця вчинення правопорушення, у зв'язку із чим відшукання та допит пішоходів, які продовжили свій рух, були б недоцільними та зашкодили б розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові, яка стосується сфери забезпечення безпеки дорожнього руху, всупереч вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, хоча в судовому засіданні судом було з'ясовано, що відеозапис правопорушення було зроблено за допомогою сертифікованого пристрою, що розташований на одязі поліцейського. При цьому вимога ч. 3 ст. 283 КУпАП щодо вказівки у тексті постанови технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розповсюджується як на автоматичну так і на неавтоматичну відео фіксацію правопорушення, адже у ч. 3 ст. 283 КУпАП відсутня вказівка на спосіб відео фіксації правопорушення (автоматичний чи неавтоматичний, тобто такий, що зроблено за допомогою пристрою, що розташований на одязі поліцейського).

Разом з тим, відсутність у оскаржуваній постанові вказівки на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, жодним чином не вплинула на дотримання прав позивача та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В оскаржуваній постанові позивач зробив підпис під написом про ознайомлення із правами, в судовому засіданні позивач на запитання суду додатково повідомив, що після зупинки його транспортного засобу порушень його прав не було.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови та необхідність відмови у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 69-71, 158-163, 171-2, 185, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дні її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 04 жовтня 2016 року.

Суддя Д.Б. Баронін