Справа № 554/6465/16-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.09.2016 Справа № 554/6465/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Микитенка В.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області щодо скасування постанови від 22.07.2016 року АА №203901 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області щодо скасування постанови від від 22.07.2016 року АА №203901 про накладення адміністративного стягнення в сумі 51 грн. за ч.1 ст.164-1 КУпАП та закриття провадження у справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог послався на те, що при складанні протоколу та винесенні оспорюваної постанови присутній не був та не був про це належним чином повідомлений. Крім того, він оскаржив податкове рішення повідомлення в Полтавському окружному адміністративному суді, тому зобовязання не було узгоджене. Також вказав на те, що чинного законодавства він не порушував. Зокрема зазначив, що матеріалами податкової перевірки підтверджено, що позивач надав належні докази реальності понесених ним читрат у ході здійснення своєї господарської діяльності з метою отримання прибутку, що не ставиться під сумнів відповідачем. Крім того, позивачем нарахований ЄСВ та сплачений відповідно вимогам, встановлених ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», оскільки позивач правиль визначив суму доходу, на який нараховується єдиний внесок. При цьому загальна сума річного доходу, визначена у податковій звітності, співпадає із загальними річними показниками Книги обліку доходів та витрат, а позивач у встановленому законом порядку та за встановленою формою і у передбачені строки надав відповідачу звіти про суми нарахованого доходу та суми нарахованого єдиного внеску. Також вказав, що його основним видом діяльності є надання послуг з перевезення, у звязку з чим відбувається безперервний процес купівлі паливно-мастильних матеріалів, які оприбутковуються та обліковуються згідно з законом. Вважає, що під час перевірки зроблено необґрунтований висновок про те, що ФОП ОСОБА_1 невірно поставив у витрати вартість паливно-мастильних матеріалів, які бул використані у 2013-2015 роках, оскільки їх фактичн використання у підприємницькій діяльності мало міцел інші періоди. Із цього приводу він надавав письмові заперечення з відповідними документами, які враховувались перевіряючими. З цих міркувань вважає, що будь-які докази його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не надані.

В судове засідання сторони не зявились, будучи належним чином повідомлені про дату і час слухання справи, надали заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому позивач свої позовні вимоги підтвердив, а відповідач заперечив проти позову та просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю.

Дослідивши у письмовому провадженні матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову повністю, з огляду на таке.

Виходячи з вимог ч.2 ст.71 КАС України: «У адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС України, у таких справах адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

За приписами ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як убачається із постанови серії АА №203901 від 22.07.2016 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51 грн. за ч.1 ст.164-1 КУпАП, ставлячи йому в провину включення до декларації про майновий стан і доходи за 2013-2015 рокуи перекручених даних, чим порушено ст.128 п.6 Господарського кодексу України, п.п.16.1.3. п.16.1 ст.16, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України (а.с.7).

Указана постанова не містить жодних відомостей про участь в її складанні чи ознайомлення із нею позивача.

Також описова частина постанови містить абстрактне формулювання правопорушення, всупереч засадам юридичної визначеності та дотримання права особи на захист. Зокрема у ній не зазначено хто саме включив перекручені дані, які саме та коли. Тому зазначена постанова фактично не містить суті порушення, що є неприпустимим.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АА №796732 від 13.07.2016 року містить аналогічні відомості. (а.с.9).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Дані вимоги відповідачем при складенні протоколу грубо порушені, адже останній був складений без присутності позивача, йому не розяснювались процесуальні права і обов'язки, не запропоновано надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та не вручалась його копія, що є порушенням гарантованого Конституцією України права на захист. В протоколі також відсутні відомості про те, що позивач отримав його копію та повідомлений про порядок і строки розгляду справи відповідно до ст. 277 КУпАП.

Таким чином, встановлені судом порушення законодавства при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №796732 від 13.07.2016 року позбавляють суд можливості вважати його належним та допустимим доказом правопорушення.

Окрім цього, розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено з порушенням вимог ст. 268 КУпАП - без присутності позивача і без повідомлення про дату, час та місце розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 164-1 КУпАП адмністративна відповідальність настає за неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обовязкову форму обліку.

Згідно ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 12.08.2016 року відповідачеві було запропоновано надати суду заперечення проти позову та докази, якими вони обґрунтовуються. Однак жодних доказів відповідачем суду не представлено.

З огляду на відсутність належних, допустимих та достатніх доказів провини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-1 КУпАП, оскаржувана постанова не є обґрунтованою, прийнята без урахування всіх обставин справи, строків накладення стягнення (ст.38 КУпАП передбачає 2-х місячний строк) та участі особи, яка притягається до відповідальності в процесі прийняття рішення, тому підлягає скасуванню.

З огляду на неузгодженість зобовязань позивача, позовні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 22.07.2016 АА №203901 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення скасувати.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її отримання до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя В.М.Микитенко