Справа № 464/5078/16-а
Суддя: Теслюк Д. Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5078/16-а
пр.№ 2-адр/464/1/16
Сихівський районний суд міста Львова
у складі: головуючого - судді Теслюка Д.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дій,
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 06.07.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії в частині позовних вимог з 15 квітня 2013 року по 15 грудня 2015 року залишено без розгляду.
Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 06.07.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволено частково та вирішено: «Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова щодо невключення до середньомісячного заробітку ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати та винагороди за безперервну службу під час обчислення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» - протиправними; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2016 року з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати та винагороди за сумлінну безперервну службу згідно поданої довідки про заробітну плату від 24.05.2016 року, якою передбачено складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80 % середньомісячного заробітку державного службовця; в задоволенні інших вимог - відмовити».
На адресу суду 25.07.2016 року надійшла заява ОСОБА_1, в якій остання просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду заяви, у судове засідання не з'явились, що, у свою чергу, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткової постанови у відповідності дост. 168 КАС України. Від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд питання щодо стягнення судового збору у її відсутності, вказану заяву підтримує.
Згідно із ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Аналогічні положення закріплені в Постанові Пленуму Вищого адміністративного України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20 травня 2013 року, в пункті 17 зазначено, що за правилами статті 168 КАС України, суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України. Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення. Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
З матеріалів справи вбачається, що судом при ухваленні постанови від 06.07.2016 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
При цьому приписи ч. 1 ст. 94 КАС України визначають, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Відповідно до ч. 3 вказаної статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Необхідними умовами для визначення характеру позовної заяви (майнового чи немайнового) є встановлення вартісної оцінки заявлених у ній позовних вимог та зміни складу майна сторін у випадку вирішення спору на підставі заявлених у такій позовній заяві вимог. Так, майновими позовами є позови, які, зокрема, підлягають вартісній оцінці, в той час як до позовних заяв немайнового характеру відносяться позови, які не підлягають вартісній оцінці.
Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_1 містить вимоги про визнання бездіяльності відповідача протиправною, зобов'язання вчинити дії та не містить вартісної оцінки вимог, а тому відноситься до позовів немайнового характеру.
Положеннями п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року встановлено - якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.
З матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції №ПН2451 від 16.06.2016 року, позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подання позову до Сихівського районного суду м.Львова в розмірі 551,20 грн.
Оскільки постановою Сихівського районного суду м.Львова від 06.07.2016 року було позов ОСОБА_1 задоволено частково, проте судом при прийнятті постанови не вирішено питання про стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що заява позивача про вирішення питання щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню шляхом ухвалення додаткової постанови про стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова на користь ОСОБА_1 витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 275 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 94, 168, 212, 254 КАС України,
п о с т а н о в и в:
Ухвалити додаткову постанову в адміністративній за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дій, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.
Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень. 60 коп.
Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.
Суддя Теслюк Д.Ю.