Справа № 345/3247/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2016 р. м. Київ К/800/62365/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Васильченко Н.В.,

Голяшкіна О.В.,

при секретарі: Скавуляк Т.В.,

за участю представників сторін: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Голинської сільської ради, третя особа: ОСОБА_3, про визнання нечинним рішення,-

В С ТА Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Голинської сільської ради, третя особа: ОСОБА_3, про визнання нечинними рішення Голинської сільської ради від 24.05.2011 №120 в частині надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку в с. Голинь, а саме: у спільну сумісну власність 0,25 га та зобов'язання Голинську сільську раду вилучити з тексту зазначеного рішення прізвище, ім'я по-батькові ОСОБА_3 і поняття «спільну сумісну»; визнання нечинним рішення виконкому Голинської сільської ради від 25.03.2010 №60 в частині не заперечення щодо визнання права власності за ОСОБА_3 на самочинну прибудову літньої кухні до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та зобов'язання виконком Голинської сільської ради вилучити з тексту зазначеного рішення прізвище, ім'я по-батькові ОСОБА_3; визнання нечинним рішення виконкому Голинської сільської ради від 22.09.2011 №99 в частині визнання ОСОБА_3 співзабудовником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та зобов'язання виконком Голинської сільської ради вилучити з тексту зазначеного рішення прізвище, ім'я по-батькові ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірними рішенням відповідачем фактично здійснено поділ подружнього майна, що виходить за межі повноважень сільської ради.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року та додатковою постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року та додаткову постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено частково: визнано нечинним рішення Голинської сільської ради від 24.05.2011 №120 в частині надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку в с. Голинь, а саме: у спільну сумісну власність 0,25 га; визнано нечинним рішення виконкому Голинської сільської ради від 25.03.2010 №60 в частині не заперечення щодо визнання права власності за ОСОБА_3 на самочинну прибудову літньої кухні до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1; визнано нечинним рішення виконкому Голинської сільської ради від 22.09.2011 №99 в частині визнання ОСОБА_3 співзабудовником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 06.03.1992 по 17.03.2005 перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання вони побудували житловий будинок в АДРЕСА_1.

Рішенням виконкому Голинської сільської ради Калуського району від 25.06.1993 ОСОБА_2 виділено земельну ділянку у розмірі 0,12 га для будівництва житлового будинку з господарськими спорудами.

Згідно довідок Голинської сільської ради Калуського району ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не набули права власності на землю в межах норм приватизації.

У подальшому, на підставі заяв ОСОБА_3 Голинською сільською радою були прийняті: рішення від 24.05.2011 №120 про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку в с. Голинь, а саме 0,25 га. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; рішення від 25.03.2010 №60 щодо не заперечення права власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на самочинну прибудову літньої кухні до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1; рішення від 22.09.2011 №99 про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 співзабудовниками, що спільно вели будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

Вказуючи, що спірними рішенням відповідачем фактично здійснено поділ подружнього майна, що виходить за межі повноважень сільської ради, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, у відповідності до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями щодо визначення поділу майна колишнього подружжя. Окремо суд апеляційної інстанції вказав, що до компетенції органу місцевого самоврядування не входять повноваження щодо встановлення обставин будівництва, осіб, які будували жиле приміщення, та чи є це приміщення спільним майном.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, частково погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області розірвано шлюб, укладений між позивачем та громадянкою ОСОБА_3.

09 листопада 2011 року ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишено без розгляду.

Відповідно до статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно з статтею 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

3і змісту оскаржуваних рішень Голинської сільської ради та Виконавчого комітету Голинської сільської ради убачається, що сільська рада та її виконавчий комітет фактично втрутились в поділ майна подружжя.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що до компетенції органу місцевого самоврядування не входять повноваження щодо встановлення обставин будівництва, осіб, які будували жиле приміщення, та чи є це приміщення спільним майном. Крім того, судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що на час прийняття оскаржуваних рішень позивач не перебував у шлюбі з ОСОБА_3, а тому вирішення вказаних правовідносин належить до компетенції суду, а не сільської ради.

Водночас, як убачається з резолютивної частини оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції суд визнав рішення Голинської сільської ради від 24.05.2011 №120 нечинним.

Відповідно до пункту 10.2 Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

Визнання акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

В даному випадку судами попередніх інстанцій не встановлено наявності правовідносин, які виникли на підставі спірних рішень Голинської сільської ради та її (ради) Виконавчого комітету, та які доцільно було б зберегти.

Таким чином, судом апеляційної інстанції безпідставно застосовано такий спосіб захисту порушеного права позивача, як визнання акта суб'єкта владних повноважень нечинним.

За змістом статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Також, як убачається з позовної заяви та матеріалів справи, позивачем у якості відповідача зазначено Голинську сільську раду, а позовні вимоги заявлені до Голинської сільської ради та до Виконавчого комітету Голинської сільської ради.

За змістом частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Розглянувши по суті вимоги позивача до Виконавчого комітету Голинської сільської ради суди попередніх інстанцій всупереч вимогам Кодексу адміністративного судочинства України дали правову оцінку діям особи, яка не є стороною у справі.

За змістом статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судам при новому розгляді необхідно дати належну оцінку обставинам справи з урахуванням наведених висновків суду касаційної інстанції та прийняти обґрунтоване рішення з дотриманням процесуальних норм щодо повноважень адміністративного суду під час розгляду справи.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2014 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Голинської сільської ради, третя особа: ОСОБА_3, про визнання нечинними рішень направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: