Справа № 802/394/16-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 вересня 2016 р. Справа № 802/394/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М.А.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Гайсинської міської ради Вінницької області

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Гайсинської міської ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області №20499969 від 03.04.2015 року про взяття на облік як безхазяйного нерухомого майна, а саме 3/25 частки будинку АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_4, є протиправним, позаяк вказане майно відповідно до ст. 335 ЦК України не може вважатися безхазяйним. Крім того на момент прийняття оскаржуваного рішення щодо цього майна існувала зареєстрована заборона на відчуження, у зв'язку з чим недопускалося взяття його на облік як безхазяйного.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області, яка на даний час виконує функції з державної реєстрації прав, у судове засідання не прибув, натомість у матеріалах справи наявна заява за вх. №19032 від 12.09.2016 року про розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи - Гайсинської міської ради Вінницької області у судове засідання також не прибув, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Разом із тим, свою позицію з приводу заявлених позовних вимог виклав у наданих суду письмових запереченнях проти позову за вх. №7234 від 13.04.2016 року, згідно яких у задоволенні позову просив відмовити та здійснювати розгляд справи у його відсутність.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність представника відповідача та третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності суд встановив, що позивач - ОСОБА_2 на підставі договору дарування має у приватній власності 9/25 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Поруч із її часткою, у 3/25 частині цього ж житлового будинку № АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_4, який є психічно хворим. Зазначена частина житлового будинку є його приватною власністю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Гайсинською держнотконторою 08.12.2000 року за Р№2201 та зареєстрованого Тульчинським БТІ за № 1275. Як вказує позивач Гайсинською міською радою цій 3/25 частині житлового будинку №72, що належить ОСОБА_4, присвоєно адресу: АДРЕСА_1

Встановлено, що 23.12.2000 року брат ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на підставі рішення виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 410 від 20.12.2000 року, діючи від імені свого психічно хворого брата, уклав з ОСОБА_2 договір довічного утримання, відповідно до якого позивач взяла на себе зобов'язання щодо утримання психічно хворого ОСОБА_4

Відповідно до цього договору позивачу передано у власність 3/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Гайсинською держнотконторою 08.12.2000 року за № 2201.

Зазначений договір посвідчений нотаріусом Гайсинською районного нотаріального округу Підвашецьким І.В., який у зв'язку з укладенням даного договору, наклав заборону на відчуження 3/25 частини житлового будинку до завершення терміну дії договору довічного утримання та зареєстрував вказану заборону в реєстрі для заборон за № 6.

В подальшому, заборона щодо відчуження 3/25 частини житлового будинку до завершення терміну дії договору довічного утримання була зареєстрована 30.07.2007 року за № 5393662 реєстратором Гайсинської державної нотаріальної кантори у Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна.

Разом із тим, у позовній заяві позивач зазначає, що в листопаді 2015 року нею було отримано ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 20.11.2015 року, із змісту якої вона дізналась, що 03.04.2015 року Реєстраційною службою Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області взято на облік як безхазяйне нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 3/25 частки будинку АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_4

При цьому звернувшись до реєстраційної служби їй стало відомо, що на підставі заяви Гайсинської міської ради державним реєстратором Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області 03.04.2015 року винесено рішення за №20499969 про взяття на облік як безхазяйне нерухоме майно: 3/25 частки житлового будинку АДРЕСА_1.

Вказане рішення державного реєстратора за №20499969 від 03.04.2015 року позивач вважає протиправним, оскільки взяте на облік як безхазяйне майно передана ОСОБА_4 їй у власність, тобто відповідна частка житлового будинку має власника, у зв'язку з чим не може вважатися безхазяйним. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 19.05.2016 року, винесеною судом без виходу до нарадчої кімнати, строки звернення ОСОБА_2 до суду було визнано такими, що не пропущені.

Водночас, визначаючись з приводу заявлених позовних вимог суд виходив із наступного.

Умови, процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 (чинного на момент винесення оскаржуваного рішення) (далі - Порядок №868).

Так, відповідно до п. 85 Порядку №868 облік безхазяйного нерухомого майна проводиться за заявою органу місцевого самоврядування про взяття на облік, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст, у встановленому для державної реєстрації прав порядку та з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Згідно п. 86 Порядку №868 під час розгляду заяви про взяття на облік державний реєстратор встановлює факт відсутності державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень, щодо якого подано зазначену заяву.

За результатами розгляду заяви про взяття на облік державний реєстратор приймає рішення про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або рішення про відмову у взятті на облік безхазяйного нерухомого майна, форму та вимоги до оформлення якого встановлює Мін'юст (п. 87 Порядку №868).

Пунктом 91 Порядку №868 передбачено, що державний реєстратор приймає рішення про відмову у взятті на облік безхазяйного нерухомого майна виключно за наявності таких підстав: безхазяйне майно не підлягає обліку відповідно до закону; нерухоме майно або його частина розміщені на території, державну реєстрацію прав на якій проводить інший орган державної реєстрації прав; із заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна звернулася неналежна особа; у Державному реєстрі прав та інших базах даних, які використовує державний реєстратор, містяться записи про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, щодо якого подано заяву про взяття на облік, або записи про державну реєстрацію обтяжень речових прав на таке майно; у Державному реєстрі прав відсутні записи про припинення права власності на нерухоме майно у зв'язку з відмовою власника від права власності (в разі коли підставою для звернення органу місцевого самоврядування із заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна є відмова власника нерухомого майна від свого права власності).

Як вбачається із матеріалів справи 03.04.2015 року представником Гайсинської міської ради за довіреністю ОСОБА_7, до Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області подана заява про реєстрацію як безхазяйної 3/25 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, власником якої був ОСОБА_4

За результатами розгляду поданої заяви державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_8 03.04.2015 року прийнято рішення за № 20499969 про взяття на облік безхазяйне нерухоме майно, а саме 3/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1. Відомості про дане рішення внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Проте, на думку суду, оскаржуване рішення державним реєстратором винесено на підставі неповно з'ясованих обставин, без урахування існуючого статусу нерухомого майна, яке безхазяйним вважатися не може.

Відповідно до ч. 1 ст. 425 ЦК України (в редакції чинній на момент укладання договору довічного утримання - 23.12.2000р.) за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров'я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов'язується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги.

Згідно із положеннями ч.1 ст. 128 ЦК України (в редакції чинній на момент укладання договору) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Як уже було встановлено судом, 23.12.2000 року між позивачем та братом ОСОБА_4 - ОСОБА_5, який на підставі рішення виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 410 від 20.12.2000 року діяв від імені свого психічно хворого брата, було укладено договір довічного утримання, відповідно до якого позивач взяла на себе зобов'язання щодо утримання психічно хворого ОСОБА_4

Відповідно до п. 1 цього договору ОСОБА_4 передає у власність громадянки ОСОБА_2 3/25 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, належний йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Гайсинською держнотконторою 08.12.2000 року за Р№2201 з господарськими будівлями, який знаходиться на земельній ділянці розміром 910 кв. м.

Таким чином, згідно положень ст.ст. 128, 425 ЦК України (в редакції чинній на момент укладання договору) та умов договору довічного утримання, 3/25 частини вищезазначеного житлового будинку були передані у власність ОСОБА_2, однак право розпорядження цією частиною житлового будинку вона могла набути лише після припинення дії договору.

Вказаний договір довічного утримання є діючим, а будь-яких доказів його розірвання матеріали справи не містять.

Поряд із цим, відповідно до положень ч. 1 ст. 335 Цивільного кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

В даному ж випадку власник вищезазначеної частки будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відомий, і право щодо набуття у власність позивачем цього об'єкту нерухомого майна ніким не скасоване.

Тобто, враховуючи положення ч. 1 ст. 335 ЦК України підстави вважати 3/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 безхазяйним майном, на переконання суду, відсутні, у зв'язку з чим воно не підлягає обліку як безхазяйне.

Крім того, слід також звернути увагу не те, що 30.07.2007 року за № 5393662 реєстратором Гайсинської державної нотаріальної кантори у Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна була зареєстрована заборона відчуження вказаної частини житлового будинку, що згідно положень п. 91 Порядку №868 є також підставою для відмови у взятті на облік безхазяйного нерухомого майна.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області від 03 квітня 2015 року за № 20499969 про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме 3/25 частини житлового будинку № АДРЕСА_1, є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог частини 1 статті 94 КАС України, а саме відшкодуванню на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Встановлено, що позивачем згідно квитанції № 0.0.527001701.1 від 25.03.2016 року сплачено судовий збір при зверненні до суду у розмірі 551,20 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача по справі - Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області як суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області від 03 квітня 2015 року за № 20499969 про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме 3/25 частини житлового будинку № АДРЕСА_1.

Стягнути із відповідача - Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович