Справа № 805/6205/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року м. Київ К/800/39256/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Олексієнко М.М., Пасічник С.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28.05.2013р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2013р. у справі за його позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и л а:
У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення від 02.01.2013р. про відмову у визнанні його учасником бойових дій, зобов`язання визнати його учасником бойових дій та надати відповідне посвідчення.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28.05.2013р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2013р., у задоволенні позову відмовлено.
З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про задоволення позову.
Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються, зокрема, учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994р. №63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затверджено Перелік держав і періодів бойових дій на їх території.
Згідно вказаного Переліку Об`єднана Арабська республіка (Єгипет) віднесена до держав, на території яких проходили бойові дії в період з березня 1969 року по липень 1972 року.
В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач з 26.08.1969р. по 01.11.1971р. проходив службу у військовій частині № НОМЕР_1 матросом на великому протичовновому кораблі «Відважний» у складі військової частини №20984 бригади протичовневих кораблів ВМФ Радянського Союзу.
Відповідно до архівної довідки Центрального Військово-Морського Архіву МО РФ від 14.08.2009р. №11936 військова частина № НОМЕР_1 знаходилась, серед іншого, в Середземному морі, з заходом в затоку Саллум, що є територіальними водами Об`єднаної Арабської республіки (Єгипет) в періоди з 07.04.1970р. по 11.04.1970р., з 09.04.1971р. по 25.04.1971р. та з 01.05.1971р. по 02.05.1971р. Дані про безпосередню участь позивача у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ відсутні (а.с. 6).
10.11.2012р. позивач звернувся до відповідача із заявою про розгляд на комісії питання встановлення статусу учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с. 33).
Рішенням комісії відповідача по визначенню статусу учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 02.01.2013р. позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю документального підтвердження його участі у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності флоту (а.с. 14).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що доказів, що підтверджують факт безпосередньої участі у бойових діях чи забезпеченні діяльності військ (флотів) в період з 1969-1971 позивачем надано не було, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.
Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи факт безпосередньої участі позивача у бойових діях або їх забезпеченні згідно пункту 2 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не встановлено, а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28.05.2013р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2013р. у даній справі залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

М.М. Олексієнко

С.С. Пасічник