Справа № 816/1286/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1286/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Бардакової Я.М., Рибаса І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідача Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

12.08.2016 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - відповідач) про зобов'язання вчинити певні дії, а саме просить (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 14.09.2016 та усних уточнень позовних вимог, зазначених у судовому засіданні 14.09.2016):

- визнати протиправними дії відповідача щодо незабезпечення ОСОБА_1 ефективною безоплатною вторинною правовою допомогою адвокатом ОСОБА_4 та безоплатною вторинною правовою допомогою щодо подання позову до суду про визнання недійсними договорів купівлі-продажу двох легкових автомобілів та житлового будинку боржником, підготовленому адвокатом ОСОБА_5;

- визнати безоплатну правову допомогу, яка надана ОСОБА_1 відповідачем, щодо забезпечення прав позивача відповідно до заяви від 11.05.2016 неефективною;

- зобов'язати відповідача здійснити наступні дії:

- ознайомитися у відділі державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Полтавській області з матеріалами об'єднаного виконавчого провадження;

- надати письмовий аргументований юридичний висновок щодо обґрунтованості наданих позивачем до суду скарг, зокрема скарги від 10.09.2016 на постанову державної виконавчої служби від 31.08.2016 про закінчення виконавчого провадження та надати ОСОБА_1 допомогу щодо виправлення здійснених позивачем помилок, а також здійснити представництво інтересів позивача у судах усіх інстанцій;

- підготувати скаргу до суду на бездіяльність державного виконавця;

- підготувати другу заяву до суду стосовно відводу державного виконавця;

- підготувати скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця до прокуратури району та прокуратури Полтавської області;

- призначити для ОСОБА_1 адвоката щодо представництва інтересів позивача в судах усіх інстанцій України, написанню (у випадку виникнення необхідності) апеляційних та касаційних скарг стосовно позовної заяви ОСОБА_1 щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу двох легкових автомобілів та житлового будинку боржником;

- зазначити повноваження адвокатів у дорученнях, які видані їм для надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги стосовно заяви позивача від 11.05.2016 щодо виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03.03.2016;

- постановити окрему ухвалу на дії Міністерства юстиції України щодо грубого порушення Закону України "Про безоплатну правову допомогу".

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.05.2016 звернулася до відповідача із заявою про надання безоплатної вторинної правової допомоги шляхом призначення адвоката для надання правової допомоги з метою виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03.03.2016 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 грошових коштів за будинок у сумі 10538,00 доларів США, що станом на 03.03.2016 складає 282532,21 грн, та 1500,00 грн, разом - 284032,21 грн та 800,00 грн витрат на правову допомогу. Розглянувши заяву ОСОБА_1, відповідачем призначено адвоката ОСОБА_5 для надання правової допомоги ОСОБА_1 У подальшому відповідачем здійснено заміну адвоката ОСОБА_1 та призначено для надання правової допомоги адвоката ОСОБА_4 Проте, на думку позивача, відповідач не забезпечив належний ефективний та безперервний правовий захист ОСОБА_1, чим порушив вимоги Закону України "Про безоплатну правову допомогу".

Позивач у судовому засіданні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечували, просили суд відмовити у його задоволенні.

У письмових запереченнях відповідач зазначив, що 11.05.2016 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про надання безоплатної правової допомоги з виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03.03.2016. 18.05.2016 відповідачем прийнято рішення про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги та видано наказ № 86, яким призначено адвоката ОСОБА_5 08.06.2016 до Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги звернулась адвокат ОСОБА_5 з проханням здійснити заміну адвоката, оскільки наявний конфлікт поглядів на лінію захисту унеможливлює подальшу співпрацю. За результатами розгляду звернення прийнято рішення про заміну адвоката та призначено адвоката ОСОБА_4, яка продовжує надавати правову допомогу позивачу в межах виданого їй доручення. Крім того, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 не зверталася до відповідача щодо визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та купівлі-продажу автомобілів. Також відповідач звертає увагу на те, що адвокатська діяльність є незалежною професійною діяльністю адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, тому відповідач не має законних підстав для визначення порядку дій адвоката при виконанні ним доручення.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11.05.2016 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про надання безоплатної вторинної правової допомоги шляхом призначення адвоката для надання правової допомоги з метою виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03.03.2016 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 грошових коштів за будинок у сумі 10538,00 доларів США, що станом на 03.03.2016 складає 282532,21 грн, та 1500,00 грн, разом - 284032,21 грн та 800,00 грн витрат на правову допомогу (т. 1, а.с. 85).

18.05.2016 Першим Полтавським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги видано наказ № 86 про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 та призначення адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги (т.1, а.с. 88).

23.05.2016 відповідачем видано доручення № 82 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_5 (т.2, а.с. 154).

08.06.2016 ОСОБА_5 звернулася до відповідача із заявою про скасування доручення № 82 від 23.05.2016 для надання безоплатної вторинної правової допомоги у зв'язку з наявністю конфлікту поглядів на лінію захисту між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_5 (т. 2, а.с. 155-156).

16.06.2016 Першим Полтавським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги видано наказ № 4 про скасування доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги та скасовано з 16.06.2016 доручення № 82 для надання безоплатної вторинної правової допомоги, видане 23.05.2016 адвокату ОСОБА_5 (т.2, а.с. 157).

16.06.2016 відповідачем видано наказ № 6 про заміну адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1, та здійснено заміну адвоката ОСОБА_5, призначеного для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1; призначено нового адвоката та видано йому доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 (т.2, а.с. 158).

У судовому засіданні 14.09.2016 встановлено, що 16.06.2016 відповідачем видано доручення № 98 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_4 (т.2, а.с. 159).

Позивач вважає, що дії відповідача стосовно забезпечення ОСОБА_1 безкоштовною вторинною правовою допомогою є неефективними, у зв'язку з чим звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Відповідно до частини першої статті 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Так, зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги визначені Законом України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 (далі - Закон № 3460-VI).

Відповідно до статті 13 Закону № 3460-VI безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону № 3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо середньомісячний сукупний дохід їхньої сім'ї нижчий суми прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, інваліди, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі менше двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Частинами першою та четвертою статті 18 Закону № 3460-VI передбачено, що звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги особа або законний представник особи повинні подати документи, що підтверджують належність особи або осіб, стосовно яких звертається законний представник, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

У статті 19 Закону Закону № 3460-VI визначено, що у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов'язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі звернення ОСОБА_1 про надання безоплатної правової допомоги від 11.05.2016 відповідачем прийнято наказ від 18.05.2016 про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги та призначення адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги (т. 1, а.с. 88).

Відповідно до частин першої та другої статті 21 Закону № 3460-VI після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом. Під час призначення адвоката враховуються його спеціалізація, досвід роботи, навантаження, складність справ, у яких адвокат бере участь.

На виконання зазначених норм законодавства відповідачем 23.05.2016 видано доручення № 82 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_5 (т. 2, а.с 154).

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону № 3460-VI під час заміни одного адвоката іншим забезпечується безперервність надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення безперервності надання безоплатної вторинної правової допомоги, враховуючи подання адвокатом ОСОБА_5 заяви про скасування доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги у зв'язку з наявністю конфлікту поглядів на лінію захисту між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_5, відповідачем 16.06.2016 видано наказ № 6 про заміну адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1 та видано доручення № 98 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_4 (т.2, а.с. 158, 159).

Згідно з частиною другою статті 59 Конституції України для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема основи організації та діяльності адвокатури.

Так, правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частиною першою статті 5 Закону № 5076-VI передбачено, що адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб.

Професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності; забороняється втручання у приватне спілкування адвоката з клієнтом; забороняється втручання у правову позицію адвоката (пункти 1, 9, 11 частини першої статті 23 Закону № 5076-VI).

При цьому, статтею 17 Закону № 3460-VI визначено, що Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги: приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги; забезпечує складення процесуальних документів за зверненням суб'єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу; забезпечує участь захисника при здійсненні досудового розслідування та судового провадження у випадках, коли захисник відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії; забезпечує участь захисника у розгляді справи про адміністративне правопорушення; забезпечує здійснення представництва інтересів суб'єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; укладає контракти з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на постійній основі; укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на тимчасовій основі (на підставі окремих договорів про надання послуг); видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; приймає рішення про заміну адвоката відповідно до статті 24 цього Закону; подає клопотання до Координаційного центру з надання правової допомоги про виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 24 цього Закону; приймає рішення про припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги; подає Координаційному центру з надання правової допомоги звіти про свою діяльність; виконує інші функції, передбачені Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Отже, відповідно до законодавства України відповідач наділений правом вирішувати питання щодо призначення адвоката для здійснення, зокрема представництва інтересів суб'єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами та немає повноважень втручатися у діяльність адвоката, визначати порядок дій адвоката при виконанні ним доручення.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 33 Закону № 5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Статтею 34 Закону № 5076-VI визначено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Так, Законом № 5076-VI визначено право кожного на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, кому відомі факти такої поведінки (частина перша статті 36 Закону № 5076-VI). А професійна і компетентна оцінка та кваліфікація дій (поведінки) адвоката в цілях реалізації дисциплінарного провадження є компетенцією відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, яка за результатами перевірки та надання оцінки діям адвокатів приймає рішення про наявність та/або відсутність у їх діях дисциплінарного проступку.

З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2016 ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області з проханням притягнути до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_7 у зв'язку з порушенням вимог Закону № 5076-VI ( т. 3, а.с. 15-38).

12.09.2016 Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Полтавської області прийнято рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_4 (т.3, а.с. 49-53).

Отже, спеціально уповноваженим законодавством органом з питань розгляду скарг стосовно адвокатської діяльності надано оцінку адвокатській діяльності ОСОБА_4 та не встановлено порушень вимог Закону № 5076-VI.

У ході судового розгляду справи позивачем не надано доказів звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області зі скаргою на дії адвоката ОСОБА_5

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до заяви від 11.05.2015 ОСОБА_1 звернулася до відповідача для надання безоплатної правової допомоги з виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03.03.2016 (т. 1, а.с. 85), проте, прохальна частина адміністративного позову містить вимогу, зокрема про визнання протиправними дій відповідача щодо незабезпечення ОСОБА_1 ефективною безоплатною вторинною правовою допомогою адвокатом ОСОБА_4 та безоплатною вторинною правовою допомогою щодо подання позову в суд про визнання недійсними договорів купівлі-продажу двох легкових автомобілів та житлового будинку боржником, підготовленому адвокатом ОСОБА_5

Суд звертає увагу, що з питання визнання недійсними договорів купівлі - продажу двох легкових автомобілів та житлового будинку боржником адвокат ОСОБА_1 не призначався, оскільки звернення позивача відповідно до заяви від 11.05.2016 стосувалося надання безоплатної правової допомоги з виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03.03.2016.

При цьому, повноваження адвоката як захисника у кримінальному провадженні, для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення та представництва інтересів осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами підтверджуються дорученням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (частина третя статті 21 Закону № 3460-VI).

З метою забезпечення належного функціонування системи безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема забезпечення надання доступної та якісної безоплатної правової допомоги суб'єктам відповідного права, визначеним пунктами 1, 2, 8 - 12 частини першої статті 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", наказом Координаційного центру з надання правової допомоги № 160 від 26.06.2015 затверджено Методичні рекомендації щодо організації надання безоплатної вторинної правової допомоги місцевими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - Методичні рекомендації).

Так, форма доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги визначена додатком 9 Методичних рекомендацій.

Судом встановлено, що доручення № 82 для надання безоплатної вторинної правової допомоги, видане 23.05.2016 адвокату ОСОБА_5, (т.2, а.с. 154) та доручення № 98 для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_4 (т.2, а.с. 159) відповідають формі, затвердженій додатком 9 Методичних рекомендацій.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, при цьому, відповідачем у повній мірі доведено, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Щодо вимоги позивача постановити окрему ухвалу на дії Міністерства юстиції України щодо грубого порушення Закону України "Про безоплатну правову допомогу" суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Під час розгляду цієї адміністративної справи не виявлено порушення закону Міністерством юстиції України, тому відсутні підстави для постановлення окремої ухвали на дії Міністерства юстиції України.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Першого Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2016 року.

Суддя Т.С. Канигіна