Справа № 808/2258/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року о 09 год. 45 хв.Справа № 808/2258/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідач - не з'явився,

за позовом Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 8333,33 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подала до суду заперечення проти позову, в яких зазначила, що нею дійсно в вересні 2015 року придбано транспортний засіб Lexus RX 350, 2010 року випуску, об'єм двигуна 3456 куб.см. При цьому, відповідач вважає, що у контролюючого органу відсутні підстави для винесення податкового повідомлення-рішення №2-17 від 30.12.2015, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з транспортного податку за 2015 рік, оскільки на його думку зазначене протирічить нормам Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до яких зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Враховуючи зазначене, позивач вважає, що норми ст.267 ПК України в новій редакції можуть застосовуватись не раніше нового бюджетного періоду, тобто з 01.01.2016. Також, відповідач вказала в запереченнях на неналежне направлення/вручення їй податкового повідомлення - рішення та податкової вимоги, що на її думку звільняє від обов'язку сплачувати визначену контролюючим органом суму грошового зобов'язання. Відповідач просила розглядати справу без її участі.

За таких обставин та керуючись приписами ч.4 ст.122, ч.2,4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представників сторін. На підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України у зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що податковий борг з транспортного податку в розмірі 8333,33 грн. виник з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 16 жовтня 2015 року на адресу Бердянської ОДПІ надійшов лист від Центру надання послуг, пов'язаних з використання автотранспортних засобів з обслуговування м. Бердянська, Бердянського та Приморського районів УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області №31/10-2365 від 02.10.2015, в якому повідомлено, що за громадянкою ОСОБА_1 з 02.09.2015 зареєстровано право власності на автомобіль Lexus RX 350, державний номер НОМЕР_1, 2010 року випуску, об'єм двигуна 3456 куб.см. В наданих до суду письмових запереченнях відповідачем не заперечувався факт придбання вищевказаного транспортного засобу.

30 грудня 2015 року контролюючим органом складено податкове повідомлення - рішення №2-17, яким відповідача зобов'язано протягом 60 днів з дня отримання рішення сплатити транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 8333,36 грн. Вказане податкове повідомлення - рішення було направлено на адресу відповідача засобами поштового зв'язку та повернуто до контролюючого органу з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». Доказів оскарження податкового повідомлення - рішення до матеріалів справи не надано.

Суд зазначає, що відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п.267.4 ст.267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно пп.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (пп.267.6.1, 267.6.2 п.267.1 ст.267 ПК України).

Відповідно до пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Підпунктом 267.8.1 п.267.8 ст.267 ПК України передбачено, що транспортний податок сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Враховуючи отримання відповідачем податкового повідомлення - рішення (відповідно до приписів абзацу 2 п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України), відсутність доказів оскарження податкового повідомлення - рішення, податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 8333,33 грн. є узгодженим та у встановлений законодавством строк відповідачем не сплачено.

Суд не приймає посилання представника позивача на те, що грошове зобов'язання є неузгодженим, оскільки контролюючим органом не своєчасно направлено на її адресу вищевказане податкове повідомлення - рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог 267.8.1 п.267.8 ст.267 ПК України транспортний податок фізичними особами підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. А у випадках неможливості вручення рішення з незалежних від контролюючого органу підстав, протягом 60 днів з дня зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно пп.14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 54.5 статті 54 ПК України передбачено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд зазначає, що факт несвоєчасного направлення податкового повідомлення - рішення може бути підставою для оскарження такого рішення в адміністративному або судовому порядку, якщо платник податків вважає, що такими діями контролюючого органу порушено його права та законні інтереси, проте, зазначена обставина не свідчить про неузгодженість грошового зобов'язання.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.2 ст.95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог статті 59 ПК України відповідачу засобами поштового зв'язку була направлена податкова вимога від 26.04.2016 №195-17, яка отримана відповідачем особисто 12.05.2016. Оскільки вимога не була відкликана в порядку статті 60 ПК України, контролюючий орган не мав підстав для направлення нової податкової вимоги.

Суд не приймає посилання відповідача на те, що нею не отримувалась податкова вимога, оскільки на корінці повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, яким направлялась податкова вимога, міститься лише прізвище - ОСОБА_1, а підпис проставлений на корінці належить не відповідачу, з огляду на наступне.

З корінця про вручення рекомендованого поштового відправлення встановлено, що вимогу направлено на адресу: 71100, АДРЕСА_1, тобто, за адресою якою мешкає відповідач, що підтверджено відомостями з сектору адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій області (а.с.15). На вказаному корінці міститься штемпель відділення поштового зв'язку та підпис уповноваженої особи відділення поштового зв'язку, що свідчить про направлення вимоги на адресу відповідача та її вручення адресату.

Крім того, суд зазначає, що на контролюючий орган чинним законодавством не покладено обов'язку встановлювати особу, якій вручено поштове відправлення, оскільки такий обов'язок покладено на співробітників поштової організації, в силу пункту 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270.

Таким чином, посилання відповідача на неотримання податкової вимоги є необґрунтованими, такими, що не підтвердженні належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Щодо посилань відповідача на неправомірність прийняття позивачем податкового повідомлення - рішення, зокрема те, що норми ст.267 ПК України можуть застосовуватись не раніше нового бюджетного періоду, тобто з 01.01.2016, суд зазначає, що предметом розгляду даної адміністративної справи не є правомірність дій контролюючого органу під час прийняття податкового повідомлення - рішення №2-17.

Предметом розгляду даної адміністративної справи є виключно питання наявності/відсутності у відповідача узгодженого грошового зобов'язання (податкового боргу) з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 8333,33 грн. та наявність/відсутність підстав для стягнення такої податкової заборгованості в судовому порядку.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до приписів п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Згідно приписів п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

За таких обставин, суд зазначає, що у разі якщо відповідач вважала податкове повідомлення - рішення №2-17 від 30.12.2015 прийнятим в супереч вимог чинного законодавства, вона мала/має право, у встановленому законодавством порядку, оскаржити таке рішення в адміністративному або судовому порядку, з урахуванням встановлених законодавством строків на таке оскарження.

Разом з тим, на момент розгляду справи по суті, відповідачем до матеріалів справи не надано жодних доказів оскарження податкового повідомлення - рішення №2-17 від 30.12.2015 адміністративному або судовому порядку, а відтак сума грошового зобов'язання визначена вказаним рішенням є узгодженою та у встановлені законодавством строки відповідачем не сплачена.

Згідно зі ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На момент розгляду справи в суді податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 8333,33 грн. відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 8333,33 грн. та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.1 ст.98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Частиною 2 ст.88 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд зазначає, що порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачений статтею 94 КАС України.

Так, відповідно до приписів п.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Крім того, суд зазначає, що ані Кодекс адміністративного судочинства України, ані Закон України «Про судовий збір», не містять приписів за яких сума сплаченого судового збору повертається на користь позивача - суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої ним суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 8333,33 грн. (вісім тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.) на р/р 0011, код платежу 18011000, , банк отримувача Бердянський УДКСУ ГУДКСУ, МФО 813015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко