Справа № 2а-1137/10
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2010-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-1137 2010р.
ПОСТАНОВА Іменем України

07 вересня 2010 року Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Баранкевич В.О.

при секретарі Андрусенко В.А.

в присутності позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної автоінспекції УМВС України в Миколаївській області -на постанову ВЕ №184297 від 15.08.2010 року,-.

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2010 року позивач звернувся в суд з позовом до УДАІ УМВС в Миколаївській області на постанову ВЕ №184297 від 15.08.2010 року.

Позивач просить скасувати вищевказану постанову посилаючись на те, що зв'язок між діями водія та наявністю правопорушення є об'єктивно не доведеним та не підкріплений будь - якими доказами і не може бути покладений в основу притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач пояснив, що 15 серпня 2010 року ІДПС Коблевської роти ДПС молодшим сержантом ОСОБА_2 відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову серії ВЕ №184297. Відповідно до вказаної постанови 15.08.2010 року о 23год. 30хв. на 190км. автомобільної дороги Р-06 «Ульянівка-Миколаїв» в м. Нова Одеса Миколаївської області ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено» державний номер 18АІ 5711 та перевищив встановлену швидкість руху, рухався зі швидкістю 95км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що на нього було накладено штраф у розмірі 255грн.

Позивач пояснив, що 15.08.2010 року близько 23год. 30хв. на 190км. автомобільної дороги Р-06 «Ульянівка-Миколаїв» в м. Нова Одеса Миколаївської області він дійсно керував автомобілем «Рено» державний номер 18АІ 5711, але рухався зі швидкістю до 70км/год., про що дав пояснення в протоколі. На дорозі був пожвавлений рух в обидві сторони і підчас руху на вказаній ділянці дороги його випередили декілька легкових автомобілів, після чого він був зупинений працівниками ДАІ які повідомили, що позивач нібито рухався зі швидкістю 95км/год, тобто перевищив встановлену швидкість руху на 35 км/год, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч1 ст.122 КУпАП.

Позивач зауважив, що він відразу ж пояснив працівникам ДАІ, що швидкість руху не перевищував, так як постійно її контролював хоча і їхав зі швидкістю 70км/год. тому що поспішав, однак рух з такою швидкістю ПДР не порушує.

Позивач зазначив, що він виклав ІДПС припущення, що зафіксована ними швидкість ймовірно належала іншому автомобілю, одному з тих що випередили його перед зупинкою, або рухаючомуся в зустрічному напрямку, адже рух на дорозі був пожвавлений, і не можливо стверджувати що з усієї групи автомобілів які потрапили при фіксації в зону дії приладу виміру швидкості швидкість перевищив саме він. Однак ІДПС

на це уваги не звернули склали протокол та розглянувши справу на місці винесли постанову порушивши ст.ст.245, 276, 280 КУпАП відповідно до яких, завданням провадження по справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи, до того ж розгляд справи було проведено без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів які характеризують його особу, інших доказів по справі, чим порушено ст. 268 КУпАП та призвело до того, що при винесені постанови не враховано його особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід врахувати при призначені адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 зазначив, що жодних свідків нібито порушення ним правил дорожнього руху у працівника ДАІ не було. Також ІДПС підчас вимірювання швидкості тримав вимірювальний прилад в руці, що робить можливим рух на зустріч об'єкту виміру швидкості, в наслідок відносна швидкість руху заміряна приладом збільшується.

Позивач додав, що крім того немає ніякої інформації про те що прилад „Іскра" яким було здійснено фіксацію швидкості пройшов відповідну експертизу та сертифікацію у відповідності до Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність".

Позивач підсумував, що таким чином зв'язок між його діями та наявністю правопорушення є об'єктивно не доведеним та не підкріплений будь-якими доказами і не може бути покладений в основу притягнення його до адміністративної відповідальності, а постанова винесена з порушенням чинного законодавства, без урахування всіх наявних фактичних даних які існували на той момент не може бути законною та підлягає скасуванню.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує про адміністративного позову. Проте УДАІУМВС України не надано належних доказів вини ОСОБА_1 у вище зазначеному правопорушенні.

З вищевикладеного видно, що постанова ВЕ №184297 від 15.08.2010року по справі про адміністративне правопорушення є протиправною.

Таким чином на підставі, ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст. 9,10,12, 158-163, 186 КАСУ України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову ВЕ №184297 від 15.08.2010року по справі про адміністративне правопорушення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень, та провадження по справі закрити.

Стягнути з УДАІ УМВС України у Миколаївській області на користь держави 3 (три) грн. 40 коп. державного мита.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий