Справа № 826/25823/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року м. Київ № 826/25823/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянуши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нормал Плюс» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Нормал Плюс» (далі по тексту також - позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві (надалі також - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо неприйняття як податкової звітності ТОВ «Нормал Плюс» () податкової декларації з ПДВ і додатку № 5 розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5) до неї за липень 2015 р.;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного правління ДФС у м. Києві відобразити показники податкової звітностіТОВ «Нормалплюс» () податкової декларації з ПДВ і додатку № 5 - розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5) до неї за липень 2015 р. в картці особового рахунку і в електронній базі даних «Деталізована інформація по податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкові» зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», автоматизованих інформаційних систем АІС «Система автоматизованого співставлений податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі на рівні ДПІ України», АІС «Податковий Блок» та інших податкових базах суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ за вказаний період.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідачем усупереч приписам чинного податкового законодавства не прийнято податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року, що відповідно завдає безумовної шкоди правам та законним інтересам позивача як платника податків.

Відповідач проти задоволення позову заперечував та як зазначив у письмових запереченнях проти позову, податкова декларація позивача не визнана контролюючим органом як податкова звітність, оскільки заповнена з порушенням вимог п. 48.3 Податкового кодексу України, а саме: інформація щодо місцезнаходження платника податків (зазначена адреса: 01032. м. Київ, вул. Саксаганського. буд. 133 А. оф. 2), але відповідно до актів про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 10.08.2015 року № 1164/26-59-15-01-92 та від 07.09.2015 № 1319/26-59-15-01-92, про встановлення місцезнаходження платника податків - місцезнаходження ТОВ «Нормал Плюс» за вказаною адресою не встановлено. З огляду про що у задоволенні позову просив відмовити повністю.

В судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов висновку про те, що позов задоволенню підлягає з огляду про наступне.

Фактичні обставини справи свідчать, що ТОВ «Нормал Плюс» засобами електронного зв'язку подав до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з ПДВ за липень 2015 року, що підтверджується квитанцією № 2 про отримання пакету податкової звітності позивача за липень 2015 року. Крім того сформовано додаток № 5. Адреса місцезнаходження, яка зазначена в декларації: 01032. м. Київ, вул. Саксаганського. буд. 133 А. оф. 2.. Згідно квитанції № 2 від 19.08.2015 р. документ доставлено до районного рівня - відповідача по справі. Реєстраційний номер декларації - .

Листами ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.08.2015 року № 39746/10/26-59-15-02-66 та 21.09.2015р. №45583/10/26- 59-15-01-66 повідомлено ТОВ «Нормал Плюс»» про те, що податкова декларація з ПДВ позивача за липень 2015р. не вважається податковою декларацією, оскільки складена з порушенням норм п.48.7 ст.48 Податкового Кодексу.

Позивач категорично не погоджуючись з правомірністю дій відповідача щодо неприйняття як податкової звітності ТОВ «Нормал Плюс» () податкової декларації з ПДВ і додатку № 5 розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5) до неї за липень 2015 р., вказуючи на грубі порушення відповідачем норм чинного Податкового кодексу України, звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Завданням адміністративного суду у межах спірних правовідносин є перевірка правомірності (легальності) дій відповідача за наслідками розгляду поданої платником податків податкової звітності, з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: - ведення обліку платників податків; - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; - перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Як вже було встановлено судом, позивачем 19.08.2015 p. засобами електронного зв'язку подано до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з ПДВ за липень 2015 року, що підтверджується квитанцією №2 про отримання відповідачем пакету податкової звітності позивача за липень 2015 року.

За результатами поданих позивачем документів, відповідач листами від 20.08.2015 року № 39746/10/26-59-15-02-66 та 21.09.2015р. №45583/10/26- 59-15-01-66 повідомив ТОВ «Нормал Плюс» про те, що податкова декларація позивача за липень 2015р. не вважається податковою декларацією, оскільки складена з порушенням норм п.48.7, ст.48 Податкового Кодексу.

Так, зі змісту листів від 20.08.2015 року № 39746/10/26-59-15-02-66 та 21.09.2015р. №45583/10/26- 59-15-01-66 вбачається, що неприйняття податкової декларації мотивоване зазначеням у податковій декларації недостовірних реквізитів, чим порушено вимоги ст.. 48 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI та п. п. 4.1 та п. п. 4.8 п. 4 Наказу ДПС України від 14.06.2012 №516 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України» .

Інших зауважень щодо оформлення податкової звітності позивача, як і інакших причин її неприйняття, у листах відповідача від 20.08.2015 року № 39746/10/26-59-15-02-66 та 21.09.2015р. №45583/10/26- 59-15-01-66не зазначено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація повинна містити ряд обов'язкових реквізитів, зокрема: - тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); - звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; - звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); - повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; - код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; - реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); - місцезнаходження (місце проживання) платника податків; - найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; - дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); - ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; - підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією.

Згідно п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового Кодексу України, такий контролюючий орган зобов'язаний протягом 5 робочих днів з дня її отримання надати такому платнику податку письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у податковій декларації, поданій позивачем були зазначені усі обов'язкові реквізити, відповідно до п. 48.3 Податкового кодексу України. Зазначена податкова декларація була складена за встановленою Формою податкової звітності з податку на додану вартість та заповнена відповідно до вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 23.11.14 № 966.

Зокрема, у поданій позивачем податковій декларації були вірно вказані ініціали, прізвище та реєстраційний номер облікової картки або інші відомості, посадової особи платника податків, а також вищевказана податкова звітність за липень 2015 року була підписана за допомогою електронного цифрового підпису керівником платника податку, що відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Нормал Плюс» є наступна адреса: 01032. м. Київ, вул. Саксаганського. буд. 133 А. оф. 2.

В аспекті викладеного, суд зазначає, що згідно зі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у разі надходження державному реєстратору від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення про необхідність подання державному реєстратору реєстраційної картки.

У разі ненадання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, встановленою для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Разом з тим, згідно пункту 45.2 статті 45 ПКУ податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Як встановлено частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відтак доводи відповідача, викладені у письмових запереченнях проти позову про зазначення недостовірного обов'язкового реквізиту, місцезнаходження ТОВ «Нормал Плюс» у поданій до контролюючого органу податковій декларації, не носить правового підґрунтя і не може бути підставою для невизнання податкової звітності позивача.

Поряд з цим, відповідно до п. 49.13 ст.49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог про зобов'язання відповідача вчинити дії, суд виходив із наступного.

Відповідно до п.8 та п.9 розділу 1 «Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на обов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів», затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.13 №765, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.02.14 за №217/24994 (далі - Порядок № 765) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) супроводження єдиного технологічного процесу автоматизованої обробки інформації щодо обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску здійснюється територіальними органами Міндоходів відповідно до функціональних повноважень. Використання в інформаційній системі спеціального кодування всіх операцій з обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску забезпечує на робочих місцях посадових осіб територіальних органів Міндоходів автоматизоване ведення інтегрованої картки платника та підтримання в актуальному стані інформаційної системи, яка дає змогу формувати звітність, довідкову інформацію тощо. При введенні первинних документів до інформаційних систем/ інтегрованих підсистем за кожною операцією фіксуються особистий номер працівника, дата та час уведення інформації.

Згідно п.1 розділу II Порядку №765 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Як встановлено п. 11 розділу II Порядку №765 форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки. Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати. На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою,

Відповідно до п. 11 розділу І Порядку №765 за даними оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати та єдиного внеску Міндоходів та його територіальними органами в автоматичному режимі формуються звітність і зведена інформація про нарахування та надходження податків, зборів, митних платежів, коштів передоплати, єдиного внеску, податковий борг, недоїмку із сплати єдиного внеску відшкодування податку на додану вартість, результати перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), надміру сплачених сум платежів та єдиного внеску тощо.

Згідно ст.54-60 Податкового кодексу України формування та визначення сум податкового боргу та направлення податкових повідомлень рішень та податкових вимог на адресу платника податку здійснюється на підставі відповідних даних, які відображені у інтегрованих картках платника податку.

Зважаючи на вищенаведені приписи, суд приходить до висновку проте, що позовна вимога про зобов'язання відповідача відобразити показники податкової звітностіТОВ «Нормалплюс» () податкової декларації з ПДВ і додатку № 5 - розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5) до неї за липень 2015 р. в картці особового рахунку і в електронній базі даних «Деталізована інформація по податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкові» зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», автоматизованих інформаційних систем АІС «Система автоматизованого співставлений податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі на рівні ДПІ України», АІС «Податковий Блок» та інших податкових базах суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ за вказаний період, підлягає задоволенню, оскільки є на переконання суду належним способом відновлення порушених прав та законних інтересів позивача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оспорюваних дій.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо неприйняття як податкової звітності ТОВ «Нормал Плюс» () податкової декларації з ПДВ і додатку № 5 розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5) до неї за липень 2015 р.

3. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного правління ДФС у м. Києві відобразити показники податкової звітностіТОВ «Нормалплюс» () податкової декларації з ПДВ і додатку № 5 - розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5) до неї за липень 2015 р. в картці особового рахунку і в електронній базі даних «Деталізована інформація по податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкові» зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», автоматизованих інформаційних систем АІС «Система автоматизованого співставлений податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі на рівні ДПІ України», АІС «Податковий Блок» та інших податкових базах суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ за вказаний період.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нормалплюс» понесені судові витрати в розмірі 2436, 00 грн.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур