Справа № 219/8355/2013-а
Суддя: Медінцева Н. М.
Дата ухвалення: 2013-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/8355/2013-а
2-а/219/399/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2013 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Медінцевої Н.М.,

при секретарі Кульбаці Г.С.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради про стягнення заборгованості недоотриманої суми на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до суду 27 вересня 2013 року, в якому просив визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на його користь суму недоотриманої щорічної компенсації на оздоровлення за 2013 рік у розмірі 4588 грн., тобто 4 мінімальних заробітних плат на момент виплати. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та інвалідом ІІІ групи, знаходиться на обліку у відповідача і відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», просив зобов'язати відповідача здійснити нарахування і виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік, як інваліду 3 групи, інвалідність якого пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, у відповідності до вимог статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 4588 грн. В позовній заяві зазначає, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії та є інвалідом ІІІ групи, у зв'язку з чим відповідно до ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" управлінням праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області повинна виплачуватись компенсація за шкоду заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи. Він звернувся до УПСЗН Артемівської міської ради Донецької області із заявою виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2013 рік в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, як гарантувала держава згідно ст. ст. 1, 13, 48, 67, 71 Закону України № 796-ХП, йому було відмовлено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно якої розмір щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам ІІІ групи становить 90 грн.

Вважає дії відповідача протиправними, оскільки останні суперечать ст.48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і сума допомоги за 2013 рік повинна становити 4588 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з»явився, надавши заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, на заявлених позовних вимогах наполягав, просив стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради недоотриману щорічну компенсацію на оздоровлення за 2013 рік у сумі 4588 грн.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1, діючий на підставі довіреності, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог згідно наданих суду заперечень.

Суддя за результатами розгляду справи приходить до наступного висновку.

Позивач ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії та є інвалідом ІІІ групи, що посвідчується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та випискою з акту огляду МСЕК.

Відповідно до ст.48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" управлінням праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради, зазначеній категорії громадян повинна виплачуватись компенсація за шкоду заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи - щорічна допомога на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат на час виплати.

Позивач звернувся з заявою на адресу відповідача щодо виплати допомоги на оздоровлення на 2013 рік у відповідності до ст.48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак листом від 10.09.2013 року за підписом заступника начальника управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області останньому було відмовлено з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 562, та роз»яснино, що відповідна сума компенсаційних виплат у розмірі 90 грн. буде виплачена позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 .

Згідно з ст.63 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1998 року № 796-ХІІ - фінансування витрат пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюються за рахунок державного бюджету. Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України, ст. 4 Бюджетного кодексу України встановлено, що виключно Законом України „Про державний бюджет України" визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби і положення нормативних актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать Конституції України, вказаному Закону та кодексу.

Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 20.09.2005 року №936. Відповідно до п.2 вищезазначеного Порядку головним розпорядником коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є Міністерство праці та соціальної політики України (01023, м. Київ - 23, вул. Еспланадна, 8/10). Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються головні управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрацій, управління (відділи) праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад.

Відповідно до ст.117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими для виконання.

Статтею 48 Закону передбачено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

В заключних положеннях Закону, а саме в ст.62 зазначено, що роз'яснення порядку застосування цього закону провадяться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, усіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форми власності.

Відповідно до ст.67 Закону конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до змін індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Рішеннями Конституційного суду України від 26.12.2011 р. №20-рп/2011, від 25.01.2012 р. З-рп/2012 встановлено, що згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюється з урахуванням фінансових можливостей держави. Одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Верховна рада відповідно до Законів України «Про державний бюджет України» визначає Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу державного бюджету України, що узгоджується з функціями уряду України визначеними Конституцією. Метою і особливістюЗакону України «Про державний бюджет України» є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов'язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Якщо враховувати Рішення Конституційного суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005, від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 р. № 10-рп, від 10.11.2010 р. № 22-рп/2010 норм Закону України „Про Державний бюджет України на 2007-2008 роки", то зазначені рішення стосуються лише Законів України „Про Державний бюджет України на вищезазначені роки» та відповідно дію цих норм можливо застосовувати лише до соціальних виплат які здійснювались у 2013 році.

За змістом ч.3 ст.150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на всій території України. Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Рішення Конституційного Суду України можуть бути виконані тільки шляхом прийняття Верховною Радою України відповідних змін до чинного законодавства України.

Прийняття рішень провадити компенсаційні виплати постраждалим, які звертаються до суду, виходячи з мінімальної заробітної плати, яка встановлена на момент виплати означає, що не беруться до уваги вищезазначені законодавчі та нормативно - правові акти, наслідками залишення оскаржуваної постанови без змін є виникнення загрози невиконання поточних зобов'язань та утворення заборгованості з цих виплат перед постраждалими громадянами, які не зверталися до суду. Це порушує ст. 24 Конституції України, якою передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

За таких обставин судом встановлено, що право позивача на отримання компенсаційних виплат не порушено, а від так позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 92 Конституції України, ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 94, ч. 3 ст. 105, 158 - 160, 161 - 163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради про стягнення заборгованості недоотриманої суми на оздоровлення відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили у порядку встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Н. М.Медінцева