Справа № 808/8433/15
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/8433/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"26" липня 2016 р.

справа 808/8433/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальне підприємство «Мак» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.03.2016 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальне підприємство «Мак» до Державної податкової інспекції в Заводському районі м.Запоріжжя про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.03.2016 в задоволенні позову відмовлено (т3ас213).

В апеляційній скарзі ТОВ НВП «Мак» просить постанову суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Вказують на помилковість висновків про непідтвердженість господарських операцій з ТОВ «Буд гарант груп» за період з жовтня 2014 року по січень 2015 року (т3ас228).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно пункту 14.1.181 статті 14 Податкового Кодексу України, податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового Кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає в разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, в тому числі при їх ввезенні на митну територію України (в тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (в тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, в тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), в тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно реєстраційних документів, основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю НВП «Мак» є спеціалізовані будівельні роботи. Підприємство має ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України; дозвіл Державної служби гірничого нагляду і промислової безпеки України виконувати роботи підвищеної небезпеки (т1ас136-151,158-179).

Між ТОВ НВП «Мак» та ТОВ «Буд гарант груп» укладений договір субпідряду №12/09/14 від 29.09.2014, предметом якого є капітальний ремонт коксової батареї №5 коксового цеху №3 ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод»; поточний ремонт камер коксування ПАТ «Запоріжкокс»; виконання поточних робот на ПАТ МК «Азовсталь». Згідно актів прийому виконаних робіт, податкових накладних, - на виконання умов договору ТОВ «Буд гарант груп» виконано робіт на 11’ 694’ 000гр01коп. Згідно платіжних доручень, за виконані роботи позивач повністю розрахувався, в тому числі сплатив податок на додану вартість (т1ас80-125,т3ас163-184).

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) в зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Суд першої інстанції не врахував, що податкові накладні по всім операціям, на які посилається податкова інспекція, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність», пункту 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України.

ТОВ НВП «Мак» укладені договори генпідряду та підряду з замовниками ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», ТОВ «Трест Донбасдомнаремонт», ТОВ «Запорізьке БМУ», ТОВ БМК «Орфей на виконання робіт на коксових печах металургійних заводів. Виконання цих робіт позивачем підтверджено актами прийняття робіт, актами використаних матеріалів, відомостями ресурсів, податковими накладними (т1ас217-243,т2ас1-53,103-227,т3ас1-97). Як вказано вище, окремі роботи за дорученням ТОВ НВП «Мак» виконувались ТОВ «Буд гарант груп». Висновки окружного суду що ТОВ «Буд гарант груп» не мало можливості виконати ці роботи є помилковими. Статутною діяльністю ТОВ «Буд гарант груп» є будівництво, на що отримана ліцензія Державної архітектурно-будівельної інспекції України (т3ас111-126). Залучення ТОВ «Буд гарант груп» до виконання окремих робіт погоджено з генпідрядниками (т3ас149-158). На підтвердження поставки обладнання на об’єкти будівельно-монтажних робіт надані товарно-транспортні накладні (т3ас103-110).

Відповідно до пункту 201.4 Податкового Кодексу України, податкова накладна складається в двох примірниках в день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. В разі складання податкової накладної в паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до пункту 201.10 Податкового Кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів, послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладене, відповідальність за не внесення до бюджету податку на додану вартість повинні нести постачальники продукції (виконавці робіт), а не позивач, який сплатив податок на додану вартість в ціні придбаної продукції (виконаних робіт). В судових засіданнях представники податкової інспекції не заперечували що податок на додану вартість перерахований контрагентами до бюджету.

Окружний суд не дав належної оцінки, що реальність виконання робіт підтверджена платіжними документами про перерахунок коштів, податковими накладними, актами прийому виконаних робіт. На переконання колегії суддів, окремі дефекти первинних бухгалтерських документів, на які звертає увагу суд першої інстанції, в сукупності з іншими документами, не спростовують дійсність проведених господарських операцій та зміну в майнових активах їх учасників. Відповідно до положень статті 200 Податкового Кодексу України, ТОВ НВП «Мак» отримало право на одержання бюджетного відшкодування та правомірно зазначило про це в деклараціях з податку на додану вартість.

Суд першої інстанції допустив помилку, вказавши, що договори генпідряду на виконання робіт на ПАТ МК «Азовсталь», ПАТ «Запоріжкокс», ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» укладені раніше основних договорів. Надані позивачем документи спростовують цей висновок. Крім того, як пояснив в судовому засіданні представник ТОВ НВП «Мак», взаємовідносини з ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», ПАТ «Єнакіївський КХП», ПАТ «Донецьккокс», ПАТ МК «Азовсталь», ПАТ «Запоріжкокс», ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» носять довгостроковий характер та не обмежуються періодом перевірки.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового Кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 183 Податкового Кодексу України, реєстрація осіб як платників податку здійснюється податковими органами та діє до дати її анулювання.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесенні до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Перелічені в акті перевірки юридичні особи перебувають в Єдиному державному реєстрі, мають свідоцтва платників податків.

Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Також Європейський Суд з прав людини в пунктах 70, 71 рішення від 22.01.2009 у справі «Булвес проти Болгарії» зазначив: якщо національні власті у відсутність яких-небудь вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи в зловживанні, пов’язаному із сплатою податку на додану вартість, який нараховується з операцій в ланцюзі постачань, або яких-небудь вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж карають одержувача, який повністю виконав свої обов’язки, за дії або бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і відносно якого у нього не було засобів відстежування і забезпечення його старанності, то власті виходять за рамки розумного та порушують справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільних інтересів і вимогами захисту прав власності. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов’язків з подання звітності по податку на додану вартість, неможливість для неї забезпечити дотримання постачальником обов’язків подавати звітність по податку на додану вартість і той факт, що ніякого шахрайства відносно системи податку на додану вартість, про який компанія-заявник знала або могла знати, здійснено не було, компанія-заявник не повинна нести наслідки невиконання постачальником обов’язків своєчасного подання звітності по податку на додану вартість і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пені.

Суб’єктом владних повноважень не доказано наявність порушень, безпосередньо допущених ТОВ НВП «Мак» при виконанні робіт. Позивач не має відношення до діяльності інших суб’єктів, ніяк не може впливати на оформлення ними документів, не наділений повноваженнями перевіряти посадових осіб контрагентів та не може нести відповідальність за їх дії.

Відповідно до пункту 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №984 від 22.12.2010, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. В разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а в разі відсутності порушень - довідка. Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до пункту 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №984 від 22.12.2010, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, податковий орган встановлює наявність або відсутність порушень, допущених платником податків, виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків. Акт перевірки іншої особи ніяким чином не стосується позивача та не може бути доказом порушення ним податкового законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальне підприємство «Мак» задовольнити.

Скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.03.2016 та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальне підприємство «Мак» задовольнити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова