Справа № 810/2963/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2963/15 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Земляної Г.В.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу)апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області до Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до Первинної профспілкової організації Чернобильської АЕС про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що Первинна профспілкова організація Чорнобильської АЕС, ідентифікаційний код - 25302972, зареєстрована як юридична особа 31.03.2000 року, що підтверджується в матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.8-10).

Як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області.

У відповідача наявна заборгованість фактичних витрат на виплату і доставку пенсій по списку №1, призначених відповідно до частини другої розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державно пенсійне страхування», в частини призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період квітень - червень 2015 року у сумі 84816,15 грн., що підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та карткою особового рахунку страхувальника. Відповідач у добровільному порядку заборгованість не сплатив, тому позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зокрема, принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо визначаються Законом України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV).

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України від 09.07.2003 року№ 1058-IV, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески, згідно зі статтею першою вказаного Закону - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи за списком № 1 визначено, зокрема, статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII).

Так, згідно підпункту «а» частини першої статті 13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII, мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (надалі - Інструкція).

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно додатків, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації (пункт 6.9 розділу 6 Інструкції).

Згідно пункту 6.8 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Колегією суддів встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області було направлено відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) з лютого 2015 року, відповідно до якого Первинна профспілкова організація Чорнобильської АЕС має відшкодувати заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за списком № 1 для громадян:ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6за період з квітня по червень 2015 року в розмірі 84816,15 грн.

Вказаний розрахунок було отримано відповідачем 19.02.2015 року, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором № 237 (зворотній а.с.6).

Відповідно до даного розрахунку підприємство повинно щомісяця до 25 числа вносити суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 28272,05 грн.

Доказів оскарження відповідачем розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за списком №1 за період з лютого 2015 року суду не надано.

Правомірність включення до розрахунків витрат на виплату і доставку пільгових пенсій наведеним вище особам підтверджується такими документами як: протоколи про призначення пенсій; розпорядження про призначення (перерахунок) пенсій з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії; довідки Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС про пільговий стаж роботи працівників; копії яких наявні в матеріалах даної справи (а.с.84-120).

Склад витрат та факт їх понесення Управлінням Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, зокрема, відомостями картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1, актами звірення розрахунків по виплаті пенсій та допомоги між позивачем та банківськими установами - ПАТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Славутичі, роздрібним безбалансовим відділенням № 16 ПАТ Промінвестбанк, відділенням «Славутич» ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Славутичі, філією Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» № 10024/191 (а.с.72-74, 78-80, 81-83,121).

Загальна сума заборгованості відповідача за квітень-червень 2015 року складає 84816,15 грн. (розрахунок даної суми наведений у позовній заяві).

Абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV, передбачено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Суд звертає увагу на те, що норми Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV є спеціальними для відносин, що склались у системі пенсійного забезпечення.

Так, у Законі України № 1058-IV, прямо передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватись на ці відносини лише у випадках, передбачених цим законом, або в частині, що не суперечить цьому з Закону ( частина 1 статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV) та до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону (пункт 16 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV).

Разом із тим, статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено додаткове зниження пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Правила вирішення вказаної ситуації визначено пунктом 6.7 Інструкції № 21-1, згідно якого, фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, які призначені з додатковим зниженням пенсійного віку, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відшкодовуються протягом періоду цього додаткового зниження.

Таким чином, витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, що були виплачені Пенсійним фондом України особам, які досягли зменшеного пенсійного віку, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підлягають відшкодуванню підприємствами до досягнення такими особами загального пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки виплата пільгових пенсій не припиняється у зв'язку з набуттям особою права виходу на пенсію за зменшеним пенсійним віком.

Склад витрат та факт їх понесення Управлінням Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, рахунками по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 та детальними розрахунком заборгованості.

Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень, розрахунки отримано відповідачем та останнім не оспорювалися. Заборгованість в добровільному порядку не сплачена.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги пенсійного органу про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є обґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги доводи, вказані в апеляційній скарзі, оскільки вони ґрунтуються на припущених апелянта.

Доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції апелянтом не надано.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації Чорнобильської АЕС - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 22 вересня 2016 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Земляна Г.В.

Бужак Н.П.