Справа № 804/2716/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
20 вересня 2016 рокусправа № 804/2716/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.
суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.
за участю секретаря судового засідання: Горшков В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2016 року у справі № 804/2716/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про розірвання контракту про проходження військової служби, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив розірвати контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України від 11.03.2015 року у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. Апелянт зазначає про невиконання командуванням в повному обсязі вимог укладеного з позивачем контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, що полягало у невиплаті йому підйомної допомоги, ненаданні часу відпочинку, відсутність можливості вільно пересуватись територією України у вихідні, святкові та неробочі дні. Зазначені обставини, на думку позивача, є підставою для розірвання контракту на підставі пункту 35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та пункту «з» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати оскаржену постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
Представник Військової частини польова пошта НОМЕР_1 просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін як таке, що ухвалено у відповідності до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.
Міністерство оборони України, належним чином повідомлено про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, повноважного представника у судове засідання не направило.
Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, що наявні в матеріалах справи, 11.03.2015 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі т.в.о. командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_2 був укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України. Відповідно до п. 3 вказаного Контракту він є строковим та укладений на особливий період до оголошення демобілізації. Згідно вищенаведеного Контракту Міністерство оборони України прийняло на себе зобов`язання забезпечити ОСОБА_1 встановлення тривалості службового часу, крім періоду військових навчань, походів кораблів, бойових стрільб, бойового чергування, несення служби у добовому наряді; вільне пересування територією України у вихідні, святкові та неробочі дні, крім періоду військових навчань, походів кораблів, бойових стрільб, бойового чергування, несення служби у добовому наряді; надання відпочинку за виконання службових обов`язків у вихідні, святкові і неробочі дні; виплату підйомної допомоги на нього та кожного члена його сім`ї, який переїжджає разом із ним на нове місце проходження військової служби. Внаслідок невиконання зазначених умов контракту з боку командування ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про розірвання контракту.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність систематичності невиконання контракту через наявність збройної агресії, збройного конфлікту, загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій. Окрім того, позивачем не надано доказів звернення у встановленому законом порядку до командування із рапортами щодо неналежного виконання умов контракту в частині додержання його особистих прав і свобод. Також суд вказав на те, що Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлений вичерпний перелік підстав звільнення військовослужбовців під час дії особливого періоду з військової служби і наведена позивачем причина до переліку таких підстав не відноситься.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається зі змісту спірного контракту, останній був укладений між позивачем та Міністерством оборони України в особі ТВО Командира військової частини п/п НОМЕР_2 (а.с.10,11). При цьому, зобов`язання по забезпеченню належних умов для проходження військової служби прийняло на себе саме Міністерство оборони України (п.2 контракту).
Належні та допустимі докази того, що позивач звертався до Міністерства оборони України із вимогою забезпечити належне виконання пункту 2 контракту відсутні. Не надано також і доказів звернення позивача до командування у зв`язку із неналежним виконанням умов контракту. До Міністерства оборони України позивач з вимогою про розірвання контракту також не звертався.
Отже, висновки суду першої інстанції щодо відсутності систематичності допущених порушень командуванням в/ч НОМЕР_3 та в/ч НОМЕР_4 є такими, що відповідають обставинам справи.
Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2016 року у справі № 804/2716/16 - залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.
Головуючий: А.В. Шлай
Суддя: С.М. Іванов
Суддя: С.В. Чабаненко