Справа № 2а-8211/11/1370
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року Справа № 2а-8211/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

представника позивача Темника Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Галицької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м.Львова звернулася у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 84 034 грн. 30 коп.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачем при проведенні першої реєстрації транспортного засобу не сплачено до бюджету суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що є підставою для його стягнення податковим органом в примусовому порядку.

У відповідності до вимог ст.55 КАС України позивача замінено на його правонаступника Галицьку об'єднану державну податкову інспекцію головного управління ДФС у Львівській області (надалі - Галицька ОДПІ).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча відповідно до ст. 35 КАС України належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин суд відповідно до ч.4 ст.128 КАС України ухвалив розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, з'ясував обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідив докази, якими такі обґрунтовуються, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, мотивуючи це наступним.

Відповідно до листа Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державтоінспекції ГУМВС України у Львівській області №91552 від 23.03.11р. на ім`я ОСОБА_2 здійснено реєстрацію автомобілів НОМЕР_1 1996 року випуску, MAN 8.180 номерний знак НОМЕР_2 2004 року випуску, MERCEDES-BENZ VIT0110 номерний знак НОМЕР_3 1996 року випуску.

Згідно з довідкою про заборгованість від 23.05.11р. №7583/17-115, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів (з громадян), що підлягала сплаті відповідачем до бюджету становить 84 034 грн. 30 коп.

Позивачем скеровано ОСОБА_2 повідомлення щодо необхідності підтвердження нею сплати податку з власників транспортних засобів.

Суд встановив, що спору щодо правильності розрахунку податку між сторонами немає. Спір виник у зв'язку з відсутністю поступлення до бюджету податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів від відповідача за першу реєстрацію транспортних засобів.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.91р., порушення якого встановлено податковим органом, та Закон України від 25.06.91р. № 1251-XII «Про систему оподаткування», Закон України від 21.12.00р. № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» втратили чинність з 01 січня 2011 року, згідно з Податковим кодексом України від 02.12.10р. № 2755-VI.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення Конституційного Суду України від 09.02.99р. № 1-рп/99).

Спірні правовідносини виникли до 01.01.11р., а тому положення Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» та «Про систему оподаткування», «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» застосовуються судом при вирішенні спору.

Закон України від 25.06.91р. № 1251-XII «Про систему оподаткування» визначав ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності.

Відповідно до ст. 2 Закону під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Згідно з ст. 14 цього ж Закону до загальнодержавних належать, зокрема, такі податки і збори (обов'язкові платежі), як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ст. 20 Закону контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" передбачено, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно з частиною 4 та 6 вищевказаної статті фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами. У разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Відповідно до ч. 1 п. 3 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого постановою КМ України № 1371 (далі - Порядок), державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

У відповідності до ч. 4 п. 8 Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України № 379 (далі - Інструкція) встановлено, що працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно з п. 3.11. Інструкції після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність не відповідача, а посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію.

Водночас, судом встановлено, що на час звернення податкового органу з даним позовом слідчим відділом прокуратури Львівської області була порушена кримінальна справа № 181-0290 щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених частиною 3 статті 364, частиною 1 статті 365 Кримінального кодексу України.

Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3, який відповідно до наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області №72о/с від 12 лютого 2008 року працював на посаді начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, за статтями ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК України була скерована на розгляд до Шевченківського районного суду м. Львова.

Як видно з вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.13р. у справі № 1-233/11, який внесений до Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/33195653), органами досудового слідства у вину підсудному ставилося проведення протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області реєстрації транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на фізичних осіб.

Серед переліку таких транспортних засобів є і транспортні засоби, зареєстровані на ОСОБА_4, а саме: автомобілі НОМЕР_4 1996року випуску, MAN 8.180 номерний знак НОМЕР_6 2004 року випуску, MERCEDES-BENZ VIT0110 номерний знак НОМЕР_5 1996 року випуску.

У вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.13р. вказано, що з оглянутих у судовому засіданні реєстраційних справ стосовно зазначених транспортних засобів вбачається, що спеціалістами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, які здійснювали перевірку поданих документів, у всіх випадках перевірялась наявність квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів, про що зроблені відповідні відмітки на бланку заяви про реєстрацію транспортного засобу.

Під час судового розгляду до матеріалів кримінальної справи було долучено копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, винесену 20.02.12р. слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Львівської області. Даною постановою відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно спеціалістів (фахівців) та паспортистів Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 КК України за відсутністю в їх діях складу злочину. При цьому органами досудового слідства на підставі зібраних доказів було встановлено, що згадані особи здійснювали, згідно з своїми службовими обов'язками, перевірку сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, про що ними ставились відповідні відмітки на заяві, відповідно до встановленого порядку, та в більшості випадків долучались до реєстраційних матеріалів оригінали або копії квитанцій про сплату даного податку.

Виходячи із вимог законодавства, яке на момент виникнення спірних правовідносин регулювало питання сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів (частини 6 статті 5 Закону №1963-XII та пунктів 3, 8 Порядку), та обставин, встановлених вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.13р. у справі № 1-233/11, суд дійшов переконання, що реєстрація на імя ОСОБА_2 транспортних засобів відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві.

З наявної у справі копії протоколу від 16.11.11р. виїмки документів з реєстраційних справ на вказані вище транспортні засоби судом встановлено, що в матеріалах реєстраційних справ були наявні відповідні квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів.

Саме доводи позивача про те, що податок з власників транспортних засобів на загальну суму 84 034,30 грн. не надійшов на рахунок відповідного місцевого бюджету є основним аргументом на обґрунтування позову.

У зв'язку з чим суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що поняття «сплата податку» та «надходження коштів на рахунок» не є тотожними поняттями. Сплата податку є обов'язком платника податку, а надходження коштів на рахунок є результатом діяльності установ, які в установленому законом порядку уповноважені на здійснення діяльності у сфері обігу грошових коштів.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортного засобу на ім'я ОСОБА_2 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

За правилами, встановленими статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач жодними належними та допустимими доказами не підтвердив обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог Галицької ОДПІ, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Кузан Р.І.