Справа № 825/1402/15-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/1402/15-а

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа 825/1402/15-а

У Х В А Л А

26 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., розглянувши клопотання Управління Державної казначейської служби України у Корюківському районі Чернігівської області про відстрочення або звільнення від сплати збору за подання апеляційної скарги на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Слов`янські шпалери – КФТП» до Управління Державної казначейської служби України у Корюківському районі Чернігівської області, третя особа - Корюківська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області, про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пені, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «Слов`янські шпалери – КФТП» (далі – Позивач, ПАТ «Слов`янські шпалери – КФТП») звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України у Корюківському районі Чернігівської області (далі – Відповідач, УДКС у Корюківському районі), третя особа - Корюківська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі – Третя особа, Корюківська ОДПІ), в якому, з урахування заяви про збільшення позовних вимог, просило:

- визнати протиправною бездіяльність УДКС у Корюківському районі, що полягає в нездійсненні перерахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість з травень 2014 року в розмірі 18 190 978,00 грн. на поточний рахунок ПАТ “Слов`янські шпалери – КФТП”;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Позивача суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 18 190 978,00 грн. по декларації за травень 2014 року та пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість за травень 2014 року у період з 19.07.2014 року по 06.05.2015 року у сумі 3 015 416,25 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2015 року, позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність УДКС у Корюківському районі, що полягає в нездійсненні перерахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість з травень 2014 року в розмірі 18 190 978,00 грн. на поточний рахунок ПАТ “Слов`янські шпалери – КФТП” у період з 05.09.2014 року по 06.09.2015 року; стягнуто з Державного бюджету України на користь Позивача пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість за травень 2014 року у період з 05.09.2014 року по 06.05.2015 року у сумі 1 824 081,63 грн. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.07.2016 року касаційні скарги УДКС у Корюківському районі та ПАТ “Слов`янські шпалери – КФТП” задоволено частково, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.05.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2015 року – скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2015 року задоволено заяву про відмову Позивача від позову в частині та закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ “Слов`янські шпалери – КФТП” суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 18 190 978,00 грн. по декларації за травень 2014 року.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 01.09.2016 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 187 КАС України. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що Апелянтом до апеляційної скарги не було додано документ про сплату судового збору.

Апелянту було надано строк для усунення недоліків – двадцять днів з моменту отримання копії ухвали від 01.09.2016 року. Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримано Відповідачем 07.09.2016 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали від 01.09.2016 року Відповідачем на адресу суду 13.09.2016 року направлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі у зв'язку з неможливістю своєчасного виконання вимог ухвали.

Розглянувши вказане клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для його часткового задоволення з огляду на таке.

Як вже було зазначено в ухвалі від 01.09.2016 року, з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду становить 4 823,28 грн. з урахування сплаченого Відповідачем судового збору у розмірі 616,31 грн.

Оцінюючи клопотання Апелянта про відстрочення сплати судового збору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов’язком суду, можливість реалізації якого пов’язується з майновим станом особи.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» зазначив, що вимога сплати зборів судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Водночас, у цій же справі суд вказав, що зважаючи на визначне місце, яке займає право на суд у демократичному суспільстві, органи судової влади повинні забезпечити належний баланс між інтересами держави у стягненні судових зборів за розгляд позовів, з одного боку, та інтересом позивача у відстоюванні свого позову в суді, з другого боку.

При цьому судом враховується, що відсутність на момент подання апеляційної скарги в УДКС у Корюківському районі коштів на сплату судового збору є перешкодою для доступу у правосудді, є помилковим, оскільки, як вже було зазначено вище, обмежене фінансування суб'єкта владних повноважень не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заявленого клопотання та відстрочення Відповідачу сплати судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 88, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Управління Державної казначейської служби України у Корюківському районі Чернігівської області про відстрочення або звільнення від сплати збору за подання апеляційної скарги на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року – задовольнити частково.

Відстрочити Управлінню Державної казначейської служби України у Корюківському районі Чернігівської області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у розмірі 4 823,28 грн. до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до ст.ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк