Справа № 802/1019/16-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1019/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

22 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача Середенка М.М.

представника відповідача Бондар О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання нечинним скасування рішення, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :
В липні 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Національної гвардії України про визнання нечинним скасування рішення, поновлення на посаді.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 25.09.2016 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, в свою чергу представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 наказом Командувача Національної гвардії України від 26.03.2015 року №51 зарахований до складу офіцерських кадрів Національної гвардії України, присвоєне військове звання "лейтенант" та призначено на посаду командира 2-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на автомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №4 від 08.02.2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.

26.03.2016 року позивачу присвоєне чергове звання "старший лейтенант".

20.04.2016 року до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України зателефонував начальник Калинівського відділення поліції ГУ НП у Вінницькій області та повідомив, що на командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старшого лейтенанта ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП., про що 20.04.2016 року командиром 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України капітаном ОСОБА_2 складено рапорт на ім`я т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України підполковника ОСОБА_3 .

Рапортом командир 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України капітан ОСОБА_2 від 20.04.2016 року повідомив, що 20.04.2016 року близько 02:00 години старший лейтенант ОСОБА_1 рухався на автомобілі ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Шевченка у м. Калинівка, де був зупинений працівниками ДАІ для перевірки документів. Під час перевірки документів, працівники ДАІ виявили, що старший лейтенант ОСОБА_1 має нерозбірливу мову та специфічний запах з ротової порожнини, у зв`язку із чим працівники ДАІ доставили старшого лейтенанта ОСОБА_1 до Калинівської ЦРЛ на освідування. Згідно висновку лікаря встановлено факт вживання спиртних напоїв старшим лейтенантом ОСОБА_1 та зафіксоване алкогольне сп`яніння (1,00%), після чого працівники ДАІ склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.73).

Про відповідну подію позивач, в установленому порядку ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, не повідомив своє безпосереднє керівництво.

У зв`язку із чим, наказом командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №277 від 20.04.2016 року "Про призначення службового розслідування" призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню командиром 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старшим лейтенантом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння) (а.с.71).

Крім того, рапортом від 20.04.2016 року командир 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України на ім`я т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України підполковника ОСОБА_3 капітан ОСОБА_2 доповів, що командир 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старший лейтенант ОСОБА_1 не вийшов на службу без поважних причин за що йому усно оголошено сувору догану (а.с.70).

Однак, 20.04.2016 року після закінчення робочого дня старший лейтенант ОСОБА_1 , все-таки прибув до військової частини НОМЕР_1 та надав заступнику командира військової частини по роботі з особовим складом підполковнику ОСОБА_4 пояснення, у рамках призначеного службового розслідування, де, зокрема, зазначив, що він близько 02:00 години рухався на автомобілі по вул. Шевченка у м. Калинівка, де був зупинений працівниками ДАІ для перевірки документів. Під час перевірки документів, працівники ДАІ виявили, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.76).

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок службового розслідування за фактом порушення ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, щодо відсутності доповіді про порушення транспортної дисципліни та правил дорожнього руху на транспортному засобі командиром 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старшим лейтенантом ОСОБА_1 , який затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України полковником ОСОБА_5 22.04.2016 року (а.с.74-75). Згідно даного висновку дії старшого лейтенанта ОСОБА_1 відповідно до п.18 додатку 8 наказу командувача Національної гвардії України від 26.02.2015 року №100 запропоновано кваліфікувати як дисциплінарний проступок та накласти дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення військового офіцерського звання.

06.04.2016 року до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України надійшла телеграма №598 із розпорядженням командувача Національної гвардії України від 06.04.2016 року №27/21/2-2035, відповідно до п.п.1.2. п.1 якого зазначено, що матеріали службових розслідувань, документи стосовно пониження, позбавлення військових звань на офіцерський склад та прапорщиків, старших прапорщиків в 10 денний термін після притягнення до адміністративної відповідальності за резонансні адміністративні порушення направляти до Головного управління Національної гвардії України (а.с.85).

Цього ж дня, 06.04.2016 року, о/с РОП на БрА 1-го БОП, в тому числі і старший лейтенант ОСОБА_1 , були ознайомлені зі змістом зазначеного вище розпорядження, про що свідчить підпис позивача (а.с.77).

Відповідно до витягу із наказу командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 " за порушення вимог статей 11, 12, 13, 16, 49,120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, особисту недисциплінованість, свідоме негативне ставлення до військової служби, низьку усвідомленість свого військового обов`язку та керування автотранспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-006415) накладено дисциплінарне стягнення у виді позбавлення військового звання (а.с.86).

На підставі наказу командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 " командиром військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України полковником ОСОБА_5 30.05.2016 року сформоване подання про звільнення колишнього старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-006415) командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України в запас Збройних Сил України (а.с.110).

Згідно витягу із наказу командувача Національної гвардії України №85 о/с від 14.06.2016 року "По особовому складу" на підставі наказу командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-006415) командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України відповідно до ч.8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за підпунктом "В" пункту 1 (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Національної гвардії України (а.с111).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №142 від 16.06.2016 року (по стройовій частині) (зі змінами відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №186 від 10.08.2016 року) колишнього старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-006415) командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 16.06.2016 року (а.с.16).

Вважаючи накази командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 ", №85 о/с від 14.06.2016 року "По особовому складу" та наказ командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №142 від 16.06.2016 року (по стройовій частині) протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про їх скасування.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарним статутом Збройних сил України, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 551-XIV затверджено відповідний статут (далі - Статут № 551-XIV).

Відповідно до преамбули вказаного статуту, Він визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Згідно ст. 1 Статуту № 551-XIV військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Статтею 4 Статуту № 551-XIV встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В силу статті 11 Статуту № 551-XIVнеобхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Тобто, вимоги даного Статуту, встановлюють певний рівень поведінки військовослужбовців Збройних Сил України, якому кожен на кого розповсюджує свою дію вказаний Статут повинен відповідати з метою підтримки відповідної репутації збройних сил.

Статтею 12 Статуту № 551-XIV встановлено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За змістом ст.45 Статуту № 551-XIV, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності. Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом. Усі дисциплінарні стягнення, крім позбавлення військового звання, накладені на військовослужбовців і не скасовані до дня звільнення їх у запас чи відставку, втрачають чинність з дня звільнення.

Відповідно ст.49 Статуту № 551-XIV, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно з ст.68 Статуту № 551-XIV, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Отже, у випадку допущення військовослужбовцем порушення дисципліни або громадського порядку до нього можуть бути застосовані заходи дисциплінарної відповідальності встановлені статтею 68 Статуту № 551-XIV

Згідно з матеріалами справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно з витягом із наказу командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 " є порушення вимог статей 11, 12, 13, 16, 49,120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, особисту недисциплінованість, свідоме негативне ставлення до військової служби, низьку усвідомленість свого військового обов`язку та керування автотранспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, вчинення саме дисциплінарного проступку полягає у неповідомленні позивачем свого безпосереднього начальника про керування 20.04.2016 року о 02:00 ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, про що складено протокол про адміністративне правопорушення та невихід на службу без поважних причин.

Тобто, безпосередньою підставою для застосування дисциплінарного стягнення є саме порушення вимог ст.12 Статуту, щодо неповідомлення позивачем свого безпосереднього начальника про вчинення ним адміністративного правопорушення та складення відносно нього відповідного протоколу.

Під час застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання на думку колегії суддів, відповідачем було дотримано всіх вимог закону та враховано конкретні обставини вчинення зазначеного дисциплінарного проступку, а саме накладенню дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання передувало службове розслідування, матеріали якого долучені до матеріалів справи; службове розслідування проведено з дотриманням порядку та строків його проведення; за результатами службового розслідування встановлено вину позивача у вчинені дисциплінарного проступку.

Крім того, згідно з матеріалами справи, а саме даними, які містяться у службовій характеристиці на позивача, де, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 зарекомендував себе з негативної сторони, посадові обов`язки виконує задовільно, до виконання службових обов`язків відноситься посередньо, особисто недисциплінований, морально не стійкий, має недостатній рівень штабної культури, тому займаній посаді не відповідає (а.с.83) та службовій картці, у якій неодноразово зафіксовано, що з ОСОБА_1 проведено бесіди відносно вживання алкогольних напоїв, поведінки у позаслужбовий час та основних вимог щодо проходження служби (а.с.17-19).

Зазначене, також підтвердили допитані у суді першої інстанції заступник командира 1 батальйону оперативного призначення по роботі з особовим складом майор ОСОБА_6 та командир 1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 .

Згідно з статтями 11, 13, 16, 49, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на позивача також покладено загальні обов`язки, серед яких зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінь і чесно виконувати військовий обов`язок; додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворювання, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для шкідливих для здорові звичок; військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про збройні Сили України в цілому.

Також Міністром внутрішніх справ України було видано наказ від 26.03.2010 року № 90 згідно вимог якого пунктом 3.7 визначено, що «стосовно працівників, які у встановленому законом порядку притягнуті до відповідальності за керування транспортним засобами в стані алкогольного сп`яніння, за результати службових розслідувань вирішувати питання про їх звільнення з органів внутрішніх справ».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, стосовно наявності в діях позивача складу дисциплінарного порушення та відсутності порушень вимог чинного законодавства з боку відповідача під час проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних наказів.

Що стосується тверджень апелянта стосовно відсутності права командувача Національної гвардії України видавати накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статті 7 Статуту № 551-XIV, застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Відповідно до статті 45 Статуту № 551-XIV, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 83 Статуту № 551-XIV, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 68 Статуту № 551-XIV, на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема як позбавлення військового звання.

Відповідно до частини другої статті 12 Статуту № 551-XIV, командувач Національної гвардії України користується дисциплінарною владою у повному обсязі цього Статуту, крім відповідних повноважень, визначених цим Статутом для кожного з них особисто.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 28 березня 2014 року № 346/2014 установлено, що командувач Національної гвардії України користується щодо військовослужбовців Національної гвардії України правами Міністра оборони України, які передбачені Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153.

Також скаржник обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не досліджено порушення відповідачем порядку накладення на нього дисциплінарного стягнення в частині строку його накладення.

Колегія суддів з такими висновками погодитися не може, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.4 розділу 8 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України затвердженої наказом МВС України від 24.10.2014 № 1133 (далі - Інструкція) у разі відсутності в командира (начальника) військової частини права щодо накладення конкретного виду дисциплінарного стягнення на військовослужбовця він затверджує висновок службового розслідування з одночасним порушенням у порядку, установленому статтею 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-ХІУ, клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності цього військовослужбовця перед старшим командиром (начальником), наділеним правом накладати таке стягнення.

При цьому положеннями статті 92 Статуту № 551-XIV, якщо командир за тяжкістю вчиненого підлеглим правопорушення визнає надану йому дисциплінарну владу недостатньою для покарання військовослужбовця, він порушує клопотання про накладення стягнення на винну особу владою старшого командира.

Відповідно матеріалам справ, після того, як командир військової частини НОМЕР_1 затвердив висновок службового розслідування (22.04.2016), він беручи до уваги, що надана йому дисциплінарна влада недостатня для покарання Позивача та притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді позбавлення військового звання'' він керуючись статтею 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України клопотав перед командуванням Західного територіального управління Національної гвардії України про покарання Позивача владою старшого командира.

Враховуючи те, що начальник Західного територіального управління Національної гвардії України відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України також не має права притягувати військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності у виді позбавлення військового звання він порушив клопотання про покарання Позивача дисциплінарною владою командувача Національної гвардії України.

Клопотання від начальника Західного територіального управління Національної гвардії України надійшло до Головного управління Національної гвардії України 16.05.2016 та було зареєстровано відділом документального забезпечення ГУ НГУ за вхідним № 3283.

Відповідно до статті 87 Статуту № 551-XIV дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення.

Командувачу Національної гвардії України стало відомо про вчинення Позивачем правопорушення 16.05.2016.

Отже беручи до уваги, що службове розслідування проводила військова частина НОМЕР_1 , а не Головне управління Національної гвардії України та беручи до уваги, що командувач Національної гвардії України дізнався про вчинення Позивачем правопорушення 16.05.2016 він керуючись статтею 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України наклав дисциплінарне стягнення протягом 10 денного строку та видав наказ від 26.05.2016 року №306, а тому твердження апелянта стосовно цього приводу є безпідставними.

Також колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції стосовно недоречності тверджень позивача щодо безпідставності притягнення його до дисциплінарної відповідальності у зв`язку і тим, що його вже притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності не виключає можливості його притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідно за порушення ст.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованість заявлених позивачем вимог, які правомірно залишені судом першої інстанції без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 27 вересня 2016 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.