Справа № 826/334/16
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/334/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Ганечко О.М.

суддів: Коротких А.Ю.,Літвіна Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.16 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.16 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач з 29 жовтня 1986 року по 14 вересня 1988 року проходив службу в Республіці Афганістан та приймав участь в бойових діях.

31.05.93 року наказом Міністерства оборони України №01058 позивача звільнено в запас, на підставі пункту "е" статті 59 Положення про проходження військової служби офіцерським складом у Збройних Силах України - у зв'язку переходом на роботу в цивільне міністерство, відомство.

30.07. 99 року наказом Міністерства оборони України №415 позивачу присвоєно звання майора.

Згідно витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 26 вересня 2013 року №2321 - поранення (контузія) та захворювання позивача, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 23 вересня 2013 року №1654/Ж, поранення позивача, які стали підставою для встановлення групи інвалідності, є наслідком загоєння ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, що могли бути спричинені у 1986 році.

14.10.14 року позивачеві, на підставі акту огляду медико-соціальної експертної комісії встановлено другу групу інвалідності.

14.10.14 року позивачеві видано посвідчення інваліда другої групи зі строком дії до 14 жовтня 2017 року.

Позивач звертався до відповідача із заявою здійснити йому гарантовану Державою одноразову грошову допомогу у зв'язку із отриманням поранення(контузії), однак, у відповідь на звернення отримав відповіді від 06 липня 2015 року, 21 серпня 2015 року та 22 вересня 2015 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивач не звертався у встановленому чинним законодавством Порядком, як наслідок, відповідач не приймав рішення щодо призначення грошової допомоги, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей",одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Частиною другою статті 162 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов'язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому, у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

Відповідно до положень статті 163 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 161 цьогоЗакону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

У випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов'язаним або резервістам.

Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров'я відповідно до законодавства.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 11, 12 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, військовослужбовець, військовозобов'язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

-заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

-довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв'язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

-постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

-документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов'язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

-сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

-документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов'язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов'язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами

Відповідно до п.13 Порядку, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Також,п.15 Порядку, передбачено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач в адміністративному позові оскаржує бездіяльність відповідача в частині невиплати допомоги та просить стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу, проте, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач подав заяву без проставлення дати її складання та в матеріалах справи відсутні докази подання позивачем повного переліку документів, передбаченого Порядком.

Також, колегія суддів зазначає, що відповіді від 06 липня 2015 року, 21 серпня 2015 року та 22 вересня 2015 року не є рішенням щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки, уповноваженим органом заява позивача не була зареєстрована, повнота поданих документів не перевірялася, висновок у місячний строк після надходження зазначених документів про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги не складався, а тому, колегія суддів вважає, що позивач передчасно звернувся з позовними вимогами про оскарження відмови та зобов'язання стягнути одноразову грошову допомогу.

Колегія суддів критично ставиться до посилань апелянта в апеляційній скарзі про те, що саме в неналежному розгляді його звернень і полягає бездіяльність відповідача, оскільки, предметом позову є оскарження невиплати грошової допомоги та зобов'язання стягнути її на користь позивача.

Згідно зі ст.159КАС України,судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись, ст.160, 167, 195, 198,200,205,211,212,254 КАС України, суд-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.16 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Судді: Літвіна Н.М.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Літвіна Н. М.

Коротких А. Ю.