Справа № 822/181/16
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/181/16

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

14 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Вірстюка Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації Українив Хмельницькій області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з територіального управління державної судової адміністрації України в Хмельницькій області на його користь 119880 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з липня 2015 року по червень 2016 року включно.

Відповідно до ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, позивач подав апеляційну скаргу, в яких просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити вищевказаний адміністративний позов.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач з 05 січня 1993 року по 30 січня 2009 року працював суддею Хмельницького міського (міськрайонного) суду.

З 02 лютого 2009 року по теперішній час позивач працює суддею апеляційного суду Хмельницькій області.

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2011 року у справі № 2-а-2652/11 за позовом ОСОБА_2 до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області і територіального управління Державної судової адміністрації у Хмельницькій області про стягнення компенсації за роботу в умовах режимних обмежень та недоплаченого щомісячного грошового утримання, зобов'язання провести нарахування та виплату компенсації, вирішено позов ОСОБА_2 задовольнити частково, та визнано протиправною бездіяльність Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, яка полягає у невидачі з 01 червня 2005 року наказу про встановлення судді Латюку Петру Яковичу надбавки до посадового окладу в розмірі 10 відсотків у зв'язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці, та зобов'язано територіальне управління Державної судової адміністрації у Хмельницькій області донарахувати ОСОБА_2 з 01 червня 2005 року по січень 2009 року включно до заробітної плати та щомісячного грошового утримання і виплатити надбавку за роботу з матеріалами, що мають відомості, які становлять державну таємницю по формі 3 у розмірі десяти відсотків від посадового окладу за період його роботи суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2012 року у справі № 2а-2652/11/2209 вирішено апеляційні скарги ОСОБА_2 та територіального управління Державної судової адміністрації у Хмельницькій області, - залишити без задоволення, а постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2011 року,- без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 травня 2015 року вирішено касаційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації у Хмельницькій області залишити без задоволення, касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2012 року в частині позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Тобто спір в частині зобов'язання територіального управління Державної судової адміністрації у Хмельницькій області донарахувати ОСОБА_2 з 01 червня 2005 року по січень 2009 року включно до заробітної плати та щомісячного грошового утримання і виплатити надбавку за роботу з матеріалами, що мають відомості, які становлять державну таємницю по формі 3 у розмірі десяти відсотків від посадового окладу за період його роботи суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, вирішено на корись позивача.

Крім того, постанова Красилівського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2011 року у справі № 2-а-2652/11 за позовом ОСОБА_2 до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області і територіального управління Державної судової адміністрації у Хмельницькій області про стягнення компенсації за роботу в умовах режимних обмежень та недоплаченого щомісячного грошового утримання, зобов'язання провести нарахування та виплату компенсації, набрала законної сили в частині зобов'язання територіального управління Державної судової адміністрації у Хмельницькій області донарахувати ОСОБА_2 з 01 червня 2005 року по січень 2009 року включно до заробітної плати та щомісячного грошового утримання і виплатити надбавку за роботу з матеріалами, що мають відомості, які становлять державну таємницю по формі 3 у розмірі десяти відсотків від посадового окладу за період його роботи суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позов необґрунтований і недоведений в судовому засіданні дослідженими доказами, тому не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, що суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті, але вважа за необідне вказати наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Тобто, передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а тому працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Сторонами в справі не оспорюється наявність боргу із заробітної плати перед позивачем, розмір якого визначених судовими рішеннями.

На даний час стягнення заборгованості із заробітної плати позивачу не відбулось через відсутність фінансування з державного бюджету України згідно із запитом відповідача, але нарахування таке здійснено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що одночасно із виплатою боргу із заробітної плати позивачу відповідачем має бути виплачена компенсація за її затримку. У разі не виплати такої компенсації, у позивача виникне право на її стягнення у судовому поядку.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судові рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову та ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 19 вересня 2016 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.