Справа № 465/1662/16-а
Суддя: Лозинський Б. М.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.09.2016 Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого- судді Лозинського Б.М.

за участі секретаря- Голайдо Т.О.

з участю представника позивача- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Корвацького І.Я. про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу, суд,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся з адміністративним позовом в суд до відповідача - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу.

В позовній заяві зазначає, що постановою департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області № 15/47-ф/пз від 18 березня 2016 року, що винесена головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ у Львівській області Корвацьким І.Я., за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності: акт перевірки від 26.01.2016 року № 15/32/16-пз, протокол від 26.01.2016 року № 15/32/16-пз, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 15 ст. 96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 11 900 гривень.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, підставами притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 15 ст. 96 КУпАП, стало те, що він, порушив ч.2, ч.5, ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого ПКМУ № 461 від 13.04.2011 року, абз. 7 ч.1 ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність». Вказані порушення на думку ДАБІ виразилися в тому, що скаржник експлуатує власні приміщення під магазин продовольчих товарів без проходження процедури прийняття їх в експлуатацію на об'єкті У категорії складності (пам'ятка архітектури національного значення).

Позивач вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування з тих підстав, що на належному йому об`єкті нерухомого майна, що за адресою: АДРЕСА_1 не виконувалися жодні будівельні роботи, наслідком яких є введення приміщення в експлуатацію, відповідно, відсутні підстави до притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.15 ст. 96 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, що викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача- департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Корвацький І.Я. в судове засідання не прибув, причин неприбуття не повідомив. Відповідно до п.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наведене.

Оскаржуваною постановою департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області № 15/47-ф/пз від 18 березня 2016 року, що винесена головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ у Львівській області Корвацьким І.Я., за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності: акт перевірки від 26.01.2016 року № 15/32/16-пз, протокол від 26.01.2016 року № 15/32/16-пз, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 15 ст. 96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 11 900 гривень.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, підставами притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 15 ст. 96 КУпАП, стало те, що він, порушив ч.2, ч.5, ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого ПКМУ № 461 від 13.04.2011 року, абз. 7 ч.1 ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність». Вказані порушення на думку ДАБІ виразилися в тому, що скаржник експлуатує власні приміщення під магазин продовольчих товарів без проходження процедури прийняття їх в експлуатацію на об'єкті У категорії складності (пам'ятка архітектури національного значення).

Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно - будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.5 вказаної статті, датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Згідно ч.8 ст. 39 Закону, експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого ПКМУ № 461 від 13.04.2011 року, експлуатація об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до абз. 7, ч.1 ст.4 Закону України «Про архітектурну діяльність», для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає, зокрема, прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію. Слід оговоритися наперед, що посилання в оскаржуваній постанові на згаданий абзац є безпідставним, адже в матеріалах адміністративної справи не міститься жодних доказів створення нового об'єкту архітектури скаржником. Крім того, скаржником новий об'єкт архітектури фактично не створювався, відповідно, дії останнього не повинні були узгоджуватися зі ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Разом з тим, ч. 15 ст. 96 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за експлуатацію об'єктів У категорії складності, які завершені будівництвом та не прийняті в експлуатацію.

В матеріалах адміністративної справи міститься припис № 15/32/16-113 від 26 січня 2016 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 експлуатує нежитлові приміщення під магазин продовольчих товарів без проходження процедури прийняття їх в експлуатацію на об'єкті У категорії складності (пам'ятки архітектури національного значення), що є порушенням ч.2, ч.5, ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого ПКМУ № 461 від 13.04.2011 року. Одночасно, вказаним приписом зобов'язано усунути виявлені порушення та письмово повідомити Департамент.

Протоколом № 15/32/16-113 від 26 січня 2016 року складеним головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Якимець Г.В. відносно ОСОБА_2 за ч.15 ст. 96 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 15 ст. 96 КУпАП, так як він експлуатує приміщення без введення їх в експлуатацію.

Ст. 19 КУ встановлено, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУ та Законами України.

Положенням про Державну архітектурну - будівельну інспекцію України, затвердженому Указом ПУ від 08.04.2011 року передбачено, що основними завданнями ДАБІ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно - будівельного контролю, контролю у сфері ЖКГ.

В акті, що міститься в матеріалах адміністративної справи № 15/32/16-пз від 26 січня 2016 року зазначено, що на об'єкті були проведені роботи з влаштування нових віконних та дверних прорізів та замурування існуючих, встановлення віконних блоків, влаштовано збільшений дверний проріз в несучій стіні приміщень, зведені блочні перегородки та влаштовано санвузол, частково демонтовані внутрішні перегородки. Однак, дані обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

ОСОБА_2 об'єктивно був не в змозі виконати вимоги припису та протоколу відносно введення в експлуатацію об'єкта, адже в нього відсутні документи з переліку тих, які потрібні для введення об'єкта в експлуатацію, оскільки ОСОБА_2 жодних робіт не проводив та не планує проводити.

Поняття реконструкції об'єкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295, відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій.

Відповідно, реконструкція має місце в тому випадку, якщо змінюється кількість приміщень, їх площа, геометричні розміри та функціональне призначення приміщень. Як зазначено ДАБІ, в даному випадку мали місце реставраційно - ремонтні роботи по фасадах будинку з влаштуванням нових віконних та дверних прорізів та замуруванням існуючих, встановлення віконних блоків, влаштуванням збільшеного дверного прорізу в стіні будинку, влаштуванням блочних перегородок для санвузла.

Відповідно до положень листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 7/17-12928 «Щодо віднесення окремих об'єктів соціальної сфери до об'єктів реконструкції та капітального ремонту», реконструкція - перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо).

Реконструкція передбачає збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Капітальний ремонт - сукупність робіт, які передбачають втручання у несучі конструктивні системи при заміні або відновленні конструкцій, інженерних систем та обладнання введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва без зміни їх функціонального призначення та зовнішніх геометричних розмірів у зв'язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також благоустрій території.

Роботи по заміні покрівлі, вікон, дверей, утеплення (або гідроізоляції) фасадів не передбачають перебудови введених в експлуатацію об'єктів будівництва, зміну їх функціонального призначення або геометричних розмірів. Отже такі роботи можуть бути класифіковані як капітальний ремонт.

Листом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 22-23/185/0/7-11 від 04.03.2011 року «щодо надання роз'яснень з визначення термінів «реконструкція» «перепланування» «капітальний ремонт» визначено, що «Капітальний ремонт будинку - комплекс ремонтно-будівельних робіт, пов'язаних з відновленням або поліпшенням експлуатаційних показників будинку, із заміною або відновленням несучих або огороджувальних конструкцій, інженерного обладнання та обладнання протипожежного захисту без зміни будівельних габаритів об'єкта та його техніко - економічних показників.»; «Перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.»

З врахуванням вказаного проведені на об`єктів роботи слід класифікувати як перепланування.

Так, судом встановлено, що будівельні роботи, наслідком яких є введення приміщення в експлуатацію на об'єкті за адресою: АДРЕСА_1 не проводилися взагалі, відповідно, відсутні підстави стверджувати, що існувала необхідність у введенні в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту.

Дані обставини спростовують посилання ДАБІ на порушення позивачем ОСОБА_2 п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого ПКМУ № 461 від 13.04.2011 року, адже п.12 задекларовано, що така експлуатація забороняється, якщо введення в експлуатацію передбачено законодавством.

Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, що свідчать про невідповідність дій посадових осіб вимогам діючого законодавства при винесенні постанови, така є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Проаналізувавши норми діючого законодавства до спірних правовідносин та відповідність їх виконання, суд прийшов до висновку, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області при винесенні оскаржуваної постанови діяв не в межах повноважень та не у спосіб, встановлений чинним законодавством, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або з необережності) дія або бездіяльність, за яку передбачено адміністративну відповідальність законом.

У відповідності до норм статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративні правопорушення - є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності ,а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч.2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 17, 19, 158, 160, 161, 162, 167 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову №15/47-ф/пз від 18.03.2016 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області щодо ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 11 900 гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова в 10-денний строк з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні постанови, в той же строк з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова Б.М. Лозинський