Справа № 804/4998/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2016 р.Справа №804/4998/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістік М» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -
5 серпня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістік М» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому просить суд:
- визнати висновки акту перевірки від 15 липня 2014 року №316/2202 недійсними та такими, що складені безпідставно та не відповідають вимогам діючого законодавства;
- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо коригування показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістік М», яке відбулося на підставі акту перевірки від 15 липня 2014 року №316/2202, у тому числі дії з вилучення з АІС «Податковий блок» «Результати співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобовязань з податку на додану вартість, які визначені Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістік М» за період березень 2014 року;
- зобовязати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська відновити показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістік М» за березень 2014 року, у тому числі зобовязати відобразити в електронній базі даних податкового органу АІС «Податковий блок» «Результати співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за березень 2014 року, які Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістік М» відкориговані на підставі акту перевірки від 15 липня 2014 року №316/2202.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про неправомірність дій ДПІ у Жовтневому районі ГУ ДФС у м. Дніпропетровську щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Логістік М», та, як наслідок, неправомірність викладення в акті про неможливість проведення зустрічної звірки висновків про нереальність господарських відносин позивача за період, що перевірявся. В порушення норм законодавства, ДПІ у Жовтневому районі ГУ ДФС у м. Дніпропетровську внесла коригування в самостійно задекларовані ТОВ «Логістік М» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ без подальшого винесення податкового повідомлення-рішення.
Представником відповідача надані суду пояснення, в яких зазначено, що ДПІ у Жовтневому районі до акту документальної позапланової перевірки від 15.07.2014 року №316/04-63-22-02/32448145 здійснено коригування в АІС «Податковий блок» в підсистемі «Аналітична система». Інформацію за актом від 15.07.2014 року №316/04-63-22-02/32448145 відображено в підсистемі АІС «Податковий блок», який є обовязковий для використання безпосередніх користувачів працівників структурних підрозділів органів ДФСУ регіонального та районного рівнів.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав обрану правову позицію.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Вирішуючи спір суд виходить із того, що відповідно до пункту 73.5 статті 75 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних субєктів господарювання щодо платника податків.
Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів субєкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для зясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.
Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається субєкту господарювання у десятиденний термін.
Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначає «Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1232 (далі Порядок №1232).
Зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів субєкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для зясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.
Зустрічні звірки проводяться у субєктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобовязань.
У разі отримання від субєкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку. За результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка.
Фактично контролюючим органом складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки, хоч в ньому і відображена наявна податкова інформація.
Суд не знайшов підстав для задоволення вимог про визнання протиправними дій відповідача по проведенню перевірки, на підставі якої складений акт зустрічної звірки, з огляду на відсутність порушених прав позивача ініціюванням проведеної звірки та вчинення таких дій з метою реалізації функцій контролюючого органу.
Згідно висновків акту за результатами звірки не встановлено факту реального здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання: ТОВ «Центрооптторг» - ТОВ «Логістік М» - ТОВ «Омега» за березень 2014 року, встановлено відсутність обєктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення статей 22,185,187,198 Податкового кодексу України.
ДПІ у Жовтневому районі Головного управління ДФС у м. Дніпропетровську на підставі акту від 15.07.2014 року №316/04-63-22-02/32448145 здійснено коригування в системі АІС «Податковий блок» в підсистемі «Аналітична система», проте не вчинено змін в інтергованій картці платника податків, в якій відображається стан розрахунків з певних податків.
Надаючи оцінку позовним вимогам позивача про визнання висновків акту перевірки від 15 липня 2014 року №316/2202 недійсними та такими, що складені безпідставно та не відповідають вимогам діючого законодавства, то суд зазначає, що обовязковою ознакою рішень та дій субєкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для субєктів відповідних правовідносин і мають обовязковий характер. У цьому випадку безпосереднє викладення контролюючим органом субєктивного оціночного судження щодо наявності з боку товариства порушень податкового законодавства є правом податкового органу, внаслідок чого відсутні порушені права позивача, які підлягають захисту.
Акт перевірки не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обовязків для осіб, діяльність яких перевірялась, тому його висновки не можуть бути предметом спору.
Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 10.09.2013 року по справі №21-237а13, в якій також зазначено, що висновки, викладені в акті, не породжують обовязкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про нікчемність окремих угод є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.
Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання висновків акту перевірки від 15 липня 2014 року №316/2202 недійсними та такими, що складені безпідставно та не відповідають вимогам діючого законодавства.
Надаючи оцінку позовним вимогам про визнання протиправними дій щодо коригування показників податкової звітності на підставі акту перевірки та зобовязання відповідача відновити в автоматизованій системі показники податкової звітності ТОВ «Логістік-М», а саме податкового кредиту та податкових зобовязань, суд виходить із наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обовязків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України.
У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62).
Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, повязаних із визначенням обєктів оподаткування (податкових зобовязань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, повязаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Відповідач не заперечив, що на підставі складеного акту внесено інформацію щодо непідтвердження сум податкового кредиту до автоматизованих систем «Результати співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», проте такі результати не вплинули на облік платежів позивача та не змінили задекларовані показники фінансової звітності.
Висновки, викладені у зазначеному акті, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення субєктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.
Викладаючи вищевикладену правову позицію у розглянутій категорії справ, виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 Податкового кодексу України, колегія суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України у справі №21-511а14 дійшла правового висновку, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.
Отже, оскільки судом не здійснено висновку щодо протиправності податкового контролю, виключення з бази даних інформації, внесеної на підставі цього акта, є необґрунтованим.
Обовязковою ознакою дій субєкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для субєктів відповідних правовідносин і мають обовязковий характер. У цьому випадку безпосереднє викладення контролюючим органом субєктивного оціночного судження щодо наявності з боку товариства порушень податкового законодавства є правом податкового органу, внаслідок чого відсутні порушені права позивача, які підлягають захисту.
Права позивача можуть бути порушені відповідачем внаслідок прийняття за результатами перевірки податкових повідомлень-рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку. Оскільки за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення не виносилось, порушення прав позивача як платника податків не підтверджено.
Внесення контролюючим органом до електронної бази даних інформації є лише службовою діяльністю її працівників з виконання обовязків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Оскільки права позивача оскаржуваними діями відповідача не порушуються, то позовні вимоги в цій частині є безпідставними.
Процес зіставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобовязань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.
Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, повязаних з нарахуванням і сплатою податку.
Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо внесення коригувань до автоматизованої інформаційної системи, з огляду на те, що це є лише статистична інформація, яка без винесення податкового повідомлення-рішення, не призводить до порушення прав та інтересів платників податків. Вона слугує для відображення класу ризику відображених у податковому обліку операцій.
У разі використання такої інформації при прийнятті контролюючим органом рішень або здійснення певних дій їх правомірність може бути перевірена в судовому порядку за ініціативою платника податку, або його контрагентів, якщо такі рішення та дія прийняти/здійсненні відносно останніх з урахуванням такої податкової інформації.
Проте, про наявність таких наслідків позивач не заявляє, відповідних підтверджень не надав.
Таким чином, наявність відповідної інформації в обумовленому програмному продукті органу податкової служби безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє юридичних прав та обовязків платника податків, тобто не породжує правових наслідків.
Судом встановлено, відповідачем підтверджено, що на підставі акту перевірки змін до зворотного боку облікової картки платника податків (інтегрованої картки) не внесено, рівно як і до системи автоматизованого обліку ПДВ, доступ до якої у будь-який та безперешкодно має платник податків.
Такі дії, по суті, є лише збиранням податкової інформації податковим органом, що фіксується в акті перевірки, який виступає носієм такої інформації.
Отже, позивачем не доведено суду, які саме його права та охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вчинення відповідачем оскаржуваних дій, оскільки ані внесення відомостей в інформаційна бази, ані складення акту перевірки позивача як платника податків без винесеного та узгодженого податкового повідомлення рішення не можуть бути підставами для відповідних донарахувань.
Доводи позивача про ймовірні негативні наслідки, як підстава задоволення позову, не є обґрунтованими, оскільки судовому захисту належать лише порушені права.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Поряд з цим, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Логістік М», оскільки належним способом захисту порушеного права є скасування саме податкового повідомлення-рішення, винесеного за результатами проведеної звірки. Однак, вказане рішення не виносилось.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістік М» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 19 вересня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1