Справа № 2а-10693/11/1370
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2011 р. № 2а-10693/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Кавки Н.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши адміністративну справу за позовом Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення штрафу від 31.05.2011 р. ВП № 26623102,

в с т а н о в и в:

Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії державного виконавця ППВР ВДВС Головного управління юстиції у Львівській області щодо накладення на боржника штрафу у виконавчому провадженні та скасувати постанову від 31.05.2011 року про накладення штрафу ВП №26623102.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16.09.2011 року справу передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду

Позивач покликається на те, що ним, як боржником, у виконавчому провадженні вжито всіх залежних від нього заходів, необхідних для виконання судового рішення про виплату соціальної допомоги. Однак фінансування виплат соціальної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому його виплата не залежить від волі позивача. З цих підстав вважає, що необґрунтованим є накладення державним виконавцем штрафу за невиконання судового рішення, а тому постанова від 31.05.2011 р. є такою, що підлягає скасуванню, а дії державного виконавця протиправними.

Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не забезпечив явку свого повноважного представника. Суд вважає, що відповідач належним чином, в силу приписів ст.ст. 33-35 КАС України, повідомлений про час та місце розгляду справи і справу можливо розглядати у відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст. 71 КАС України.

Дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова зобовязано Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести нарахування і виплату ОСОБА_2 разову щорічну допомогу на оздоровлення за 2008-2009 р. у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

03.06.2010 року Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 2-а-1594/10, на підставі якого ППВР ВДВС ГУЮ у Львівській області було відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову від 20.05.2011 р. ВП № 26623102 та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення до 27.05.2011 р.

Після відкриття виконавчого провадження Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації з проханням виділити кошти для подальшої їх виплати громадянам.

Про вжиті заходи щодо виконання вимог судового рішення та державного виконавця повідомлено ППВР ВДВС ГУЮ у Л/о у 3-денний термін з дня надходження вимог державного виконавця.

31.05.2011 року державний виконавець ППВР ВДВС ГУЮ у Львівській області виніс постанову, якою на боржника - Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради наклав штраф в розмірі 680 грн. Підставою накладення штрафу зазначено невиконання рішення суду без поважних причин.

Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради вважає, що штраф накладено неправомірно, дії державного виконавця є протиправними, що стало підставою звернення до суду. Спору щодо підстав та процедури виплати соціальної допомоги у сторін немає. Таким чином, спір виник щодо правомірності дій субєктів владних повноважень, які повязані з виконанням рішення суду по виплаті коштів.

Вирішуючи спір, Суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради не виконав судове рішення, яким його аві зобовязано виплатити допомогу. Зазначене рішення набрало законної сили Доказів зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції суду не надано.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.3 Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню постанови судів, зокрема, в адміністративних справах.

Відповідно до статті цього 18 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Відповідно до ст. 24 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Отже, невиконання судового рішення, що набрало законної сили органом примусового виконання рішень є порушенням зазначених законодавчих приписів.

Статтею 5 цього Закону визначено права та обовязки державного виконавця. Зокрема, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 87 цього ж Закону передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

За таких обставин Суд вважає, що посилання позивача на наведені ним вище обставини та на відсутність вини в його діях, не є підставою для скасування постанови про накладення штрафу та визнання дій виконавця неправомірними, не свідчить про порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, Суд дійшов висновку, що державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу на боржника в межах наданих йому повноважень та з метою забезпечення виконання судового рішення.

Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року (справа "Жовнер проти України") Суд відзначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. Державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням (п. 38). За таких обставин, відсутність фінансування не може вважатися поважною причиною невиконання судового рішення.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Доводи позивача про те, що відсутні кошти на виплату відповідної допомоги не можуть бути підставою для скасування постанови про накладення штрафу, так як фактично допомога стягувачу (ОСОБА_2В.) не виплачена. Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку, що постанову про накладення штрафу від 31.05.2011 року ВП № 26623102 винесено з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження»та з дотриманням умов, передбачених у ч. 3 ст. 2 КАС України.

За таких обставин покликання позивача на порушення закону при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи, а тому у позові слід відмовити.

Щодо судових витрат, то такі у відповідності до ст. 94 КАС України зі сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 3,17-19, 86, 94, 122,128, 160-163 КАС України, Суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про скасування постанови про накладення штрафу від 31.05.2011 року у виконавчому провадженні ВП № 26623102 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 11 листопада 2011 року.

Суддя Сакалош В.М.