Справа № 308/6041/16-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6041/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Бота О.І.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ужгородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання відмови у призначенні пенсії за вислугу років неправомірною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 у порядку провадження у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, звернулася до суду з адміністративним позовом до Ужгородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання відмови у призначенні пенсії за вислугу років неправомірною та зобовязання вчинити певні дії. Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що 02.06.2016 року вона звернулася до Ужгородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою щодо призначення їй пенсії за вислугою років, як працівнику освіти, що досяг віку 50 років, має спеціальний стаж 25 років 6 місяців. Однак листом від 08 червня 2016 року відповідач повідомив, що їй відмовлено у призначенні пенсії та надіслано вкладку № 39 до протоколу №21. Свою відмову мотивували тим, що у позивача відсутній необхідний спеціальний стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років. Відповідачем не зараховано до спеціального стажу період роботи ОСОБА_3 з 01.09.1987 року по 03.08.1989 року на посаді методиста Канівського районного будинку піонерів та школярів, а також період роботи з 21.08.1989 року по 15.08.2001 року на посаді методиста Хустського районного будинку піонерів та школярів , з тих підстав, що посада методиста позашкільних навчальних закладів освіти не включена до переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників.

Вважає, що рішення Ужгородського обєднаного УПФ України Закарпатської області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років є протиправним з підстав викладених в адміністративному позові.

З посиланням на викладене, на положення ст.ст. 19,46 Конституції України, на положення Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України Про освіту, Закону України «Про позашкільну освіту» позивач просить суд:

Визнати неправомірною відмову відповідача у призначенні пенсії за вислугу років;

Зобовязати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років періоди роботи з 01.09.1987 року по 03.08.1989 року на посаді методиста Канівського районного будинку піонерів та школярів, а також з 21.08.1989 року по 15.08.2001 року на посаді методиста Хустського районного будинку піонерів та школярів та призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила задовольнити їх в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просила задовольнити їх в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові. В своїх поясненнях посилалася на обставини, що викладені в позові.

Представник Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області позов не визнала з підстав викладених у письмових запереченнях, що надійшли на адресу суду 08.08.2016р.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Із змісту статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Як встановлено судом, позивач у період з 01.09.1987 року по 03.08.1989 року працювала у Канівському районному будинку піонерів та школярів на посаді методиста, що підтверджується записами у трудовій книжці ОСОБА_3, оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні, копія міститься при матеріалах справи. ( а.с. 8)

Крім того, з вказаної трудової книжки, слідує, що ОСОБА_3 у період з 21.08.1989 року по 15.08.2001 року працювала на посаді методиста Хустського районного будинку піонерів та школярів

Судом встановлено, що ОСОБА_3 02.06.2016 року звернулась до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Проте, рішенням (вкладка №39 до протоколу № 21) Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області відмовлено ОСОБА_3 в призначенні пенсії за вислугу років з мотивів відсутності необхідного стажу роботи. Періоди роботи ОСОБА_3 на посаді методиста з 01.09.1987 року по 03.08.1989 року в Канівському районному будинку піонерів та школярів та з 21.08.1989 року по 15.08.2001 року в Хустському районному будинку піонерів та школярів в спеціальний стаж, що дає право на вислугу років, не можуть бути зараховані, оскільки посада методиста в позашкільних навчальних закладах Переліком закладів і установ освіти та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993 року №909 не передбачена. (а.с. 6 )

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу

роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 неменше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року не менше 25 років 6 місяців.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про освіту» структура освіти включає в себе в тому числі, позашкільну освіту, яка згідно ст.38 цього ж Закону є частиною структури освіти і спрямовуються на розвиток здібностей, талантів дітей, учнівської та студентської молоді, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні. До позашкільних навчальних закладів належать: палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади. ( ст. 39 ЗУ Про освіту)

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про позашкільну освіту" позашкільні навчальні заклади можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів (шкіл естетичного виховання), спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів інвалідів, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

Відповідно до положень ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу не менше ніж 25 років. Перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993р. № 909 (із змінами та доповненнями), передбачено, що право на пенсію за вислугою років у позашкільних навчальних закладах мають, директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники,керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14.06.2000 року затверджений перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Таким чином, методист позашкільного закладу освіти є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Відповідно до п. 2 приміток до постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 « Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах передбачених цим переліком дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ, а відповідно до п. 3 приміток до постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 « Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01.01.1992р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених Конституцією України. Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і набуте право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, ч. 2 ст. 6, ст. 8, ч. 2 ст. 19, статтями 22, 23, ч. 1 ст. 24 Конституції України, не може бути звужено.

Крім того, вирішуючи питання про застосування нормативно-правових актів та Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З урахуванням викладеного, виходячи з основоположних засад Конституції України, правового аналізу викладених вище норм чинного пенсійного законодавства, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не було включено до спеціального стажу період роботи позивача на посаді методиста Канівського районного будинку піонерів та школярів з 01.09.1987 року по 03.08.1989 року та період роботи на посаді методиста Хустського районного будинку піонерів та школярів з 21.08.1989 року по 15.08.2001 року, що дає право для призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення тощо.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, а також те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем доказів щодо правомірності свого рішення щодо не включення до спеціального стажу для обчислення пенсії позивача за вислугу років період роботи на посаді методиста Канівського районного будинку піонерів та школярів з 01.09.1987 року по 03.08.1989 року та період роботи на посаді методиста Хустського районного будинку піонерів та школярів з 21.08.1989 року по 15.08.2001 року суду надано не було, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а тому приходжу до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Відповідач не довів законність прийнятого ним рішення щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років.

Згідно до статті 159 КАС України, судом у встановленому процесуальним порядком з'ясовані обставини справи, що підтверджуються належними і допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, враховані норми матеріального права, якими врегульовані спірні відносини. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог законодавства, що призвело до порушення суб'єктивних прав позивача, які підлягають поновленню судом шляхом визнання неправомірним дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії (вкладка №39 до протоколу №21) та покладення на відповідача обовязку зарахувати ОСОБА_3 період роботи з 01.09.1987 року по 03.08.1989 року на посаді методиста Канівського районного будинку піонерів та школярів та період роботи з 21.08.1989 року по 15.08.2001 року на посаді методиста Хустського районного будинку піонерів та школярів до спеціального стажу та призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років з часу звернення до відповідача із заявою 02.06.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. ст.9,11,17,18,70,71,158-163,167,186 КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», ЗУ Про освіту , суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_3 до Ужгородського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії за вислугу років та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області у призначенні пенсії ОСОБА_3 (вкладка №39 до протоколу №21)

Зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області

зарахувати ОСОБА_3 період її роботи з 01.09.1987 року по 03.08.1989 року на посаді методиста Канівського районного будинку піонерів та школярів та період роботи з 21.08.1989 року по 15.08.2001 року на посаді методиста Хустського районного будинку піонерів та школярів до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області призначити з 02.06.2016 року ОСОБА_3 пенсію за вислугу років.

Стягнути із Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір у розмірі 551,20 гривень (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4