Справа № 822/1679/16
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1679/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіДанилюк У.Т.
при секретаріКоваль Д.Л.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМБУД-БУД" до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просив скасувати податкове повідомлення - рішення № від 18 серпня 2016 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМБУД-БУД", код за , з питань правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість по проведених взаєморозрахунках у лютому 2016 р. з ТОВ "Гестора" (), повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за лютий 2016 року. За результатами перевірки складено акт № 321/22-09-14-01/38333991 від 31.05.2016 року. На підставі вказаного акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення № від 18 липня 2016 року. Позивач не погоджується з винесеним відповідачем податковим повідомленням-рішенням, вважає його протиправним, вказує на відсутність підстав прийняття рішення та просить суд його скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяві просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав викладених в письмовому запереченні просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМБУД-БУД" є юридичною особою, .

Судом встановлено, що 31 травня 2016 року посадовою особою Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМБУД-БУД", код за , з питань правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість по проведених взаєморозрахунках у лютому 2016 р. з ТОВ "Гестора" (), повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за лютий 2016 року. За результатами перевірки складено акт № 321/22-09-14-01/38333991 від 31.05.2016 року.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ТОВ "УКРПРОМБУД-БУД" вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV (із змінами та доповненнями).

Позивач не погоджуючись із складеним податковим органом актом "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМБУД-БУД", код за , з питань правомірності віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість по проведених взаєморозрахунках у лютому 2016 р. з ТОВ "Гестора" (), повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за лютий 2016 року" № 321/22-09-14-01/38333991 від 31.05.2016 року надав у встановленому законодавством порядку до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області заперечення до акту перевірки.

15 червня 2016 року відповідач надав відповідь на заперечення до акту перевірки, в якій зазначив, що висновки викладені в акті перевірки від 31.05.2016 року № 321/22-09-14-01/38333991 є правомірними, а заперечення до акту задоволенню не підлягає.

В подальшому, на підставі акту № 321/22-09-14-01/38333991 від 31.05.2016 року Кам'янець-Подільською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення - рішення № від 17 червня 2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100, на суму 217500,00 грн., у тому числі: за податковим зобов'язанням на суму + 145000, за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 72500 гривень.

Позивач, не погодившись із винесеним податковим органом податковим повідомленням - рішенням оскаржив його до Головного управління ДФС у Хмельницькій області. За результатами розгляду скарги податкове повідомлення - рішення № від 17 червня 2016 року скасовано в частині, а саме в сумі 36250 грн. застосованої штрафної санкції.

18 липня 2016 року Кам'янець-Подільською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення - рішення № , яким ТОВ "УКРПРОМБУД-БУД" визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14010100, на суму 181250,00 грн., з яких за основним платежем - 145000,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 36250,00 грн.

Позивач не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням - рішенням № від 18 липня 2016 року звернувся до суду із позовними вимогами про його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМБУД-БУД" в перевіряємий період мало взаємовідносини із ТОВ "Гестора" (), відсутність фактичних правовідносин з яким, як визначено матеріалами перевірки, стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Досліджуючи матеріали справи суд не погоджується з позицією відповідача, щодо відсутності фактичності здійснення операцій позивача із зазначеним вище контрагентом.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 2.1., 2.2., 2.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Первинні документи, створені в електронному вигляді, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно пп.198.2. ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Перевіряючи реальність здійснення правовідносин позивача із ТОВ "Гестора" () судом встановлено послідуюче.

15 лютого 2016 року між ТОВ "УКРПРОМБУД-БУД" та ТОВ "Гестора" укладено Договір поставки № 15-02/16, згідно якого ТОВ "Гестора" - Постачальник, а ТОВ "УКРПРОМБУД-БУД" - Покупець. Предметом даного Договору є зобов'язання Постачальника поставити Покупцю товар, як він зазначений у п. 1.2. цього Договору, у відповідності до підписаної між сторонами Специфікації, що є невід'ємною частиною даного Договору, а Покупець зобов'язується прийняти товар та здійснити його оплату, в порядку та на умовах, визначених у Договорі. Загальні характеристики товару, що поставляється Покупцю за цим Договором: Дробарка СМД-110 без рами, без двигуна, що перебувала у користуванні. Ціна за одиницю товару, що поставляється за цим Договором, вимоги до товару, кількість визначаються Сторонами в цьому Договорі та специфікаціях до цього Договору, які є його невід'ємною частиною. Постачання товару здійснюється на умовах СРТ, згідно INCOTERMS-200, склад Покупця (Хмельницька обл., Кам'янець-Подільський район, с. Вербка, вул. Центральна,1а).

На підтвердження виконання сторонами зобов`язань по зазначеному Договору поставки № 15-02/16 від 15.02.2016 року позивачем надано суду Договір поставки № 15-02/16 від 15.02.2016 року, Специфікацію № 01 до Договору поставки № 15-02/16 від 15.02.2016 року, видаткову накладну № 18-02/16 від 18.02.2016 року, акт прийому-передачі № 1 від 19.02.2016 року, рахунок № 17-02/16 від 17.02.2016 року, товарно-транспортну накладну № 18/02-16 від 18.02.2016 року, паспорт на дробарку щекову СМД 110, платіжні доручення № 2704 від 18.02.2016 року та № 2719 від 19.02.2016 року, податкову накладну № 93 від 18.02.2016 року, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом досліджено первинні документи, якими оформлені господарські операції з виконання умов договору, укладеного між позивачем та його контрагентом, та встановлено, що останні складено відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Всі документи підписані відповідальними особами та скріплені печатками, як позивача так і контрагента.

Суд враховує, що придбання товару позивачем здійснювалось виключно в межах господарської діяльності, та для цього у позивача є усі необхідні засоби.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, що згідно Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що прокуратурою Донецької області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань провадження за № 0000064 від 16.07.2015 року відкрите зо ознаками правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України. 03.06.2015 року до Департаменту протидії злочинності в сфері економіки МВС України надійшло повідомлення (ІНФОРМАЦІЯ 1) народного депутата (ОСОБА 2) про протиправну діяльність громадянина (ОСОБА 3), пов'язану з привласненням державних і бюджетних коштів, створення схем ухилення від оподаткування та відмивання (легалізацією) незаконно отриманих грошових коштів. При цьому, ОСОБА 3 використовує наступні підприємства з ознаками фіктивності: ..., ТОВ "Гестора" () та інші. Окрім того, зазначив, що у провадженні ГСУ Національної поліції України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000493 від 17.02.2016 року, за фактами фіктивного підприємництва, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, а також слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ухвалою в рамках зазначеного провадження накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ "Гестора".

Проте, судом не взято до уваги надані пояснення представника відповідача, оскільки станом на дату прийняття судового рішення вирок в рамках кримінального провадження, на яке покликається відповідач суду не надано, а відтак будь-які висновки зроблені в акті перевірки є передчасними, ґрунтуються на неналежних, непрямих доказах.

При цьому слід зазначити, що одним з основних принципі оцінки податкових спорів є принцип презумпції добросовісності платника, у зв'язку з яким, дії платника податків, який має на меті одержання податкової вигоди, економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними.

Представлені позивачем суду документи свідчать про підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, а також про фактичне здійснення господарських операцій Товариством та його контрагентом, та є достатніми доказами на підтвердження здійснення останніх.

Актом перевірки підтверджено, що на момент здійснення господарських операцій ТОВ "УКРПРОМБУД-БУД" та його контрагент ТОВ "Гестора" знаходились в Єдиному державному реєстрі.

Позивачем на підтвердження обґрунтованості віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ за перевірений період надано податкову накладну, яка не має недоліків та порядок заповнення якої відповідає встановленому чинним на момент її виписки законодавством. Зазначені обставини давали право позивачу включити ПДВ в сумі 493206,00грн. до складу податкового кредиту за період з 01.02.2016 року по 29.02.2016 року.

Суд звертає увагу на те, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватись належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази, якими відповідач обґрунтовує своє рішення, є обов'язковими, однак не вичерпними, оскільки предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій (поставки товару) безпосередньо з конкретним контрагентом.

Отже, в даному випадку висновки, вказані в акті перевірки, є суто суб'єктивною думкою посадових осіб податкового органу та ґрунтуються на припущеннях.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення. Оскільки судом не встановлено порушень позивачем податкового законодавства, то відсутні підстави застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на підставі п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України.

Враховуючи зазначене вище, оскаржене податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню, відтак позов слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно платіжного доручення №3795 від 26.08.2016 року позивачем сплачено 2718 грн. судового збору, тому такі витрати слід присудити на його користь.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області № від 18.08.2016 р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМ-БУД" судові витрати в розмірі 2718 (дві тисячі сімсот вісімнадцять) грн.75 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16 вересня 2016 року

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк
"Згідно з оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк