Справа № 357/7598/16-а
Суддя: Голуб А. В.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/7598/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Голуб А. В. ,

при секретарі - Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква залі суду № 1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він належить до числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 3 групи від захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, приймав участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони. Згідно норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він належить до числа інвалідів війни, для реалізації свого права звернувся до відповідача із заявою про встановлення йому статусу та видачі посвідчення інваліда війни, надав необхідні документи, але листом від 30.10.2015 року відповідач фактично відмовив йому у задоволенні заяви. А тому позивач просив суд визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Білоцер ківської міської ради щодо відмови йому у встановленні статусу та видачі відповідного посвідчення інваліда війни; зобов'язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради встановити йому статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вищевказані позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надіслано запере чення відповідача на позов з клопотанням щодо розгляду даної справи без участі представника Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області.

Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та є безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року, що стверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 та вкладкою до нього НОМЕР_2 від 20.04.2011 року, позивач є інвалідом третьої групи довічно внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверд жується копією довідки МСЕК серії КИО-1 № 364536.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєза безпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до ст.7 цього Закону, до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Відповідно до пункту 9 частини другої ст.7 Закону до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п.10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМ України від 12.05.1994 року № 302, посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

Відповідно пункту 2 зазначеного Положення № 302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Інвалідам війни, згідно статті 7 Закону, видаються посвідчення з написом «Посвідчен ня інваліда війни-інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою, в якій просив встановити йому статус інваліда війни як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони, та видати посвідчення інваліда війни.

Листом від 30.10.2015 року за №8817 відповідач фактично відмовив позивачу у задо воленні заяви посилаючись на те, що згідно листа Мінпраці та соціальної політики України від 25.05.2009 року № 634/0/15-09/014 для встановлення статусу інваліда війни необхідне документальне підтвердження залучення особи до складу формувань Цивільної оборони. Цей документ має містити дані про залучення з посиланням на наказ чи розпоряд ження штабу ЦО та інформацію про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а позивачем такі документи не надано.

Безпосередня участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджується довідкою від 30.09.1999 року за № 42, яку видано Дочірнім підприємством ПМК-60 ВАТ «Київводбуд» про те, що ОСОБА_1 дійсно працював в ПМК-60 тресту «Київводбуд» машиністом екскаватора і дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 28 липня по 03 серпня 1986 року, наказ №121-К від 28.07.1986 року та з 04 серпня по 08 серпня 1986 року, наказ №127-К від 05.08.1986 року, у довідці також зазначено, що з січня 1999 року ПМК-60 тресту «Київводбуд» перейменовано в Дочірнє підприємство ПМК-60 ВАТ «Київводбуд»; випискою з наказу по ПМК №60 треста «Київводбуд» від 28.07.1986 року №121-К про відрядження ОСОБА_1 в с. Глінка Чорнобильського району, для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 28 липня по 3 серпня 1986 року; випискою з наказу по ПМК №60 треста «Київводбуд» від 05.08.1986 року №127-К про відрядження ОСОБА_1 в с. Глінка Чорнобильського району, для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 4 серпня по 8 серпня 1986 року; марштрутним листом ВАТ «Київводбуд» від 24.03.2006 року №122/3; марштрутним листом Філії ПМК №60 ВАТ «Київводбуд».

З довідки Управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква від 08.09.2016 року №4158/02 вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ у місті Білій Церкві і отримує з 31.03.2011 року пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам ІІІ групи.

У відповідності до вимог нормативно-правових документів з питань Цивільної оборони колишнього СРСР, які діяли на момент аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і РМ СРСР № 1111 1976 року, наказів заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 р. (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 р. (Настанова по організації та веденню Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподар ському об'єкті народного господарства), Статут військ Цивільної оборони (СРСР), розпорядження начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної ради народних депутатів за 1986 рік /від 29.04.1986 року № 01, від 30.04.1986 року № 02, від 04.05.1986 року № 16 та ін../, цивільна оборона та її формування створювались за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, а до їх складу в обов'язковому порядку зараховувалось все працездатне населення, в тому числі: чоловіки віком від 16 до 60 років та жінки віком від 16 до 55 років.

Однозначність вимог цих розпорядчих документів дає підстави вважати доведеним факт зарахування та перебування позивача ОСОБА_1 у складі формування цивільної оборони на момент аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки згідно копії трудової книжки позивача, він працював в цей час машиністом екскаватора ПМК №60 треста «Київвод буд», яке в подальшому було перейменоване в Дочірнє підприємсто ПМК №60 ВАТ «Київводбуд».

11.09.2015 року Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації видано позивачу довідку за № 01.01-14/1263/2 на підставі аналізу вказаних вище документів, в цій довідці вказано також на те, що формування ЦО, в т.ч. і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи та її наслідків залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

При цьому жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Таким чином, суд вважає, що позивачем були подані документи на підтвердження того, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та отримав інвалідність внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а отже має право на встановлення статусу інваліда війни із видачею посвідчення інваліда війни.

Отже, проаналізувавши наявні матеріали справи та норми наведеного вище законодав ства, суд не може погодитися із позицією Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради щодо відмови позивачу у підтвердженні статусу інваліда війни, як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони, та видачі посвідчення інваліда війни, та вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підтверджуються допустимими доказами у справі.

Тому, за наявності документів, підтверджуючих право позивача на отримання статусу інваліда війни, дії відповідача щодо відмови надати такий статус і видати на ім'я позивача відповідне посвідчення, суд вважає протиправними.

Крім того, суд зазначає, що такого ж висновку з даного приводу дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 20.07.2011 р. по справі № К-36579/10.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до приписів ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяль ності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адмі ністративного позову.

На підставі вищевикладеного, та Закону України «Про статус ветеранів війни, гаран тії їх соціального захисту», Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМ України від 12.05.1994 року № 302, керуючись ст.ст. 2,17,18,70,71,94,159-163,185,186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Білоцерків ської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у вста новленні статусу та видачі відповідного посвідчення інваліда війни.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. В. Голуб