Справа № 609/541/16-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Справа № 876/4256/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Дутки І.С.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. на постанову Шумського районного суду Тернопільської обл. від 26.05.2016р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. про визнання дій протиправними, зобов'язання відновити виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

18.05.2016р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними дії відповідача Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. щодо припинення нарахування та виплати їй раніше призначеної пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу», починаючи з 01.04.2015р.; зобов'язати пенсійний орган відновити з 01.04.2015р. позивачу виплату пенсії за віком, раніше призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», в повному обсязі (а.с.3-7).

Постановою Шумського районного суду Тернопільської обл. від 26.05.2016р. заявлений позов задоволено частково; поновлено позивачу строк звернення до суду; визнано дії відповідача Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2015р. неправомірними; зобов'язано пенсійний орган поновити з 01.06.2016р. позивачу нарахування та виплату пенсії за віком, раніше призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу»; постанову в частині виплати пенсії у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання (а.с.59-62).

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач Кременецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл., який покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову (а.с.64-66).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з 01.04.2015р. набрав чинності Закон України № 213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно якого позивачу з 01.04.2015р. по 31.12.2015р. призупинено виплату спірної пенсії; підстави для продовження виплати з 01.01.2016р. є відсутніми через прийняття Закону України № 911-VIII від 24.12.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Також судом не обґрунтовано поважності пропуску позивачем строку звернення до суду із розглядуваним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що оскільки в силу п.5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закон України № 213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» не прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015р., тому з цього моменту втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення, а тому пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цим Законом не призначаються.

Також позбавлення позивача з 01.04.2015р. по 31.12.2015р. права на отримання раніше призначеної пенсії державного службовця є звуженням її конституційного права на соціальний захист.

При цьому, судом поновлено позивачу строк звернення до суду, хоча в рішенні суду є відсутніми покликання на причини та підстави такого поновлення.

Між тим, на думку колегії суддів, наведені висновки лише частково відповідають вимогам чинного законодавства, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 обіймає з 01.03.2013р. посаду заступника начальника управління - начальника відділу праці управління соціального захисту населення Шумської районної державної адміністрації Тернопільської обл. (а.с.13, 73).

Починаючи з 21.09.2014р., позивачу призначена пенсія по віку відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому стаж роботи склав 26 років 06 місяців 29 днів, для обрахунку суми пенсії взято заробітну плату за період з 01.07.2000р. по 31.08.2014р.

Згідно заяви позивача від 29.09.2014р. виплату спірної пенсії припинено та призначено з 29.09.2014р. пенсію за віком згідно ст.37 Закону України «Про державну службу».

Починаючи з 01.04.2015р., позивачу припинено виплату спірної пенсії згідно Закону України № 213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

07.04.2016р. позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила поновити виплату призначеної пенсії з 01.04.2015р., на яку отримала відповідь Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. № 3/Л-11 від 19.04.2016р. про відсутність правових підстав для задоволення її заяви (а.с.8-10, 11).

Розглядувані відносини регулюються приписами Закону України № 213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», якими частину четверту ст.37 Закону України «Про державну службу» замінено чотирма частинами такого змісту:

«Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2016 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку і на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Також згідно п.2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» цього Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії; нормами п.5 цього розділу передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 01.06.2015р. закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з вказаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів (зокрема «Про державну службу»), є скасованими.

Відповідно до ст.ст.22, 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що позбавлення позивача права з 01.06.2015р. на отримання раніше призначеної пенсії державного службовця є звуженням її конституційного права на соціальний захист та порушує її конституційні права.

При цьому, слід врахувати, що законодавцем не виконано вимогу закону про прийняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах.

Починаючи з 01.06.2015р., особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», призначаються пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення». Однак, оскільки пенсія державного службовця позивачу призначена і виплачувалася з 29.09.2014р., та зважаючи на те, що закони не мають зворотної дії в часі, дії відповідача по невиплаті позивачу раніше призначеної пенсії є протиправними. При цьому, поновити права позивача іншим шляхом, ніж відновлення виплати спірної пенсії, є неможливо.

З урахуванням наведеного, враховуючи протиправність дій пенсійного органу, позивач має право на відновлення нарахування та виплату на її користь пенсії за віком згідно ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 01.06.2015р.

Разом з тим, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України, останньою під час розгляду справи не наведено поважних причин його пропуску, також обґрунтовані підстави для поновлення вказаного строку не вказані судом першої інстанції у судовому рішенні.

Зокрема, покликання позивача на користування коштами пенсії один-два рази на рік, проведення післяопераційного лікування, неповідомлення відповідачем про припинення виплати пенсії колегія суддів не враховує, оскільки такі не підтверджені будь-якими доказами.

Разом з тим, оскільки спірна пенсія виплачувалася позивачу щомісячно в установленому порядку, остання мала об'єктивну та реальну можливість виявити її відсутність в межах встановленого законом строку звернення до суду. Також припинення виплати пенсії проведено на підставі нормативно-правового акту, який був офіційно оприлюднений; про припинення виплат пенсій особам, які працюють на посадах державних службовців, відповідачем було повідомлено в газеті «Новини Шумщини» № 12 від 27.03.2015р. (а.с.8-10).

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом (18.05.2016р.), відсутність обґрунтованих підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду із розглядуваним позовом, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише за період, починаючи з 18.11.2015р.

При цьому, позовні вимоги про зобов'язання відновити нарахування та виплату пенсії за період з 01.04.2015р. до 17.11.2015р. включно належить залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Також колегія суддів зазначає про те, що, вирішуючи питання про зобов'язання відновити нарахування та виплату пенсії, суд, у разі відсутності спору про право особи на отримання спірної пенсії або встановлення такого права в судовому порядку, не має підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення її нарахування і виплату, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує судову практику Вищого адміністративного суду України по наведеній категорії справ (постанова від 27.04.2016р. у справі № К/800/4966/16).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме у частині визнання дій Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. щодо припинення нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 пенсії за віком згідно ст.37 Закону України «Про державну службу», протиправними; зобов'язання відповідача відновити нарахування та виплату на користь позивача пенсії за віком згідно ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 18.11.2015р.; позовні вимоги про зобов'язання відновити нарахування та виплату пенсії за період з 01.04.2015р. до 17.11.2015р. включно належить залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду; в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

В частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат колегія суддів враховує, що згідно вимог ч.2 ст.94 КАС України у випадку ухвалення судового рішення на користь сторони-суб'єкта владних повноважень судовий збір з іншої сторони не присуджується.

За наведених обставин сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги не підлягає стягненню з іншої сторони.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову із залишенням частини позовних вимог без розгляду, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 99, 100, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.п.3, 4 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. задоволити частково.

Постанову Шумського районного суду Тернопільської обл. від 26.05.2016р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати дії Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. щодо припинення нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 пенсії за віком згідно ст.37 Закону України «Про державну службу», - протиправними.

Зобов'язати Кременецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської обл. відновити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 пенсії за віком згідно ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 18.11.2015р.

Позовні вимоги про зобов'язання відновити нарахування та виплату пенсії за період з 01.04.2015р. до 17.11.2015р. включно - залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська