Справа № 2а-9017/10/1270
Суддя: К.Ю. Широка
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2010 рокуСєвєродонецькСправа № 2а-9017/10/1270

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

судді Широкої К.Ю.

при секретарі Смішливій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу за рахунок активів платника податків у розмірі 27 682,21 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2010 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов від Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу за рахунок активів платника податків у розмірі 27 682,21 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 зареєстрований як субєкт господарської діяльності виконавчим комітетом Брянківської міської ради Луганської області 14.04.2004. З 16.04.2004 субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Брянківському відділенні Алчевської ОДПІ та станом на 14.10.2010 має податковий борг в сумі 27 682,21 грн., а саме по орендній платі за землю з фізичних осіб. Відповідно з договором оренди землі від 02.07.2008 між Брянківською міською радою та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1, останній набув право на оренду земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Брянка, вул. Будівельна, буд. 3-ж. Згідно довідки «Про стан розрахунків з бюджетом» станом на 14.10.2010 субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 має податковий борг по орендній платі за землю з фізичних осіб 27 682, 21 грн.( з яких 27 682, 21 грн.- основний платіж).

Позивачем в порядку, передбаченому пп. 6.2.1. п. 6.2 ст.6 Закону України « Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» приймались заходи для стягнення податкового боргу, а саме: відповідачу направлена перша податкова вимога за № 1/47 від 06.02.2009 яка була направлена 06.02.2009 платнику поштою з повідомленням та друга податкова вимога № 2/220 від 26.11.2009 яку платник отримав особисто.

У звязку з чим, позивач просив стягнути податковий борг з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 перед бюджетом в сумі 27 682,21 грн.( з яких 27 682, 21грн.- основний платіж) за рахунок активів платника податків.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про дату, місце та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідач заперечення суду не надав. Ухвала про відкриття провадження та памятка про права та обовязки направлена відповідачу на адресу: 94100, місто Брянка, вул. Енгельса, 15/1, повернулись до суду з відміткою пошти: « за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до Довідки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Виконавчого комітету Алчевської міської ради Луганської області, відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою та відомості про заміну свого місця знаходження державному реєстратору не надавав. Відповідно до положень ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.69-72 КАС України, суд прийшов до наступного.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України від 06.10.1998 № 161-ХIV «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із ст. 21 Закону України від 06.10.1998 № 161-ХIV «Про оренду землі» оренда плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Статтею 2 Закону України від 03.07.1992 № 2535-XII «Про плату за землю» передбачено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Частиною 3 ст. 14 Закону України від 03.07.1992 № 2535-XII «Про плату за землю» регламентовано, що нарахування громадянам сум земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 15 липня поточного року платіжне повідомлення про внесення платежу.

Відповідно до ч.3 ст. 17 Закону України від 03.07.1992 № 2535-XII «Про плату за землю» земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності громадянами сплачується рівними частками до 15 серпня і 15 листопада.

За прострочення встановлених строків сплати податку справляється пеня. Розмір пені за несвоєчасне внесення орендної плати передбачається у договорі оренди, проте він не може перевищувати ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку, відповідно до ст. 25 Закону України від 03.07.1992 № 2535-XII «Про плату за землю».

Судом встановлено, що субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 з 16.04.2004 знаходиться на обліку в Брянківському відділенні Алчевської ОДПІ.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 02.07.2008 Брянківської міської ради в оренду була передана земельна ділянка ОСОБА_1, яка розташована за адресою: м. Брянка, вул. Будівельна, 3-ж. Згідно договору ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати орендну плату за землю в розмірі земельного податку на умовах договору.

За відповідачем виник податковий борг з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 27 682, 21 грн.

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181 III «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Згідно із підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 статті 5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181 III «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобовязання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати.

Абзацом 6 підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181 III «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» регламентовано, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобовязання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визначення недійсним рішення контролюючого органу податкове зобовязання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181 III «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Податкові вимоги також надсилаються платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суму податкових зобовязань у встановлені законом строки, без попереднього направлення (вручення) податкового повідомлення.

Податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобовязання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обовязок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

На виконання вищезазначених положень Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181 III «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» Алчевською ОДПІ Луганської області відповідачу 06 лютого 2009 року надіслано першу податкову вимогу № 1/47 та 26 листопада 2009 року другу податкову вимогу 3 2/220. (арк. справи 23-25). Але зазначені заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідача.

Сума податкового боргу з орендної плати за землю з фізичних осіб також підтверджується податковою декларацією орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності.

Згідно п.11 ст. 10 Закону України « Про державну податкову службу в Україні» № 509 і змінами та доповненнями органи державної податкової служби мають право стягувати заборгованість перед бюджетом та державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Відповідно п. п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону № 2181 джерелами погашення податкового боргу платника податків за рішенням органу стягнення, які є виконавчими документами є будь-які активи платника податків ( його філій, відділень, інших відокремлених підрозділів) з урахуванням обмежень, визначених цим Законом, а також іншими законами.

Активами платника податку визнаються кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, які належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання ( п.1.7 Закону №2181).

Відповідно п. п.3.1.1 п. 3.1 ст. З Закону № 2181 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи те, що відповідач за час судового розгляду справи у добровільному порядку заборгованість з узгодженого податкового зобовязання з орендної плати за землю з фізичних осіб у сумі 27 682,21 грн. не сплатив, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають повному задоволенню.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.94 КАС України, а також те, що позивач відповідно до п. 15 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» від сплати держаного мита (судового збору) звільнений, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 9,10,11,17,18,94,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Алчевської обєднаної державної податкової інспекції в Луганській області задовольнити повністю.

Стягнути з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (і.н.) податковий борг з орендної плати за землю у сумі 27 682,21 грн. (двадцять сім тисяч шісот вісімдесят дві гривні двадцять одна копійка), звернувши стягнення на активи.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_2