Справа № 804/3385/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 вересня 2016 р. справа № 804/3385/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Павловського Д.П.

при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідач-1 не прибув

представник відповідача-2 не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "КБ Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2016 року засобами поштового зв'язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "КБ Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 р., після усунення недоліків позовної заяви, у адміністративній справі відкрито провадження, та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22.09.2016 р.

У судове засідання 22.09.2016 р. прибув представник позивача.

Відповідач-1 та представник відповідача-2, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, до суду не прибули.

22.09.2016 р. засобами електронного зв'язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника відповідача-1 надійшла письмова заява про зупинення провадження у справі, для надання додаткових доказів до справи.

Від представника відповідача-2 21.09.2016 р. засобами електронного зв'язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав щодо передачі адміністративної справи до іншого суду, виходячи із наступного.

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом, встановленим законом.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди порушують справи за позовними заявами, зокрема, державних та інших органів, у випадках, передбачених законодавством України.

Зі змісту статті 12 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав. Справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що за рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015 р. № 113 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "НАДРА" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "НАДРА", вирішено розпочати процедуру ліквідації банківської установи.

Отже, станом на час розгляду справи банк перебуває у процедурі ліквідації.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відносини, що виникають у зв'язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України.

Частиною третьою статті 2 Закону України від 14.05.1992 р. № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, ст. 1 Закону України "Про банки та банківську діяльність" № 2121-ІІІ передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті 6 ст. 2 Закону України від 23.02.2012 р. № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція зазначена у постановах № 21-4846а15 від 16.02.2016 р. та 21-286а16 від 15.06.2016р. Верховного Суду України.

У Постанові Верховного Суду України від 15.06.2016 р. у справі № 21-286а16 зазначено, що колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати в господарських справах Верховного Суду України на спільному засіданні вже вирішувала питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у спорі цієї ж категорії і у постанові від 16 лютого 2016 року (справа № 21-4846а15) вказала, що виходячи із системного аналізу частини третьої статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статті 1 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки та банківську діяльність», пункту шостого статті 2 Закону № 4452-VI та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи банк знаходиться в процедурі ліквідації, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, передбаченого пунктом 5 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Отже, враховуючи приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Постанов Верховного Суду України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "КБ Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії передати на розгляд іншому суду, а саме, Господарському суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 17 - 19, 22, 110, 122, 128, 160, 165, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Передати адміністративну справу № 804/3385/16 за позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "КБ Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області (індекс 49600, місто Дніпро, вулиця Володимира Винниченка, будинок 1-а).

Роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 6 ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України, передача адміністративної справи з одного суду до іншого здійснюється після закінчення строку на оскарження ухвали про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Копію ухвали направити всім сторонам по справі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.П. Павловський