Справа № 826/1679/16
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1679/16 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги заступника директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2016 року та на додаткову постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Самоврядна громада АДРЕСА_1» до заступника директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_4, третя особа: Деснянська в місті Києві державна адміністрація про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Самоврядна громада АДРЕСА_1» (далі - ОСББ) звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними дії відповідача, які полягають у проханні доручити балансоутримувачу будинку демонтувати вивіску з назвою новоствореного ОСББ, встановлену у гуртожитку на АДРЕСА_1 до вирішення питання законності його створення, викладеному у листі № 058/4/1-ОП/В-13453-10924 від 13.08.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2016 року позов задоволено.

Додатковою постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2016 року вирішено витання розподілу судових витрат на правову допомогу.

Відповідач в апеляційних скаргах просить суд скасувати постанови та відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставини у справі, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.08.2015 відповідач направив лист № 058/4/1-ОП/В-13453-10924 до Деснянської в місті Києві державної адміністрації, в якому зазначив:

«З метою недопущення порушення житлових прав мешканців гуртожитку на АДРЕСА_1, прошу доручити відповідним підрозділам розглянути можливість відміни державної реєстрації ОСББ «Самоврядна громада АДРЕСА_1» в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

Водночас, прошу доручити балансоутримувачу будинку демонтувати вивіску з назвою новоствореного ОСББ, встановлену в гуртожитку на АДРЕСА_1, до вирішення питання законності його створення».

26.08.2015 вивіску із назвою новоствореного ОСББ, встановлену у гуртожитку на АДРЕСА_1, було демонтовано працівниками ЖЕК № 304.

Вказане також встановлено в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0010079 від 27.08.2015, яке розпочато слідчим відділом Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (крадіжка).

Позивач, вважаючи дії відповідача, які полягають у наданні доручення Деснянській в місті Києві державній адміністрації щодо демонтажу вивіски з назвою новоствореного ОСББ, встановлену в гуртожитку на АДРЕСА_1, до вирішення питання законності його створення протиправними, звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що законність створення ОСББ, як на час вчинення дій щодо демонтажу вивіски з назвою новоствореного ОСББ, встановлену у гуртожитку на АДРЕСА_1, так і на час розгляду даної справи не була спростована відповідачем, а факт відсутності акту про передачу будинку на баланс ОСББ не може впливати на право позивача розміщувати інформацію щодо новоствореного ОСББ у будинку. Суд також зазначив, що відповідачем не доведено, що розміщенням інформаційної вивіски на будинку позивачем порушено права мешканців гуртожитку на АДРЕСА_1.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Суд першої інстанції, як зазначалося вище, задовольняючи позов посилався на те, що відповідач не довів факту того, що будинок не було передано на баланс ОСББ, а також факту порушення прав мешканців гуртожитку розміщенням вивіски. Однак, апеляційний суд наголошує на тому, що правомірність створення ОСББ, правомірність передачі будинку ОСББ, правомірність розміщення на ньому вивіски, неправомірність її зняття не є предметом розгляду даної справи, так як у даному випадку досліджуються виключно дії відповідача, що полягають у проханні до третьої особи надати певне доручення.

За змістом ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст 6 КАС, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України та п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 3 КАС позивача визначено, зокрема, як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою надання правового захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

З викладеного вбачається, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб'єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Таким чином, передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом. А тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи наведене, не можуть бути задоволені будь-які вимоги позивача з оскарження дій суб'єктів владних повноважень, які не породжують для нього виникнення, зміну чи припинення жодних прав чи обов'язків, навіть і в тому випадку якщо суд доходить висновку щодо певних порушень при здійсненні посадовою особою функціональних обов'язків при вчиненні таких дій.

Так, апеляційний суд наголошує на тому, що вчиняючи дії, що полягають у проханні до третьої особи надати певне доручення відповідач безпосередньо жодним чином не порушив прав, свобод та інтересів позивача. При цьому, пов'язувати порушення відповідачем прав позивача з тим, що за наслідками такого прохання певними особами було знято відповідну вивіску апеляційний суд вважає недоречним.

Так, посилання на те, що за наслідками вчинення оскаржуваних дій вивіску із назвою новоствореного ОСББ, встановлену у гуртожитку на АДРЕСА_1, було демонтовано працівниками ЖЕК № 304, колегія суддів, в контексті порушеного права позивача відхиляє, оскільки безпосередньо відповідач оскаржуваними діями таку вивіску не демонтував.

Окрім того, по факту демонтажу вивіски здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0010079 від 27.08.2015. У зв'язку із цим, апеляційний суд зазначає, що захист прав осіб в межах кримінального провадження, адміністративним судом не здійснюється, а дії, що стосуються зняття такої вивіски, у тому числі і дії, що призвели до цього можуть бути оцінені у межах відповідного кримінального провадження.

Аналогічну позицію висловив також і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 22 вересня 2014 року по справі №826/17392/13-а.

Також варто зазначити, що прохання, надане відповідачем третій особі не є його рішенням, обов'язковим до виконання, а третя особа, у даному випадку, була вправі самостійно обирати свою поведінку.

При винесенні рішення апеляційний суд також керувався позицією Верховного Суду України, яка ним неодноразово висловлювалася у справах про оскарження документів, а також дій при складанні таких документів, які не породжують для особи правових наслідків та не впливають на її права, обов'язки чи інтереси (акти перевірок, протоколи, висновки тощо).

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав на задоволення позовних вимог необґрунтованими, так як оскаржуваними діями відповідач не порушив прав позивача, а отже і підстави для їх захисту відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини в справі, порушено норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2016 року та від 05 серпня 2016 року й відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника директора Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2016 року та додаткову постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2016 року скасувати й прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 22.09.2016.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.