Справа № 809/1247/16
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"22" вересня 2016 р. № 809/1247/16

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Гундяк В.Д., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов"язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

22.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов"язання до вчинення дій.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії, а саме: внести до переліку вкладників ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, виплатити гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами; визнати кредитором ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик".

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 №234 Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 року №463 Про запровадження тимчасової адміністрації у "Комерційний банк "Хрещатик", згідно з яким з 05.04.2016 запроваджено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до постанови НБУ від 02.06.2016 року за №46-рш Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2016 року №913 Про початок процедури ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" та делегування повноважень ліквідатора банку, згідну з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" з 06 червня 2016 року до 05 червня 2018 року включно.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною третьою статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті шостому статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що ліквідація банку процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової палати в адміністративних справах і Судової палати в господарських справах Верховного Суду України від 16.02.2016 року по справі №21-484а15 та постанові Верховного Суду України від 15.06.2016 року за №826/20410/14.

Відповідно до ч.1 ст.244-4 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином вирішення даного спору не належить до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 6 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З урахуванням наведеного, слід роз'яснити позивачу, що спір, який виник між сторонами повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що згідно п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі відмови у відкритті провадження у справі сплачена сума судового збору повертається на підставі ухвали суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов"язання до вчинення дій.

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз'яснити ОСОБА_1 , що вирішення даного спору відноситься до юрисдикції місцевого суду відповідно до правил, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України та, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Згідно сатті 254 КАС України ухвала набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гундяк В.Д.