Справа № 351/542/15-а 2-а/351/21/15
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 р. Справа № 876/1601/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 02.04.2015 року звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області (надалі УПФУ в Снятинському районі), в якому просила визнати дії по невиконанню рішення суду від 08.04.2014 року та безпідставне зменшення пенсії із 03.08.2014 року відповідачем неправомірними; скасувати розпорядження від 12.12.2014 року №147426 УПФУ в Снятинському районі у частині зменшення розміру пенсії із 6173,70 грн. до 1219,92 грн. з 03.08.2014 року; зобов'язати УПФУ в Снятинському районі проводити виплату пенсії ОСОБА_2 із 03.08.2014 року згідно постанови суду від 08.04.2014 року відповідно до ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та перерахувати і виплатити недоплачену пенсію в розмірах згідно ст. 50, ст. 54, ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; скерувати рішення суду до негайного виконання та зобов'язати УПФУ в Снятинському районі надати звіт про виконання рішення суду в місячний строк; винести окрему ухвалу та направити правоохоронні органи для притягнення посадових осіб УПФУ в Снятинському районі за невиконання ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування », судової практики Європейського суду з прав людини та не виконання судового рішення, грубе порушення норм ст. 22 ч. 3 Конституції України, не виконання рішення суду від 08.04.2014 року та перевищення повноважень; зобов'язати УПФУ в Снятинському районі надати суду юридичний висновок про перерахунок пенсії та документальне підтвердження підстав зменшення розміру пенсії з 03.08.2014 року із 6173,70 грн. до 1219,92 грн.

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що Закон України «Про державний бюджет» немає вищої юридичної сили над іншими законами, а тому вносити зміни чи зупиняти дію інших законів є неправомірно. Вважає, що відсутність коштів не є правовою підставою для не виконання норм. ст. 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та рішень судів.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 віднесена до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, являється інвалідом ІІІ групи.

Згідно постанови Снятинського районного суду від 08.04.2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 року УПФУ в Снятинському районі було проведено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, відповідно до ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року в розмірі 6173, 18 грн..

На виконання рішення суду від 08.04.2014 року по справі № 351/615/14-а розрахунок пенсії позивачу проведено відповідачем як інваліду IIІ групи, захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС на підставі ст. 50 ч. 1, ст. 54 ч. 4, ст. 67 ч. 3 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.05.2014 року.

Проте розпорядженням відповідача № 147426 від 12.12.2014 року з 03.08.2014 року розмір пенсії ОСОБА_2 зменшено до 1219,92 грн.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що УПФУ в Снятинському районі, як суб'єкт владних повноважень діяв в межах наданої компетенції у відповідності до законодавства і не порушував законні інтереси позивача та на виконання рішення суду від 08.04.2014 року вірно здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_2

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є вірним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, віднесених до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІІІ групи - 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Розміри соціальних виплат залежать від економічних чинників, на що вказав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішенні від 19 червня 2001 року №9-рп/2001, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014 року №719-VII, що набрав чинності з 01.01.2014 року, не передбачено норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік».

Нормами п. 6-7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року № 1622-VІІ, які набрали чинності з 03.08.2014 року, передбачено, що норми і положення ст.ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року №1622-VІІ, передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його офіційного опублікування.

Вказаний Закон було офіційно опубліковано в газеті «Голос України» 02.08.2014 року (№146), а відтак, з урахуванням дати набрання чинності вказаним Законом (03.08.2014 року), позивач у період з 02.06.2014 року до 02.08.2014 року включно має право на отримання доплати до пенсії, державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу після 03.08.2014 року, а розпорядження відповідача № 147426 від 12.12.2014 року про зменшення розміру пенсії відповідає п. 6-7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року № 1622-VІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 04 грудня 2015 року у справі №351/542/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І.Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 26.09.2016 року.