Справа № 808/1683/16
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року 12 год. 30 хв. Справа № 808/1683/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача Гнідої А.В.

представника відповідача Шавло Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗИС-ЛТД»

до: Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЗИС-ЛТД» (далі - ТОВ «БАЗИС-ЛТД» або позивач) звернулось з адміністративним позовом до Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - Токмацька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області або відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 13.05.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1174888 грн., у тому числі: за основним платежем - 939910 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 234978 грн.; № від 13.05.2016, яким позивачу збільшено суму грошового з податку на додану вартість на загальну суму 1240724 грн., у тому числі: за основним платежем - 989379 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 251345 грн.; № від 13.05.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п за штрафними (фінансовими) санкціями - 510 грн.

Позивач вважає, що ним були подані всі первинні документи, що підтверджують реальність вчинення господарських операцій щодо поставки насіння соняшникового з контрагентом ТОВ «ТД «Щедре село», товар був отриманий ТОВ «БАЗИС-ЛТД» та в подальшому використаний у власній господарській діяльності для виробництва олії соняшникової, з метою її подальшої реалізації, у зв'язку з чим у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Також вважає безпідставними висновки про подання звітності 1ДФ з недостовірними даними.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та надала пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, про що подав до суду заперечення, відповідно до яких вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з додержанням вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зокрема зазначив, що операції по взаємовідносинах ТОВ «БАЗИС-ЛТД» з контрагентом ТОВ «ТД «Щедре село» не мали реального товарного характеру, у зв'язку з чим позивачем безпідставно завищено суми податкового кредиту та витрат по взаємовідносинам із зазначеним контрагентом.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «БАЗИС-ЛТД» () зареєстроване 21.04.1994 як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа, та знаходиться за адресою: 71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, буд. 42 (т. 1 а.с. 7-8).

У період з 15.02.2016 по 28.03.2016, на підставі направлень від 15.02.2016 № № 17, 18, 19, 20, 21, 22 та наказу № 47 від 05.02.2016, у відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20, підпункту 77.4 пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, фахівцями Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «БАЗИС-ЛТД» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства з 01.01.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено Акт № 126/14/22154672 від 04.04.2016 (т. 1 а.с. 26-78).

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ «БАЗИС-ЛТД» вимог:

підпункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств у сумі 939910 грн., у тому числі за 2013 рік у сумі 939910 грн.;

пункту 192.2 статті 192, пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 989379 грн., у тому числі: за березень 2013 року - 264600 грн., за квітень 2013 року - 189374 грн., за травень 2013 року - 271776 грн., за червень 2013 року - 68164 грн., за вересень 2013 року - 126445 грн., за жовтень 2013 року - 69020 грн.;

підпункту 164.2.17 «г» пункту 164.2, пункту 164.3 статті 164, підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту 176.2 «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, по яких встановлено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності нарахування та перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету на загальну суму 251 грн. 78 коп., у тому числі податок з доходів фізичних осіб за квітень 2013 року у сумі 251 грн. 78 коп.;

пункту 51.1 статті 51, підпункту 176.2 «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, Наказу ДПА України, від 24.12.2010 № 1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за № 46/18784, Наказу Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 № 49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2014 за № 228/25005 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» - податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за 2 квартал 2013 року, за 4 квартал 2013 року, за 1 квартал 2014 року, за 3 квартал 2014 року надані до ДПІ з недостовірними відомостями (т. 1 а.с. 77-78).

Такий висновок податковим органом зроблено за результатами аналізу даних АС «Податковий блок», АС «Архів податкової звітності» реєстраційних даних податкової звітності ТОВ «ТД «Щедре село» та отриманого листа від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТД «Щедре село» () за період з березня 2011 року по березень 2013 року», у зв'язку із відсутністю платника податків за місцем реєстрації. Податковим органом зроблено висновок, що TOB «ТД «Щедре село» не мало можливості реалізації власної вирощеної сільськогосподарської продукції в об'ємах понад 75%, виходячи з наявності земельних ділянок та кількості оформленого на поставку TOB «Базис-ЛТД» насіння соняшника, тому зазначена кількість в оформлених документах реалізація продукції не є власно вирощеною TOB «ТД «Щедре село» у зв'язку з чим, контрагентом безпідставно виписано податкові накладні на TOB «Базис-ЛТД» з позначкою два (/2) як реалізація власної сільськогосподарської продукції відповідно до свідоцтва платника ПДВ спеціального режиму сільгоспвиробника, відповідно і позивачем в даному випадку по господарським взаємовідносинам із зазначеним суб'єктом господарюванням не правомірно сформовано витрати та податковий кредит.

На підставі Акту перевірки № 126/14/22154672 від 04.04.2016, Токмацькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області винесені податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 13.05.2016:

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1174888 грн., у тому числі: за основним платежем - 939910 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 234978 грн.;

№ , яким позивачу збільшено суму грошового з податку на додану вартість на загальну суму 1240724 грн., у тому числі: за основним платежем - 989379 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 251345 грн.;

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п за штрафними (фінансовими) санкціями - 510 грн.(т. 1 а.с. 79-81).

Висновки акту перевірки про допущенні порушення податкового законодавства суд вважає необґрунтованими, у зв'язку з чим вважає прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними з наступних підстав.

13.03.2013 між ТОВ «БАЗИС-ЛТД» (Покупець) та ТОВ «ТД «Щедре село» (Продавець) укладено Договір поставки № 10, відповідно до умов якого Продавець зобов'язується передати Покупцеві, в обумовлені Договором строки насіння соняшникове, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Постачальнику його вартість. Поставка товару (його партії) здійснюється Постачальником на умовах ЕХW (склад постачальника знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, с. Підгорне), згідно з Інкотермс - 2010 (т. 1 а.с. 88-89).

Згідно з Додатковою угодою № 1 від 13.03.2013, ТОВ «ТД «Щедре село» поставлено позивачу насіння соняшникове у кількості 400,23 тн на загальну сум 1841058 грн., у тому числі ПДВ 306843 грн. (т. 1 а.с. 90).

Згідно з Додатковою угодою № 2 від 22.04.2013, ТОВ «ТД «Щедре село» поставлено позивачу насіння соняшникове у кількості 192 тн на загальну сум 883200 грн., у тому числі ПДВ 147200 грн. (т. 1 а.с. 91).

Згідно з Додатковою угодою № 3 від 22.05.2013, ТОВ «ТД «Щедре село» поставлено позивачу насіння соняшникове у кількості 440 тн на загальну сум 2024000 грн., у тому числі ПДВ 337333 грн. 33 коп. (т. 1 а.с. 91).

Реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків повністю підтверджуються первинними та іншими документами, які надані позивачем до матеріалів справи, а саме: рахунок - фактура № СФ-000013 від 14.03.2013 на суму 329360 грн., у тому числі ПДВ 65872 грн., видаткова накладна № ЩС-0000013 від 14.03.2013, рахунок фактура № СФ-000014 від 15.03.2014 на суму 403052 грн.. у тому числі ПДВ 67175 грн. 33 коп., видаткова накладна № ЩС-0000014 від 15.03.2013, рахунок - фактура № СФ-000015 від 19.03.2013 на суму 402408 грн., у тому числі ПДВ 67068 грн., видаткова накладна № ЩС-0000015 від 19.03.2013, рахунок - фактура № СФ-000016 від 20.03.2013 на суму 386906 грн., у тому числі ПДВ 64484 грн. 33 коп., видаткова накладна № ЩС-0000016 від 20.03.2013, рахунок - фактура № СФ-000017 від 21.03.2013 на суму 253460 грн., у тому числі ПДВ 42243 грн. 33 коп., видаткова накладна № ЩС-0000017 від 21.03.2013, рахунок - фактура № СФ-000020 від 25.04.2013 на суму 405674 грн., у тому числі ПДВ 67612 грн. 33 коп., видаткова накладна № ЩС-0000020 від 25.04.2013, рахунок - фактура № СФ-000021 від 26.04.2013 на суму 409584 грн., у тому числі ПДВ 68264 грн., видаткова накладна № ЩС-0000021 від 26.04.2013, рахунок - фактура № СФ000022 від 29.04.2013 на суму 67528 грн., у тому числі 11254 грн. 67 коп., видаткова накладна № ЩС-0000022 від 29.04.2013, рахунок - фактура № СФ-000028 від 22.05.2013 на суму 408756 грн., у тому числі ПДВ 68126 грн., видаткова накладна № ЩС-0000028 від 22.05.2013, рахунок - фактура № СФ-000029 від 23.05.2013 на суму 409170 грн., у тому числі ПДВ 68195 грн., видаткова накладна № ЩС-0000029 від 23.05.2013, рахунок - фактура № СФ-000030 від 24.05.2013 на суму 405674 грн., у тому числі ПДВ 67612 грн. 33 коп., видаткова накладна № ЩС-0000030 від 24.05.2013, рахунок - фактура № СФ-000031 від 27.05.2013 на суму 407054 грн., у тому числі ПДВ 67842 грн. 33 коп., видаткова накладна № ЩС-0000031 від 27.05.2013, рахунок - фактура № СФ-000032 від 28.05.2013 на суму 408986 грн., у тому числі ПДВ 68164 грн. 33 коп., видаткова накладна № ЩС-0000032 від 28.05.2013, видаткова накладна № ЩС-000108 від 09.09.2013, рахунок-фактура № СФ-000108 від 09.09.2013 на суму 167620 грн., у тому числі ПДВ 27936 грн. 67 коп., видаткова накладна № ЩС-000109 від 10.09.2013, рахунок - фактура № СФ-000109 від 10.09.2013 на суму 246500 грн., у тому числі ПДВ 41083,33 коп., видаткова накладна № ЩС-000110 від 16.09.2013, рахунок - фактура № СФ-000110 від 16.09.2013 на суму 168896 грн., у тому числі ПДВ 28149 грн. 33 коп., видаткова накладна № ЩС-000111 від 17.09.2013, рахунок - фактура № СФ-000111 від 17.09.2013 на суму 168287 грн., у тому числі ПДВ 28047 грн. 83 коп., видаткова накладна № ЩС-000112 від 18.09.2013, рахунок - фактура № СФ-000112 від 18.09.2013 на суму 83955 грн. 13992 грн. 50 коп., видаткова накладна № ЩС-000113 від 19.09.2013, рахунок - фактура № СФ-000113 від 19.09.2013 на суму 253170 грн., у тому числі ПДВ 42195 грн., видаткова накладна № ЩС-000114 від 20.09.2013, рахунок - фактура № СФ-000114 від 20.09.2013 на суму 84361 грн., у тому числі ПДВ 14060 грн. 17 коп. (т. 1 а.с. 93-94, 98-99, 103-104, 108-109, 113-114, 117-118, 122-123, 127-128, 130-131, 135-136, 140-141, 145-146, 150-151, 155-156, 159-160, 164-165, 168-169, 172-173, 175-176, 178-179).

На поставлений товар ТОВ «ТД «Щедре село» виписані податкові накладні № № 1/2 від 14.03.2013, 2/2 від 15.03.2013, 3/2 від 19.03.2013, 4/2 від 20.03.2013, 1/2 від 25.04.2013, 5/2 від 21.03.2013, 2/2 від 26.04.2013, 3/2 від 29.04.2013, 1/2 від 22.05.2013, 2/2 від 23.05.2013, 3/2 від 24.05.2013, 4/2 від 27.05.2013, 5/2 від 28.05.2013, 3/2 від 16.09.2013, 4/2 від 17.09.2013, 5/2 від 18.09.2013, 6/2 від 19.09.2013, 7/2 від 20.09.2013, 1/2 від 09.09.2013, 2/2 від 10.09.2013 (т.1 а.с. 210-214, 227-230, 244-247; т.2 а.с. 18, 46-50, 75-76).

Отримані податкові накладні відображено позивачем в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за березень 2013 року, квітень 2013 року, травень 2013 року, червень 2013 року, вересень 2013 року, жовтень 2013 року ( т. 1 а.с. 200-210, 218-226, 234-243, т. 2 а.с. 4-17, 22-45, 54-74).

Постачання товару здійснювалось автомобільним транспортом, що підтверджується наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними, з яких вбачається, що вантажовідправником товару є ТОВ «ТД «Щедре село», вантажоодержувачем - ТОВ «БАЗИС - ЛТД» № № 131, 132, 133 від 14.03.2013; 141, 142, 143 від 15.03.2013; 151, 152, 153 від 19.03.2013; 161, 162, 163 від 20.03.2013; 171, 172 від 21.03.2013, 201, 202, 203 від 25.04.2013, 211, 212, 213 від 26.04.2013; 221 від 29.04.2013; 281, 282, 283 від 22.05.2013; 291, 292, 293 від 23.05.2013; 301, 302, 303 від 24.05.2013; 311, 312, 313 від 27.05.2013, 321, 322,323 від 28.05.2013, 1082, 1081 від 09.09.2013; 1091, 1092, 1093 від 10.09.2013; 1101, 1102 від 16.09.2013; 1111, 1112 від 17.09.2013; 1121 від 18.09.2013; 1131 від 19.09.2013; 1141 від 20.09.2013 (т. 1 а.с. 95-97, 100-102, 105-107, 110-112, 115-116, 119-121, 124-126, 129, 132-134, 137-139, 142-144, 147-149, 152-154, 157-158, 161-163, 166-167, 170-171, 174, 177, 180).

Передача товару супроводжувалось підписанням Актів приймання олійного насіння між сторонами договору поставки № 10 від 13.03.2013, а саме: № № 4 від 14.03.2013, 5 від 15.03.2013, 6 від 19.03.2013, 7 від 20.03.2013, 8 від 21.03.2013, 7 від 25.04.2013, 8 від 26.04.2013, 9 від 29.04.2013, 1 від 22.05.2013, 2 від 23.05.2013, 4 від 24.05.2013, 5 від 27.05.2013, 6 від 28.05.2013, 2 від 09.09.2013, 3 від 10.09.2013, 4 від 16.09.2013, 6 від 17.09.2013, 9 від 18.09.2013, 11 від 19.09.2013, 12 від 20.09.2013 (т.2 а.с. 86-105).

Розрахунки між сторонами проводились у безготівковій формі, шляхом переказу коштів на банківський рахунок ТОВ «ТД «Щедре село», що підтверджується банківськими виписками, наявними в матеріалах справи (т.1 а.с. 181-193).

Отриманий товар оприбуткований ТОВ «БАЗИС-ЛТД» для подальшого його використання останнім у власній господарській діяльності, а саме придбане насіння соняшника позивачем направлено на переробку, на підставі укладених договорів із ПАТ «Пологівський олійноекстракційний завод» (договір про виконання робіт по ратифікації соняшникової олії з давальницької сировини № 1735/1 від 17.10.2011) та із ТОВ «ВВВВ» (договір про виконання робіт по переробці № 15/11-2 від 12.11.2012), та в подальшому виготовлено продукцію - олію соняшникову, про що свідчать Акти приймання-передачі готової продукції за вказаними договорами, Акти виконаних робіт та супровідними документами щодо транспортування сировини та готової продукції, які наявні в матеріалах справи (т. 2 а.с.148-234).

Виготовлену продукцію - олію соняшникову позивачем реалізовано ТОВ «Прайм-Продукт», ТОВ «Фактор», ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концервантів», про що свідчить договір поставки з відповідними додатковими угодами № 2/12 від 14.12.2011, договір купівлі-продажу товарів № 35 від 18.02.2013, договір поставки з додатковими угодами № 01/01 від 04.01.2012 (т. 2 а.с. 235-250, т. 3 а.с. 1-34).

Реалізація продукції підтверджується наступними документами: видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, які містяться в матеріалах справи (т. 3 а.с. 35-124).

Крім того, відходи від виробленої олії соняшникової, а саме жмих соняшниковий, з якого здійснюється виробництво макухи соняшникової, також реалізовано на підставі договорів поставки з додатковими угодами № 08/01 від 16.01.2013, № 01/12 від 06.12.2012, № 21/05 від 30.05.2013, № 02/01 від 08.01.2013, 04/01 від 10.01.2013, що підтверджується відповідними видатковими та товарно - транспортними накладними, які містяться в матеріалах справи (т.3 а.с. 125-173, 174-236).

Таким чином, поставка насіння соняшникового від ТОВ «ТД «Щедре село», його отримання позивачем, здійснення розрахунків, оприбуткування товару, використання у власній господарській діяльності та подальшу реалізацію підтверджується наданими позивачем та дослідженими судом видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними та іншими супровідними документами щодо транспортування, актами приймання продукції, рахунками-фактури та наданими договорами, які також були досліджені під час проведеної перевірки.

За вказаних обставин суд вважає висновки податкового органу щодо не підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з постачання товару, з чого випливає право позивача на формування податкового кредиту та валових витрат необґрунтованими.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22, пунктом 185.1 статті 185 та пунктом 186.1 статті 186 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України; поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; платник податків зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Крім того, вимоги до первинних документів викладені у частині 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, а саме: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ,податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до підпунктів 201.6 та 201.8 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Реєстрація особи платником податку на додану вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, передбачених пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця. І лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник податку на додану вартість, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків іі надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум податку на додану вартість за такими накладними.

Суд вважає, що господарські операції між позивачем та контрагентом ТОВ «ТД «Щедре село» мали реальний зміст та підтверджуються наданими до перевірки та наявними в матеріалах справи первинними документами. На підтвердження використання придбаного товару у власній господарській діяльності та його подальшої реалізації, позивачем як до перевірки так і під час судового розгляду справи також були подані відповідні первинні документи.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статті 183 цього Кодексу.

Доказів анулювання свідоцтв платника ПДВ ТОВ «ТД «Щедре село» податковим органом суду не надано, у зв'язку з чим не має підстав для позбавлення позивача права на віднесення до складу податкового кредиту сум податку сплачених при придбанні товару.

Окрім того, Податковий кодекс України для платників податків не передбачає ані обов'язок, ані право вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, реєстрації платником податків, «податкових взаємовідносин» з бюджетом, ведення податкового обліку, подання декларацій, тощо.

Щодо посилань податкового органу в Акті перевірки на відсутність реальності проведення господарських операцій щодо поставки насіння соняшникового від ТОВ «ТД «Щедре село» у зв'язку із відсутністю основних засобів, що засвідчують факт про відсутність технічного забезпечення підприємства ресурсами для проведення господарської діяльності, відсутність придбання товарів, робіт, послуг, необхідних для здійснення діяльності, що підтверджує неможливість вирощення продукції, суд вважає такими, що не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з тих підстав, що згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

При придбанні товару покупець зобов'язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов'язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов'язку понести за це відповідальність.

Щодо твердження податкового органу стосовно неможливості встановити виробника реалізованого товару та визначити ланцюг постачання товару від виробника до кінцевого споживача суд зазначає, що відсутність необхідних документів у податкового органу не свідчить про порушення податкового законодавства позивачем та не відноситься до суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності ТОВ «БАЗИС-ЛТД», вказані обставини не впливають на формування сум податкових зобов'язань.

Щодо твердження податкового органу стосовно не надання під час перевірки сертифікатів якості на придбаний товар, суд зазначає, що Наказом Держстандарту України № 498 від 30.06.2002, який зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2002 за № 782/7070 визначено «Перелік продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні», однак до вказаного переліку придбаний товар - насіння соняшникове не входить, у зв'язку із чим, не підлягає обов'язковій сертифікації в Україні.

З Акту перевірки вбачається, що він не містить жодних посилань податкового органу про те, що податкові накладні, на підставі якої позивачем здійснено формування податкового кредиту не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим суд вважає, що позивачем суду були надані докази, що підтверджують реальний зміст господарських операцій, що в свою чергу підтверджує правомірність визначення платником податку податкового кредиту за операціями з постачання товару ТОВ «ТД «Щедре село».

Із зазначених підстав суд також вважає необґрунтованими висновки відповідача про заниження ТОВ «БАЗИС-ЛТД» податку на прибуток за 2013 рік на суму 939910 грн.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Висновки відповідача про допущенні порушення підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України щодо відсутності розумної економічної причина (ділової мети) господарської операції, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності, суд вважає безпідставними.

Товар, що придбаний у ТОВ «ТД «Щедре село» призначалися для використання «БАЗИС-ЛТД» в оподатковуваних операціях власної господарської діяльності з метою подальшої реалізації виготовленої продукції. Отримання товару, його оприбуткування, проведення розрахунків та використання у власній господарській діяльності підтверджується сукупністю наданих позивачем та досліджених судом первинних документів, здійснення господарських операцій документально відображено у бухгалтерському і податковому обліку, що також підтверджено актом перевірки, та спростовує висновки податкового органу про допущенні порушення податкового законодавства.

Проведеною перевіркою також встановлено порушення позивачем пункту 51.1 статті 51, підпункту 176.2 «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, а саме: у податкових розрахунках ф.№1 ДФ за 2 квартал 2013, за 4 квартал 2013, за 1 квартал 2014 року, зам 3 квартал 2014 року позивачем не відображено суму повернутої поворотно-фінансової допомоги ФОП - засновнику ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4), з ознакою доходу «153- Основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку».

Відповідно до підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до приписів статті 164 Податкового кодексу України, загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 165.1.31 пункту 165.1 Податковий кодекс України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, зокрема, основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку.

Таким чином, приписами Податкового кодексу України чітко встановлено, які доходи не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, а тому твердження податкового органу стосовно не відображення позивачем у податкових розрахунках ф.№1 ДФ за 2 квартал 2013, за 4 квартал 2013, за 1 квартал 2014 року, зам 3 квартал 2014 року суми повернутої поворотно-фінансової допомоги ФОП - засновнику ОСОБА_3 є безпідставними.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено обґрунтованість та правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи відсутність з боку позивача порушень приписів Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті протиправно, у зв'язку з чим позов про їх скасування підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с. 3).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Токмацькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 13.05.2016 № , податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 13.05.2016 № , податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 13.05.2016 № .

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗИС-ЛТД» за рахунок бюджетних асигнувань Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати у розмірі 36242 (тридцять шість тисяч двісті сорок дві) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша