Справа № 686/16374/16-а
Суддя: Стефанишин С. Л.
Дата ухвалення: 2016-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Стефанишин С.Л., розглянувши в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання протиправних дій та зобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання протиправних дій та зобовязання до вчинення дій і просить:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії в розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області № 18-351 вих. 16 від 15.07.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії, у звязку із змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін дл деяких нормативно правових актів».

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2015 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час її призначення, в розмірі 60% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області № 18-351 від 15.07.2016 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 21.01.2005 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та отримує пенсію по втраті годувальника за ст. 50-1 Закону України «Про Прокуратуру» після смерті чоловіка.

19.07.2016 року ОСОБА_1, звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Листом від 28.07.2016 року за № 372/З-12 відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку.

Ухвалою суду від 17 серпня 2016 року позовна заява в частині позовних вимог за період з 01.12.2015 року по 14.03.2016 року включно була залишена без розгляду.

Відповідачу були вручені копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, після чого відповідачем суду надані письмові заперечення проти позову, в яких він вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в позові.

Суд вважає, що підстави для розгляду даної справи за загальними правилами адміністративного судочинства відсутні.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 21.01.2005 року позивачу ОСОБА_1, призначено пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про Прокуратуру» у розмірі 60% від заробітної плати померлого годувальника.

ОСОБА_1, 19.07.2016 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» чинній на час призначення пенсії, в розмірі 60% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області № 18-351 від 15.07.2016 року.

Листом управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому відмовлено у здійсненні перерахунку. В листі зазначено, що п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій. У тому числі спеціальних з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу». Також, на думку відповідача з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про державну службу» «Про прокуратуру"», «Про судоустрій і статус суддів"», «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України"», «Про судову експертизу", «Про Національний банк України"», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.не призначаються а раніше призначені не перераховуються.

15 серпня 2016 року ОСОБА_1, звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії в розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області № 18-351 вих. 16 від 15.07.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії, у звязку із змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін дл деяких нормативно правових актів» та зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2015 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час її призначення, в розмірі 60% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області № 18-351 від 15.07.2016 року.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Згідно положень статті 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім'ї також вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція на облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду. Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», яка набрала чинності з 14.06.2012 року, працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 1 липня 2012 року. При цьому пенсія обчислюється за нормами Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505, в розмірі 60 відсотків від суми (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування».

Відповідно до ч. ч. 17-19 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (редакції на час призначення пенсії 2005 року) - членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 Закону України «Про прокуратуру» , прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» - обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни. Так, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-УІ від 08.07.2011 до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст. 50-1 Закону №1789, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку з прийняттям Закону №3668-УІ змін не зазнали.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Останнє підвищення заробітної плати працівників прокуратури відбулося згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», а відтак з прийняттям вказаної постанови КМУ у позивача виникло право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Таким чином, при перерахунку позивачу пенсії підлягає застосуванню положення ст. 50-1 в редакції Закону України «Про прокуратуру», чинній на час призначення пенсії. Встановлені Законом України "Про прокуратуру», в редакції від 12.07.2001 р., положення щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи, поширення їх на пенсіонерів із числа працівнків прокуратури, незалежно від часу виходу їх на пенсію, повністю залишені в ст.86 Закону України "Про прокуратуру" в новій редакції від 28.12.2014 р. №76-IIIV., тому відмова відповідача є протиправною.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі N 21-348а13 (Постанова N 21-348а13).

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції Україниперебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а тим більше відсутністю механізму, який не спромігся виробити Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлено законами України (в тому числі Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

З урахуванням викладеного, суд визнає протиправним рішення відповідача та вважає за необхідне зобов'язати його провести позивачці перерахунок її пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) на підставі довідки прокуратури Хмельницької області № 18-351 від 15.07.2016 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) 551 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись Конституцією України, Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про прокуратуру», Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», ст. ст. 2, 5-9, 11, ч. 2 ст. 71, 159, 160, ч. 3 ст. 161 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 про визнання протиправних дій та зобовязання до вчинення дій - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії в розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області № 18-351 вих. 16 від 15.07.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії, у звязку із змінами розміру заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін дл деяких нормативно правових актів».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 15.03.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час її призначення, в розмірі 60% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області № 18-351 від 15.07.2016 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) 551 грн. 20 коп. судового збору.

Копії постанови невідкладно надіслати сторонам.

Постанова набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя С. Стефанишин