Справа № 816/915/16
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 р.Справа № 816/915/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2016р. по справі № 816/915/16

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків №82

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків № 82 (далі - позивач, ОСББ №82) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування рішення від 03 липня 2015 року № про застосування штрафних санкцій в розмірі 812,70 грн. та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 44,00 грн.; рішення від 04 березня 2016 року № про застосування штрафних санкцій в розмірі 467,99 грн. та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 26,49 грн.; вимоги від 04 березня 2016 року № Ю - 61-17/174 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 856,67 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2016 року вказаний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано Рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції від 03 липня 2015 року № та від 04 березня 2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (ненарахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та вимогу про сплату боргу від 04 березня 2016 року №Ю-61-17/174.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просив залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСББ № 82 є юридичною особою (), перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ з 21.10.1999 за № 5075 та є платником єдиного внеску.

У період листопад 2014 року - червень 2016 року позивачем до Кременчуцької ОДПІ подавались звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У зв'язку з порушенням строків сплати зобов'язання по ЄСВ відповідачем встановлено порушення позивачем п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - ЗУ "Про ЄСВ") 03.07.2015 Кременчуцькою ОДПІ винесено рішення № про застосування штрафних санкцій в розмірі 812,70 грн. та нарахування пені в розмірі 44,00 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.01.2015 до 01.04.2015.

Також, Кременчуцькою ОДПІ винесено рішення № від 04.03.2016 про застосування штрафних санкцій в розмірі 467,99 грн. та нарахування пені в розмірі 26,49 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22.12.2015 до 02.03.2016.

В матеріалах справи містяться скарги ОСББ № 82 до Головного управління ДФС у Полтавській області та Державної фіскальної служби України на вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 04.03.2016 № Ю-61-17/174 та рішення № від 04.03.2016 про застосування штрафнихсанкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22.12.2015 до 02.03.2016, за результатами розгляду яких оскаржувані рішення залишено без змін.

Позивач, не погодившись з вказаними рішеннями відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваних рішень від 03 липня 2015 року № та від 04 березня 2016 року № та вимоги про сплату боргу від 04 березня 2016 року №Ю-61-17/174 суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

За змістом абзацу першого пункту 1 частини першої статті 7 вказаного Закону (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з частиною сьомою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

А частиною восьмою вказаної статті визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

У разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів /пункт 1 частини десятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"/.

Як визначено частиною одинадцятою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. А в силу вимог частини десятої вказаної статті, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Системний аналіз наведених положень статей 9, 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у взаємозв'язку з приписами пункту 1 частини другої статті 6 вказаного Закону є передумовою для висновку про те, що підставою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата останнім єдиного соціального внеску. При цьому штраф та пеня є засобами відповідальності платника єдиного соціального внеску за ухилення від сплати даного платежу.

Виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що підставою для застосування до платника єдиного соціального внеску штрафних санкцій та нарахування пені є винна поведінка останнього щодо несплати (неперерахування) чи несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного соціального внеску.

Як свідчать письмові докази, позивачем до Кременчуцької ОДПІ подавались звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування: за листопад 2014 року терміном сплати 20.12.2014 в розмірі 1 354,50 грн (а.с. 183-189); за грудень 2014 року (вх. № від 12.01.2015) терміном сплати 20.01.2015 в розмірі 2 708,99 грн (а.с. 190-196); за січень 2015 року (вх. № від 10.02.2015) терміном сплати 20.02.2015 в розмірі 1976,98 грн (а.с. 100-103); за лютий 2015 року (вх. № від 05.03.2015) терміном сплати 20.03.2015 в розмірі 1354,50 грн (а.с. 104-108); за березень 2015 року (вх. № від 03.04.2015) терміном сплати 20.04.2015 в розмірі 0,00 грн (а.с. 109-112); за квітень 2015 року (вх. № від 14.05.2015) терміном сплати 20.05.2015 в розмірі 1 354,50 грн (а.с. 114-116); за травень 2015 року (вх. № від 09.06.2015) терміном сплати 22.06.2015 в розмірі 1 354,49 грн (а.с. 117-122); за червень 2015 року (вх. № від 01.07.2015) терміном сплати 20.07.2015 в розмірі 1 354,49 грн (а.с. 123-128); за липень 2015 року (вх. № від 11.08.2015) терміном сплати 20.08.2015 в розмірі 1 354,49 грн (а.с. 129-133); за серпень 2015 року (вх. № від 07.09.2015) терміном сплати 21.09.2015 в розмірі 1 354,49 грн (а.с. 134-138); за вересень 2015 року (вх. № від 09.10.2015) терміном сплати 20.10.2015 в розмірі 1 382,21 грн (а.с. 139-143); за жовтень 2015 року (вх. № від 09.11.2015) терміном сплати 20.11.2015 в розмірі 1 382,21 грн (а.с. 144-148); за листопад 2015 року (вх. № від 10.12.2015) терміном сплати 21.12.2015 в розмірі 1 439,97 грн (а.с. 149-152); за грудень 2015 року (вх. № від 12.01.2016) терміном сплати 20.01.2016 в розмірі 1 382,21 грн (а.с. 153-156); за січень 2016 року (вх. № від 15.02.2016) терміном сплати 22.02.2016 в розмірі 754,73 грн (а.с. 157-160); за лютий 2016 року (вх. № від 10.03.2016) терміном сплати 21.03.2016 в розмірі 728,54 грн (а.с. 161-165); за березень 2016 року (вх. № від 11.04.2016) терміном сплати 20.04.2016 в розмірі 800,80 грн (а.с. 166-170); за квітень 2016 року (вх. № від 05.05.2016) терміном сплати 20.05.2016 в розмірі 800,80 грн (а.с. 210-213); за травень 2016 року (вх. № від 07.06.2016 ) терміном сплати 21.06.2016 в розмірі 808,50 грн (а.с. 217-220).

Так, ОСББ № 82 подано до відділення № 18 ПАТ "Промислово-фінансовий банк" платіжні доручення від 01.12.2014 № 63 за листопад 2014 року на суму 1 354,50 грн (а.с. 198); від 26.12.2014 № 67 за грудень 2014 року на суму 1 354,50 грн (а.с. 197); від 23.01.2015 № 3 за січень 2015 року на суму 622,48 грн (а.с. 25) та від 04.02.2015 № 6 на суму 1 354,50 грн (а.с. 221); від 03.03.2015 № 12 за лютий 2015 року на суму 1 354,50 грн (а.с. 222); від 01.04.2015 № 15 за березень 2015 року на суму 1 354,50 грн (а.с. 225), від 07.05.2015 № 19 за квітень 2015 року на суму 1 354,50 грн (а.с. 226). Вказані платіжні доручення банківська установа прийняла до виконання, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученнями з відмітками банку, оплата проведена в той же день.

Отже, позивачем ЄСВ за листопад 2014 року з терміном сплати 20.12.2014 з нарахованим ним сум в 1 354,50 грн сплачено 01.12.2014 суму в 1 354,50 грн; за грудень 2014 року з терміном сплати 20.01.2015 з нарахованих сум в 2 708,99 грн сплачено 26.12.2014 суму в 1 354,50 грн; за січень 2015 року з терміном сплати 20.02.2015 з нарахованих сум в 1 976,98 грн сплачено 23.01.2015 суму в 622,48 грн та 04.02.2015 сплачено в суму в 1 354,50 грн; за лютий 2015 року з терміном сплати 20.03.2015 з нарахованим ним сум в 1 354,50 грн сплачено 03.03.2016 суму в 1 354,50 грн; за березень 2015 року з терміном сплати 20.04.2015 з нарахованим ним сум в 0,00 грн сплачено 01.04.2015 суму в 1 354,50 грн; за квітень 2015 року з терміном сплати 20.05.2015 з нарахованим ним сум в 1 354,50 грн сплачено 07.05.2015 суму в 1 354,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСББ № 82 помилково у поданому до контролюючого органу звіті за грудень 2014 року визначено суму ЄСВ в 2 708,99 грн у зв'язку з невірно вказаною сумою фонду оплати праці. В подальшому допущена помилка була виправлена позивачем у звіті за березень 2015 року шляхом визначення суми виплат, на яку зайво нараховано єдиний внесок. Вказані обставини доведені у справі № 524/3163/15-а - постанові Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.07.2015, що залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2015 (а.с. 98-99).

У відповідності до положень до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що вищезазначеним судовим рішенням, яке набрало законну силу, було підтверджено, що позивачем виправлено допущену раніше помилку.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем за період листопад 2014 року - квітень 2015 року вчасно сплачувались суми ЄСВ, твердження відповідача про протилежне з приводу наявності за ОСББ № 82 недоїмки в 856,70 грн колегія суддів відхиляє, як такі, що не відповідають фактичним обставинам у справі, а тому рішення від 03 липня 2015 року № про застосування штрафних санкцій в розмірі 812,70 грн та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 44,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо правомірності винесення вимоги від 04 березня 2016 року № Ю - 61-17/174 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 856,67 грн та рішення від 04 березня 2016 року № про застосування штрафних санкцій в розмірі 467,99 грн та нарахування пені в розмірі 26,49 грн за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22.12.2015 по 02.03.2016 відповідач виходив з наступного.

Станом на 01.01.2016 в інтегрованій картці платника ОСББ № 82 по сплаті ЄСВ рахувалася переплата в сумі 525,54 грн. Протягом січня - лютого 2016 року ОСББ № 82 згідно поданих звітів нараховано ЄСВ в сумі 2 136,94 грн, а сплачено у відповідному періоді лише 754,73 грн, заборгованість станом на 29.03.2016 становила 856,67 грн.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, переплата в 525,54 грн станом на 01.01.2016 виникла у зв'язку з вирахуванням контролюючим органом з суми коштів, спрямованих на сплату ЄСВ за грудень 2015 року за платіжним дорученням від 21.12.2015 № 58 на суму 1 382,21 грн суми в 856,67 грн за рішеннням від 03.07.2015 № .

Судом встановлено, що відповідно до Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за листопад 2015 року № від 10.12.2015 позивачем нараховано до сплати єдиного внеску в сумі 1 439,97 грн з граничним терміном сплати 20.12.2015 (а.с. 149-152).

Позивачем сплачено суму нарахованого єдиного внеску за листопад 2015 року в розмірі 1 439,97 грн платіжним дорученням № 53 від 02.12.2015 (а.с. 171), тобто в межах строку, передбаченого законом.

Відповідно до Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за грудень 2015 року № від 12.01.2016 позивачем нараховано до сплати єдиного внеску в сумі 1 382,21 грн з граничним терміном сплати 20.01.2016 (а.с. 153-156).

Позивачем сплачено суму нарахованого єдиного внеску за грудень 2015 року в розмірі 1 382,21 грн платіжним дорученням № 58 від 28.12.2015 (а.с. 172), тобто в межах строку, передбаченого законом.

Відповідно до Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень 2016 року № від 15.02.2016 позивачем нараховано до сплати єдиного внеску в сумі 754,73 грн з граничним терміном сплати 22.02.2016 (а.с. 157-160).

Позивачем сплачено суму нарахованого єдиного внеску за січень 2016 року в розмірі 754,73 грн платіжним дорученням № 2 від 03.02.2016 (а.с. 173), тобто в межах строку, передбаченого законом.

Відповідно до Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за лютий 2016 року № від 10.03.2016 позивачем нараховано до сплати єдиного внеску в сумі 728,54 грн з граничним терміном сплати 20.03.2016 (а.с. 161-165).

Позивачем сплачено суму нарахованого єдиного внеску за лютий 2016 року в розмірі 728,54 грн платіжним дорученням № 8 від 02.03.2016 (а.с. 174), тобто в межах строку, передбаченого законом.

Відповідно до Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень 2016 року № від 10.12.2015 позивачем нараховано до сплати єдиного внеску в сумі 800,80 грн з граничним терміном сплати 20.04.2016 (а.с. 166-170).

Позивачем сплачено суму нарахованого єдиного внеску за березень 2016 року в розмірі 800,80 грн платіжним дорученням № 16 від 05.04.2016 (а.с. 230), тобто в межах строку, передбаченого законом.

Відповідно до Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень 2016 року № від 10.12.2015 позивачем нараховано до сплати єдиного внеску в сумі 800,80 грн з граничним терміном сплати 20.05.2016 (а.с. 210-213).

Позивачем сплачено суму нарахованого єдиного внеску за квітень 2016 року в розмірі 800,80 грн платіжним дорученням № 23 від 04.05.2016 (а.с. 231), тобто в межах строку, передбаченого законом.

Таким чином, оскільки саме у зазначені вище дати ОСББ № 82 була здійснена оплата єдиного соціального внеску за період листопад 2015 року - квітень 2016 року, суд приходить до висновку, що сплата єдиного внеску здійснена позивачем вчасно, у передбачені законодавством строки.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач при прийнятті оскаржуваних вимоги від 04 березня 2016 року № Ю - 61-17/174 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 856,67 грн та рішення від 04 березня 2016 року № про застосування штрафних санкцій в розмірі 467,99 грн та нарахування пені в розмірі 26,49 грн за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22.12.2015 по 02.03.2016, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Щодо заявленого клопотання про стягнення на користь позивача судових витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги в сумі 500 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владним повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, віднесено витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20 грудня 2011 року передбачено, що Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Водночас, позивач просить відшкодувати витрати, понесені у зв'язку з складанням заперечень на апеляційну скаргу Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС України в Полтавській області, що не передбачено чинним законодавством, оскільки вчинення зазначених дій не є окремою процесуальною дією в розумінні КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що правові підстави до відшкодування позивачу зазначених витрат відсутні.

Колегія суддів також зазначає, що відповідачем при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір.

31 серпня 2016 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду відповідачу відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2016 року по справі №816/915/16 до ухвалення рішення по справі (т.2, а.с.11).

Оскільки на час постановлення даної ухвали відповідачем не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2016 року, наявні підстави для стягнення з Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області судового збору в розмірі 1515 (тисяча п'ятсот п'ятнадцять) гривень 80 копійок на реквізити: отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2016р. по справі № 816/915/16 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області судовий збір у розмірі 1515 (тисяча п'ятсот п'ятнадцять) гривень 80 копійок на реквізити: отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Старостін В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 26.09.2016 р.