Справа № 304/1086/16-а
Суддя: Ганько І. І.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

йСправа № 304/1086/16-а Провадження № 2-а/304/37/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області та служби у справах дітей Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, який мотивує тим, що 14 лютого 2013 року уклала шлюб з ОСОБА_3, від якого 11 квітня 2013 року у них народилася донька Крістіна. З дня укладення шлюбу і до його розірвання 06 жовтня 2014 року подружжя спільно проживало в ІНФОРМАЦІЯ_1 та в м.Перечин по вул. 1-го Травня, № 4/4 Закарпатської області. Однак, 22 лютого 2016 року ОСОБА_3 помер, внаслідок чого вона почала процес оформлення спадщини в інтересах малолітньої доньки померлого, в ході якого дізналася, що квартира в м. Перечин по вул. 1-го Травня, № 4/4 Закарпатської області, одноосібним власником якої був ОСОБА_3, перейшла у власність відповідача ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 09 травня 2014 року. На підставі наведеного вона звернулася до Перечинського районного суду з позовною заявою про визнання недійсним вказаного договору дарування та застосування наслідків недійсності правочину, а саме повернення цієї квартири спадкоємцю першої черги ОСОБА_3 ОСОБА_2 в її особі. Разом з цим, у ході розгляду справи за № 304/566/16-ц стало відомо, що ОСОБА_4 отримала квартиру не від ОСОБА_3, а від ОСОБА_5, яка придбала таку на підставі договору купівлі-продажу від 20 лютого 2014 року, укладеного між нею та ОСОБА_6, діючого ніби-то в інтересах ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 Так, з договору купівлі-продажу та відповідей на адвокатський запит її представника вбачається, що згоду на продаж даної квартири продавцем, в якого на утриманні є неповнолітні діти, надано розпорядженням голови Перечинської РДА № 136 від 23 травня 2013 року, а таке прийняте на підставі рішення органу опіки та піклування Перечинської РДА № 06 від 20 травня 2013 року. Також посилається на те, що останнє підписане теперішнім головою Перечинської РДА ОСОБА_8, який на час прийняття зазначеного рішення вказану посаду не займав, а значить відповідних повноважень не мав. Що стосується розпорядження № 136, то таке прийняте 23 травня 2013 року головою Перечинської РДА ОСОБА_9 одноосібно, без дотримання порядку надання дозволу при продажу нерухомого майна особою, на утриманні якої є неповнолітні діти, що, як наслідок, призвело до звуження обсягу існуючих майнових прав її дитини ОСОБА_2 Оскільки за інформацією служби у справах дітей Перечинської РДА попередній дозвіл на відчуження квартири не надавався, вказані рішення та розпорядження прийняті не в межах компетенції та не у спосіб, визначений законодавством України, зокрема з порушенням вимог Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 177 Сімейного кодексу України, п. п. 66, 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини та інших нормативно-правових актів, тому з метою подальшого реалізації права дитини на отримання квартири у власність в порядку спадкування за її батьком ОСОБА_3 просить позов задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви серед іншого зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 2 Сімейного кодексу України передбачено, що він регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між членами сімї.

Якщо особисті немайнові та майнові відносини між членами сімї (батьками та дітьми) не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин (стаття 8 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання.

Згідно ч. 3 ст. 18 цього Закону органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини» № 866 від 24 вересня 2008 року, органами опіки та піклування є районні, районні у м. м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства, зокрема Закону України «Про державні місцеві адміністрації» провадять діяльність щодо захисту особистих, майнових прав дітей.

Як вбачається з даного адміністративного позову, позивач ОСОБА_1 просить визнати протиправним п. 4 рішення органу опіки та піклування Перечинської РДА № 06 від 20 травня 2013 року, яким надано дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на вчинення правочину купівлі-продажу приватизованої квартири, що знаходиться за адресою: м. Перечин, вул. 1-го Травня, № 4/4 Закарпатської області, право користування та проживання в якій мають неповнолітній ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітня ОСОБА_2, 11 квітня 2013 року; а також розпорядження голови Перечинської РДА № 136 «Про надання дозволу на вчинення правочину стосовно нерухомого майна» від 23 травня 2013 року з моменту їх прийняття. Фактично позивачем оспорюється рішення та розпорядження з підстав, що такі прийняті без дотримання порядку, встановленого законодавством України, ними порушуються права дитини на спадкування за покійним батьком ОСОБА_3

Таким чином, оскаржувані акти стосуються особистих майнових прав малолітньої ОСОБА_2 щодо спадщини, яка відкрилася після смерті її батька ОСОБА_3, а також реалізації цих прав, тобто повязані зі спадковим правом, яке регулюється книгою 6 «Спадкове право» ЦК України.

Крім цього, позивач в інтересах малолітньої ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача служба у справах дітей Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області, в порядку цивільного судочинства звернулася до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Перечинського районного нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним правочину та застосування наслідків його недійсності. Справа № 304/566/16-ц розглядається в Перечинському районному суді.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що у даному випадку Перечинська РДА діяла як орган опіки та піклування, який здійснює контроль за дотриманням батьками майнових прав і охоронюваних законом інтересів дітей, в тому числі щодо спадкування, що врегульовано нормами Сімейного кодексу та Цивільного кодексу України, тому суддя приходить до висновку, що наведені факти виключають можливість розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства, так як таку належить розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки наявний спір про право цивільне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкриті провадження в адміністративній справ якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У звязку з вищенаведеним суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 17, 107, 109, 165 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області та служби у справах дітей Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень відмовити.

Розяснити позивачу її право звернутися з даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через цей суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_11