Справа № 184/1577/16-а
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/1577/16-а
Номер провадження 2-а/184/33/16
П О С Т А Н О В А

29.09.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Томаш В.І.,

при секретарі - Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Покров справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області «про зобов'язання вчинити певні дії», -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області здійснити їй перерахунок пенсії з моменту призначення, а саме з 31.03.2014 року, враховуючи для обчислення пенсії 80 % від заробітної плати, що береться для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням при розрахунку заробітної плати для призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" сум матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади на підставі даних довідок про заробітну плату № 4602/23, № 4601/23 та 4206/23 від 20.07.2016 року, що враховані при виплаті заробітної плати та з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також, здійснити виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з дати призначення, а саме з 31.03.2014 року; стягнути з відповідача на її користь витрати на судовий збір в розмірі 551,20 грн.; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області подати звіт про виконання судового рішення, надавши місячний строк для його виконання.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача - Дробот О.І. в судове засідання не з'явилась, але надала суду письмове заперечення, в якому просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Пояснила, що частиною 5 статті 37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Конституцією України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. В мотивувальній частині рішення від 3 жовтня 1997 року N 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Таким чином, дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності. На законодавчому рівні, а саме статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 3 та 5 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" № 865 від 31.05.2000 року (зі змінами від 24.04.2014 року) посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років під час призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", враховуються в розмірах, установлених на день призначення пенсії. Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік. Здійснення ж перерахунку з моменту призначення, не відповідає нормам, що регулюють призначення/перерахунок пенсії. Таким чином, враховуючи викладене, посилання Позивача на протиправність дій УПФУ в м. Орджонікідзе є безпідставними. Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе не має достатніх правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, як зазначено в прохальній частині адміністративного позову.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області із заявою про перерахунок пенсії по державній службі з урахуванням усіх складових заробітної плати, з яких було фактично нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок на державне пенсійне страхування на підставі даних довідок про заробітну плату № 4602/23, № 4601/23 та 4206/23 від 20.07.2016 року. За результатами розгляду заяви про призначення пенсії державного службовця, управлінням Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області мені надано відповідь за вих. № 4549/06/34 від 15.08.2016. Вказаною відповіддю мені відмовлено в включенні матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади в заробітну плату для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу"№ 3723-ХІІ від 16.12.1993 року. Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області посилається на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади не належать до "інших надбавок", в законодавстві не міститься чітке визначення щодо їх належності до структури заробітної плати, а тому підстав для їх врахування в заробітну плату для визначення розміру пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" немає. Така позиція Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області не відповідає практиці Верховного Суду України, приписам Конституції України та нормам законодавства.

Відповідно до норм чинного пенсійного законодавства України, позивачка має право на включення суми матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади в складові заробітної плати, що береться для обчислення пенсії при здійсненні перерахунку відповідно до Законів України "Про державну службу" та «Про службу в органах самоврядування».

Такий перерахунок має бути здійснений Управлінням Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області з дати призначення мені пенсії - з 31.03.2014 року, а також має бути виплачена різниця між розміром перерахованої пенсії з сумами фактично виплаченої пенсії.

ОСОБА_1 з 22.06.1995 року по 28.03.2014 року працювала на посаді головного спеціаліста управління праці та соціального захисту населення м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. На сьогоднішній день позивачка отримує пенсію на підставі Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, в редакції, що діяла на момент звільнення за пенсією (надалі - Закон № 3723-ХІІ) з 31.03.2014 року у розмірі 80% від заробітної плати, що бралась для обчислення пенсії. Пенсія державним службовцям призначається з дати звернення за її призначенням.

Згідно статті 1 Закону України "Про державну службу", державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

За змістом статті 37 Закону № 3723-ХІІ (в редакції чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, з премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, але тільки ті з яких були фактично нараховані та сплачені внески, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Правова позиція Верховного Суду України вказує на те, що при спірних питаннях перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-ХІІ. Таким чином, застосування положень Законів, які щодо спірних відносин є загальними - є прямим порушенням з боку суб'єкту владних повноважень.

Така правова позиція щодо застосування норм законодавства викладена в рішеннях Верховного Суду України № 21-134а14 від 03.06.2014, № 21-14а14 від 04.03.2014, № 21-420а13 від 10.12.2013, № 21-350а13 від 06.11.2013, № 21-97а13 від 28.05.2013, № 21-125а13 від 14.05.2013, № 21-430а11 від 20.02.2012.

За приписами частини другої статті - 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе, знаючи про обов'язковість рішень Верховного Суду України для всіх суб'єктів владних повноважень, завідомо порушуються мої права, закріплені в статті 46 Конституції України, та ігноруються норми законодавства України.

В даному випадку, з метою здійснення правосуддя, суду делеговано повноваження щодо відновлення порушеного права пенсіонера на пенсію в більшому розмірі, яке порушене внаслідок неправомірного неврахування сум зазначених вище виплат при призначенні пенсії

Отже, оскільки право на призначення пенсії в розмірі, розрахованому з урахуванням додаткових виплат, виникає саме в момент її первинного призначення (що й підтверджується судами), цілком логічним у такому випадку є й зобов'язання здійснити виплату недоотриманої частини пенсії з моменту призначення.

Законом України «Про пенсійне забезпечення», а саме статтею 87 визначено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-якими строками.

Згідно частини 2 статті 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення.

Перерахунок пенсії ОСОБА_1 має здійснюватись з дати призначення пенсії, так як порушення її прав УПФУ в м. Орджонікідзе відбулося ще в момент призначення пенсії, а тому в даному випадку, здійснення перерахунку з моменту призначення, виплата недоотриманої суми пенсії, з урахуванням вже виплаченої (тобто різниці між перерахованою та отримуваною) є правомірним, відповідає вимогам чинного законодавства України та відповідає загальному поняттю правосуддя.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Для окремих категорій громадян пенсійне забезпечення встановлюється іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи, її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99 , від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).

Тим паче, УПФУ в м. Орджонікідзе, за приписами чинного законодавства України, як суб'єкт владних повноважень мав брати до уваги та застосовувати висновки Верховного Суду України викладені ним в рішеннях у подібних відносинах, більше того, УПФУ знало про існування такої позиції, так як було стороною в справах з аналогічним предметом позовних вимог.

Суд дає критичну оцінку доводам відповідача, викладених ним в письмових запереченнях щодо невизнання позовних вимог позивача, в тому числі і щодо пропуску строку звернення до суду з дійсним позовом, оскільки вони є безпідставними та недоведеними і спростовуються стабільними письмовими поясненнями позивача, наданими нею належними та допустимими доказами, вищевказаними нормами закону, матеріалами справи в їх сукупності.

Суд вважає такі дії відповідача спрямовані на ухилення від здійснення перерахунку та виплати пенсії державного службовця позивачу, як це передбачено вищевказаними нормами законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення» та порушуються права позивача, закріплені в Конституції України.

Таким чином суд, на підставі вищевикладеного вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 6, 17, 18, 99, 158 - 167 кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з моменту призначення, а саме з 31.03.2014 року, враховуючи для обчислення пенсії 80 % від заробітної плати, що береться для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням при розрахунку заробітної плати для призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" сум матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади на підставі даних довідок про заробітну плату № 4602/23, № 4601/23 та 4206/23 від 20.07.2016 року, що враховані при виплаті заробітної плати та з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також, здійснити виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з дати призначення, а саме з 31.03.2014 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 551,20 грн..

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 - днів з дня її проголошення до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд. У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш