Справа № 181/681/16-а
Суддя: Гончаренко О. О.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/681/16-а
Провадження № 2-а/181/16/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2016 р. смт. Межова

Суддя Межівський районний суд Дніпропетровської області Гончаренка О. О. . розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що він перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком службовця в органах місцевого самоврядування відповідно до норм Закону України «Про місцеве самоврядування» Закону України «Про державну службу». Розмір пенсії складає 90% від суми середньої заробітної плати, який встановлений відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на момент призначення ОСОБА_2 пенсії.

П.3 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09 грудня 2015 року визначено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено додатками 1 - 37, 43 1, 43 2, 48 - 55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". Згідно вказаної постанови у позивача, як пенсіонера органів виконавчої влади, виникло законне право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року.

09 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та надав довідку про заробітку плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, яка видана Межівською районною радою Межівського району Дніпропетровської області №142 від 01 вересня 2016 року станом на 01 грудня 2015 року, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 та №1013 від 09 грудня 2015 року.

В зв'язку з відсутністю законних підстав відповідач відмовив ОСОБА_2 у перерахунку пенсії, що останній вважає такі дії неправомірними і такими, що порушують гарантовані Конституцією соціальні права на пенсійне забезпечення.

Позивач просить суд визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області щодо відмови йому у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача здійснити ОСОБА_2 перерахунок призначеної пенсії з 01 січня 2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 та №1013 від 09 грудня 2015 року, згідно з вимогами ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року, що діяла на момент призначення пенсії, на підставі довідки Межівської районної ради Дніпропетровської області в розмірі 90% заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідно до посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії. Стягнути на користь позивача судовий збір.

Відповідач позов не визнав повністю надавши заперечення, в якому посилається на те, ч.5 розділу III Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року, з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема з Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», тому з 01 червня 2015 року відповідно до зазначеного Закону пенсії не призначаються, а призначені до 01 червня 2015 року не перераховуються. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, якими сторони обґрунтували свої позиції по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію за по віку службовця в органах місцевого самоврядування відповідно до Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». При обчисленні пенсії використовувались норми Закону України «Про державну службу».

Довідкою Межівської районної ради Дніпропетровської області №142 від 01 вересня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_2 працював головою Межівської районної ради з 1998 року по 2010 рік. Заробітна плата станом на 01 грудня 2015 року складається з посадового окладу - 3879,00 гривень, надбавки за 4 ранг - 140,00 гривень, надбавка за вислугу років 40% - 1607,60 гривень та надбавка за виконання особливо важливої роботи 50% - 2813,30 гривень. Всього 8439,90 гривень.

Постановою КМУ від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів"з 01 грудня 2015 року встановлені нові розміри посадових окладів ( тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій галузей бюджетної сфери.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі. Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Згідно з рішенням КСУ від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Вирішуючи позовні вимоги за позовом до суб'єкта владних повноважень, суд виходить із конституційних принципів, на яких базуються здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, включаючи права на пенсійне забезпечення, які передбачені Конституцією України, з неможливості скасування та звуження права на пенсійне забезпечення. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, що слідує з принципів верховенства права, закріпленого ст.8 Конституції України.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ряд інших, у зв'язку з чим з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, виходячи з наступного.

Аналіз вищевикладеного положення дає підстави для висновку, що воно поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються ( в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі).

Крім цього, вказане положення не містить посилання на конкретні норми законів чи підзаконних актів щодо пенсійного забезпечення осіб, які скасовуються. Підстав вважати, що скасовуються всі норми, як ті, що стосуються призначення, так і ті, що стосуються перерахунку пенсій немає.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, норми ст.37 Закону України «Про державну службу», діють на сьогодні і вони не змінені, не скасовані в установленому Конституцією України порядку.

Відповідно до вимог ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» позивач , яка вийшла на пенсію з органу виконавчої влади, має право на перерахунок пенсії в зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу.

У вересні 2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області з заявою про перерахунок пенсії державного службовця в зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям, однак 09 вересня 2016 року відповідач своїм рішенням №1899/05/18 відмовив йому у перерахунку пенсії.

Вказані обставини не заперечуються відповідачем, а тому суд бере їх за основу при вирішенні даного спору.

Враховуючи вищезазначене, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок дійсно має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії в розмірі 90% від заробітної плати.

Зазначені висновки щодо відсутності зворотної дії законів та інших нормативно-правових актів в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, узгоджується з постановою Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року в адміністративній справі №21-2432/15, в якій судовою колегією викладено, що при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, а також механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років, яка діяла на момент призначення пенсії (стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ). Аналогічні рішення були прийняті у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року №21-348а13 та від 17 грудня 2013 року, від 01 липня 2014 року (справа № 21-244а14), які, згідно зі статтею 244-2 КАС України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Також не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та обставина, що зазначена у Законі України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII щодо права призначення та перерахунку пенсій, а з 01 січня 2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

У даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років державним службовцям, є ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року, №3723-XII, що діяла на момент призначення пенсії.

Подібна бездіяльність з боку Уряду України (Кабінету Міністрів України) у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10) від 26 вересня 2014 року з питання відмови в перерахунку пенсії через невстановлення певного порядку Урядом була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення майнового інтересу заявника, що передбачено у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 51-56). Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Будченко проти України» (заява № 38677/06) від 24 липня 2014 року). Суть цієї справи Європейського суду з прав людини полягала у тому, що Кабінет Міністрів України повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги, у тому числі на які мав право заявник.

Проте такий механізм був запроваджений лише через декілька років біля набрання Законом чинності. Наведений стан був визнаний Європейським судом з прав людини таким, що порушив майновий інтерес заявника, тривале незапровадження відповідного механізму було втручанням у право заявника мирно володіти своїм майном, передбачене статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграф 39 у справі «Будченко проти України»).

У своїй довідці та висновках Пленум Вищого адміністративного суду України сформулював позицію, що протягом періоду відсутності постанови Кабінету Міністрів України застосуванню підлягають положення попередніх Законів України. Аналогічну позицію викладено в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 22 липня 2011 року №1091/11/13-11. Таку ж думку висловлював Верховний Суд України у постанові від 25 листопада 2014 року (ЄДРСР - № 42010782).

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Крім того, Вищий адміністративний суд України відмітив, що враховуючи європейське направлення розвитку України та цілі прийняття Закону України від 18 березня 2004 року №1629-IV «Про загальнодержавну програму адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу», а також початку дії Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, правові позиції, сформульовані в рішеннях Європейського суду справедливості, можуть враховуватися адміністративними судами, як аргументація відносно гармонійного тлумачення національного законодавства України, згідно з загальноприйнятими стандартами правової системи ЄС щодо регулювання відносин, стосовно яких виник спір».

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції"(пункт 1) Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок призначеної їй пенсії державного службовця з 01 січня 2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268 та №1013 від 09 грудня 2015 року, згідно з вимогами ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року, що діяла на момент призначення пенсії, на підставі довідки Межівської районної ради Дніпропетровської області в розмірі 90% заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідно до посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку та виплаті пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується на конституційному принципі верховенства права, вимогах закону, дії його в часі та обставинах справи, а тому є неправомірною.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано пенсіонером після 15 числа.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до відповідача з вимогою порахунку пенсії 09 вересня 2016 року, а в своєму позові позивач просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки про проведення перерахунку з 01 січня 2016 року не ґрунтуються на законі та з урахуванням положень ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» їх в цій частині слід задовольнити частково, зобов'язавши Управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області провести позивачці перерахунок та виплату пенсію державного службовця з 01 вересня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.8, ч.3 ст.22, ч.1 ст.58 Конституції України, ст.37-1 Закону України «Про державну службу», ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» та ст.ст. 8,9, 17-19, 71, 79, 159, 161-162, 183-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області щодо відмови їй у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок призначеної пенсії з 01 вересня 2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 та №1013 від 09 грудня 2015 року, згідно з вимогами статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року, що діяла на момент призначення пенсії, на підставі довідки Межівської районної ради Межівського району Дніпропетровської області в розмірі 90% заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідно до посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 551 (п'ятиста п'ятдесяти однієї) гривні 20 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя : О. О. Гончаренко