Справа № 610/3133/16-а
Суддя: Купін В. В.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА Іменем України
м. Балаклія 23 вересня 2016 року Справа № 610/3133/16-а 2-а/610/133/2016

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Купіна В.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

установив:

07.09.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив: 1) визнати протиправним дії УПФУ щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 51,56,57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ; 2) зобов`язати УПФУ здійснити збільшення пенсії ОСОБА_1 відповідно до п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (шляхом розрахунку відповідно до п.1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсій, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку, починаючи з 27.07.2016 р.

Позивач посилався на те, що він є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС та відноситься до 2-ої категорії осіб, що постраждали від цієї аварії та отримує пенсію за віком з застосуванням п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 27 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою встановленого зразку, в якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до вимог частини другої статті 56 даного Закону шляхом розрахунку відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 26 серпня 2016 року позивачем особисто в УПФУ в Балаклійському районі отримано рішення №130054 від 27.07.2016 року, яким йому було відмовлено в проведенні перерахунку.

Вважає дії (відмову) відповідача незаконними та такими, що порушують його права, тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідачем 21.09.2016 р. були подані письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що відповідач просить відмовити в задоволенні позову , оскільки позивач отримує пенсію за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням ч.1 ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає, що розмір пенсії ОСОБА_1 визначено за новою формулою відповідно до ч.1 ст.27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Перерахунок пенсії може проводитись за правилами цього Закону, а положення ч.2 ст.56 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в даному випадку застосуванню не підлягають, а тому провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії відповідно до ч.1 ст.27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законних підстав немає.

Крім того, відповідач надав заяву про те, що відповідач заперечує проти позову у повному обсязі та просить розглядати справу відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України.

У відповідності до ч. 4 ст. 183-2 КАС, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Ураховуючи, що позивачем і відповідачем було повідомлено суду достатньо обставин, а із поданих відповідачем заперечень не вбачається неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання, справа була розглянута в порядку скороченого провадження.

При цьому судом було враховано положення ч.2 ст.71 КАС України, у відповідності до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а також положення ч.2 ст.49 КАС України, згідно з якою особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та користується пільгами, передбаченими для осіб віднесених до 2 категорії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що свідчить посвідчення категорії 2, серії А №061986.

Згідно з ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ особам, які працювали у зоні відчуження, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На позивача розповсюджуються пільги, встановлені ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено зменшення пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 55 вищезазначеного Закону - на 10 років, що не оспорюється відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу призначено пенсію за віком, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 10 років. Та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорії, відповідно до ст. ст. 49, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

27 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про збільшення розміру його пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 56 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку.

Управління Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області в своєму рішенні №130054 від 27.07.2016 року зазначило, що УПФУ вважає за можливе залишити пенсію ОСОБА_1 в раніше встановленому розмірі, оскільки внаслідок перерахунку пенсії згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» її розмір зменшується.

Тобто всупереч волі позивача відповідач фактично на свій власний розсуд вирішив, що заявнику це не потрібно.

Більше того, оскаржуване рішення №130054 від 27.07.2016 року навіть не містить висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні його заяви. Так, в оскаржуваному рішенні зазначено, що УПФУ «вважає за можливе залишити пенсію ОСОБА_1 в раніше встановленому розмірі». Також у рішенні наведено посилання на п.2 ст.56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також на пункти 1 і 2 статті 27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Разом із тим із рішення неможливо зробити логічний висновок чому саме УПФУ прийняло оскаржуване рішення №130054 від 27.07.2016 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не навів належного обґрунтування і норм законодавства, які б унеможливлювали задоволення вимог позивача. По факту оскаржуване рішення є неконкретним і немотивованим, а також не містить висновку по суті заяви ОСОБА_1 від 27 липня 2016 року, тобто про задоволення цієї заяви або про відмову у задоволенні заяви та відмову здійснити перерахунок пенсії.

Відтак судом встановлено, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення, а також недобросовісно та нерозсудливо, (пп. 3,5,6 ч. 3 ст. 2 КАС).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Належним і достатнім способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії.

Аналізуючи зазначені у частині 2 статті 162 КАС способи захисту порушеного права, суд приходить до висновку, що вони не містять виняткового переліку. У абзаці другому зазначеної статті законодавець вказав, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Водночас, частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що оскаржуване рішення необхідно визнати протиправним та скасувати його. Інші вимоги позивача є передчасними.

Керуючись стст. 2, 11, 71, 94, 158, 159, 183-2 КАС, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення № 130054 управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області від 27.07.2016р.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області переглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2016р. про перерахунок пенсії, з урахуванням підстав скасування попереднього рішення з цього ж питання.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Купін