Справа № 461/2282/16-а
Суддя: Лялюк Є. Д.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2282/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2016 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Лялюк Є.Д.

при секретарі Аніловська-Буалю Р.В.

позивача ОСОБА_1

представник відповідача Кулик А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про оскарження дій та зобов»язання вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради про оскарження дій та зобов»язання вчинення дій, покликаючись на те, що Львівською міською радою порушено право власності позивача на землю, з підстав викладених у фабулі позовної заяви.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, вислухавши доводи позивача та міркування представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року задоволено позов прокурора до Львівської міської ради, третьої особи ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії, зобов'язано Львівську міську раду винести на розгляд пленарного засідання сесії питання щодо погодження ОСОБА_1 місця розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаража за адресою АДРЕСА_1 згідно вимог чинного законодавства.

Вказаними рішеннями встановлено, що заява ОСОБА_1 про погодження вибору місця розташування земельної ділянки для будівництва гаража розглянута з порушенням порядку встановленого Закону України «Про місцеве самоврядування».

У відповідності до ч. 7 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Управління архітектури є структурним підрозділом департаменту містобудування Львівської міської ради, утвореним відповідно до ухвали міської ради від 06.07.2006 N9 94 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання» і згідно з чинним законодавством України.

До повноважень управління архітектури належить підготовка висновків і пропозицій щодо визначення територій, вирішення питань вибору, вилучення (викупу) та надання земель для містобудівних потреб, а також підготовка висновків з питань землекористування відповідно до завдань управління.

Листом від 08.07.2014 року № 2401-838 управління архітектури надано відповідь на запит управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 знаходиться в межах території багатоповерхової забудови де не передбачено розміщення окремо стоячих гаражів.

За даних обставин є підстава для відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України.

На виконання вимог постанови Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року управлінням природних ресурсів підготовлено 2 альтернативні проекти ухвали «Про надання гр. ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту, землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1» та «Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні земельної ділянки на АДРЕСА_1».

Відповідно до ухвали Львівської міської ради від 01.10.2015 року на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року, та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду 23 квітня 2015 року, позивачу відмовлено у наданні земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування гаража.

Враховуючи наведене, Львівською міською радою було виконано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року, та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду 23 квітня 2015 року, оскільки суд зобов'язав відповідача винести на розгляд питання щодо погодження ОСОБА_1 місця розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаража за адресою АДРЕСА_1, а не приймати конкретне рішення, яке бажає позивач.

З огляду на викладене, питання про погодження позивачу місця розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаража та виділення земельної ділянки у власність вирішено у встановленому порядку.

Окрім того відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Львівської апеляційного адміністративного суду від 21.03.2016 року було відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 про зобов'язання до вчинення дій.

В процесі розгляду даної справи судом встановлено наступне:«земельна ділянка знаходиться в межах території багатоповерхової житлової забудови, де не передбачено розміщення окремо стоячих гаражів, а відтак прохання позивача не може бути вирішено»; «питання про погодження позивачу місця розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаража та виділення земельної ділянки у власність вирішено у встановленому порядку, відтак позовні вимоги про погодження місця розташування земельної ділянки та зобов'язання підготувати проект ухвали Львівської міської ради про погодження місця розташування земельної ділянки є безпідставними та в їх задоволенні судом першої інстанції відмовлено правильно».

У відповідності до ч. 1 ст. 72 дані обставини доказуванню не підлягають.

Окрім того, основним завданням діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні є представництво інтересів певного адміністративно-територіального утворення чи територіальної громади.

Для забезпечення реалізації цієї мети вони наділені цілим рядом повноважень, тобто колом певних прав та обов'язків при вирішенні справ, визначених їхньою компетенцією.

Стаття 19 Конституції України та ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зобов'язують органи місцевого самоврядування та їх посадових осіб діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження. Надане органу право діяти саме таким чином у теорії права прийнято називати дискреційними повноваженнями.

Аналізуючи зміст норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», які визначають компетенцію органів місцевого самоврядування в різних сферах суспільного життя, можна зробити висновок про наявність у цих органів цілої низки дискреційних повноважень.

На даний момент визначення поняття «дискреційні повноваження» міститься у методичних рекомендаціях щодо проведення експертизи проектів нормативно- правових актів, затверджених наказом Міністерства юстиції №1380/5 від 23.06.2010 р.

У пункті 1.6. методичних рекомендацій зазначається, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Виходячи зі змісту норм, що містяться у статтях 26 та 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що сільські, селищні, міські, а також районні та обласні ради наділені досить широким колом повноважень. При цьому, аналізуючи ці повноваження, можна прийти до висновку, що при вирішенні більшості із віднесених до виключної компетенції ради питань, можливе застосування цими органами дискреційних повноважень. У даному випадку вони будуть проявлятися, насамперед, у можливості відповідної ради приймати чи утриматися від прийняття рішення з того чи іншого питання, віднесеного до її компетенції.

Згідно ч. 12 ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування» сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Враховуючи наведене, Львівської міською радою було забезпечено кворум голосування питання позивача, оскільки на сесії Львівської міської ради були присутні 73 депутати.

Водночас чинне законодавство не зобов'язує депутата приймати будь яке рішення щодо питань, винесених на сесію. У випадку коли депутат не бажає голосувати позитивно він має право на власний розсуд або голосувати «проти», або утриматись від голосування взагалі.

Тому на підставі вище наведеного, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6-12, 86, 160 - 162, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради про оскарження дій та зобов»язання вчинення дій - відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лялюк Є.Д.