Справа № 592/8640/16-а
Суддя: Костенко В. Г.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/8640/16-а
Провадження №2-а/592/310/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого Костенко В.Г., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними, стягнення недоплачених сум та відшкодування моральної шкоди, третя особа Державна казначейська служба України

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є ветераном війни учасником бойових дій і має право на щорічну допомогу в до 5 травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Втім відповідач виплатив таку допомогу 11.04.2016 року у меншому розмірі, а саме 920 грн. замість 5650 грн. Звертався до відповідача з приводу виплати недоплаченої допомоги. Однак відповідач відмовив у перерахунку. Позивач вважає такі дії неправомірними, а тому просить визнати дії відповідача протиправними та сягнути недоплачену суму допомоги у розмірі 4730 грн., визнати нанесену моральну шкоду відповідачем у розмірі 1000 грн. та зобовязати відповідача сплатити її відшкодування. Також просив зобовязати відповідача у встановлений судом строк подати звіт про виконання рішення суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 Закону України від 22.10.1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Таку редакцію цієї норми, викладено на підставі Закону України від 28.12.2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Втім Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зазначені зміни було визнано такими, що не відповідають Конституції України і вона втратила чинність з дня ухвалення цього Рішення.

Таким чином, на час спірних відносин діє редакція ч. 5 ст. 12 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Водночас Кабінет Міністрів України у п.п.2 п. 1 Постанови № 141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» установив, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань» учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 920 грн. Тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п'ятою статті 12 цього Закону.

Отже, на час виплати позивачу 11.04.2016 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли ОСОБА_2 України № 3551-XII і зазначена Постанова Кабінету Міністрів України № 141. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України.

Керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги інвалідам війни ІІ групи у 2016 році підлягає застосовуванню не Постанова КМУ № 141, а ОСОБА_2 України № 3551-XII, який має вищу юридичну силу, частина п'ята статті 12 якого передбачає виплату цієї допомоги у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Аналогічні висновки містяться в Постанові судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України по справі № 21-6508а15 від 10.02.2016 р., яка відповідно до ст. 244-2 КАС України є обовязковою для всіх судів України.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати розмір щорічної разової грошової допомоги, суд виходить з того, що згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положеннями ч.3 ст. 28 зазначеного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не має права посилатись на відсутність певного нормативного акту, що визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії, при врегулюванні спірних правовідносин, застосуванню підлягає саме ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст. 12, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Виходячи з наведеного, заявлений позов слід задовольнити визнавши дії відповідача протиправними і зобовязавши відповідача виконати свої функції, тобто здійснити перерахунок та виплату спірної допомоги з урахуванням сплаченої суми.

Задоволення позову у цій частині є достатнім заходом відновлення прав позивача. Тому у задоволенні позову у частині стягнення недоплаченої суми немає підстав.

З наведеного та положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України вбачається, що немає законних підстав для задоволення позову у частині відшкодування моральної шкоди. Дії відповідача не містять обставин спричинення моральної шкоди позивачу. Останній не довів спричинення та відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Тобто з аналізу вказаної норми випливає, що покладення обов'язку подати звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов'язком суду.

Втім позивач не довів необхідності застосування судом зазначених приписів. Тому слід відмовити у задоволенні вимоги позивача про покладення на відповідача обов'язку подати звіт про виконання судового рішення.

На підставі вкладеного і керуючись ст.ст. 7-9, 11, 69-71, 183-2 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради при нарахуванні і виплаті разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1, гарантованої ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік.

Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради здійснити перерахунок разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 за 2016 рік з розміру пяти мінімальних пенсій за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням сплаченої суми допомоги.

Відмовити у задоволенні позову у іншій частині за необґрунтованістю.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, з подачею копії апеляційної скарги до апеляційного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.Г. Костенко