Справа № 803/454/16
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Справа № 876/4886/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 року у справі № 803/454/16 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Костенка Ігора Івановича третя особо Фонд гарантування вкладників фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» Костенка Ігоря Івановича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання внести до реєстру акцептованих вимог кредиторів, включених в першу чергу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 29.07.2014 року в газеті «Голос України» було опубліковано оголошення про те, що постановою Правління Національного банку України № 433 від 22.07.2014 року відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ПАТ «Західінкомбанк», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23.07.2014 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду.

29.11.2007 року між ПАТ «Західінкомбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 234-4-Ж, згідно із умовами якого позивачу було відкрито рахунок № 0 для здійснення розрахункових операцій.

Станом на 23.07.2014 року (день прийняття рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк») на поточному рахунку позивача в ПАТ «Західінкомбанк» були розміщені кошти в сумі 219930,39 грн.

Про повернення зазначених коштів позивач заявив позовні вимоги до ПАТ «Західінкомбанк» через Корольовський районний суд м. Житомира 24.12.2013 року, тобто до відкликання банківської ліцензії у відповідача.

Станом на 02.09.2014 року згідно із рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02.09.2014 року у цивільній справі № 296/189/14-ц заборгованість ПАТ «Західінкомбанк» перед позивачем становить 569720,79 грн.

Про виконання рішення суду відповідачу спрямовувався лист від 11.12.2014 року, на який листом від 25.12.2014 року № 2246-19, з посиланням на частину першу статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в задоволенні вимоги позивача було відмовлено.

Листами від 24.11.2015 року та від 29.12.2015 року позивач повторно звертався до відповідача із вимогою визначити йому у відповідних межах суму до відшкодування, проте відповіді не одержав.

Позивач, з урахуванням заяви про уточнення адміністративного позову від 29.04.2016 року, просить на підставі пункту 4 частини сьомої статті 38, пункту 3 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зобов'язати відповідача внести позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а провадження у справі закрити з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 29.11.2007 року між ТзОВ КБ «Західінкомбанк» (управитель) та ОСОБА_1 (довіритель) було укладено договір № 236-4-Ж про участь у фонді фінансування будівництва (далі - ФФБ), за яким довіритель на підставі повного визнання ним Правил ФФБ за програмою ТзОВ «Олвіта-Буд» дає згоду на участь у ФФБ, бере на себе зобов'язання виконувати Правила ФФБ, цей договір про участь у ФФБ та свідоцтво про участь у ФФБ, передає кошти управителю у довірче управління з метою отримання у власність об'єкту інвестування (однокімнатна квартира № 236, площею 51,23 кв. м., на 9 поверсі будинку біля вул. Ватутіна, район Крошня, с. Оліївка Житомирського району), а управитель приймає кошти на рахунок ФФБ у довірче управління з подальшим використанням коштів ФФБ у порядку, визначеному Правилами ФФБ (розділ 1 договору); довіритель вносить до ФФБ кошти згідно із Правилами ФФБ та цього договору, управитель приймає від довірителя грошові кошти на рахунок ФФБ у довірче управління та використовує кошти ФФБ відповідно до Правил ФФБ на фінансування об'єкту будівництва (пункти 2.2, 2.3 договору) (а. с. 87-92).

17.01.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір кредиту № 280/44-62, за яким кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, відкритості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 179930,39 грн. зі сплатою 14% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 16.01.2023 року, кредит надається позичальнику на такі цілі: фінансування будівництва (інвестування) житла відповідно до умов договору № 236-4-Ж про участь у ФФБ від 12.11.2007 року, що укладений між позичальником та ТзОВ КБ «Західінкомбанк» (а. с. 57-59).

Згідно із меморіальними ордерами № 221 від 05.12.2007 року та від 17.01.2008 року № 40/14 на рахунки ТзОВ «Олвіта-Буд» були перераховані кошти в сумі 40000,00 грн. та 179930,39 грн. відповідно, із призначенням платежу «перерахування коштів згідно договору № 236-4-Ж від 12.11.2007 року про участь у ФФБ ОСОБА_1.» (а. с. 104-105).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02.09.2014 року у цивільній справі № 296/189/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Західінкомбанк», треті особи ТзОВ «Олвіта-Буд», ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання бездіяльності управителя майна, розірвання договору про участь у ФФБ, стягнення коштів по матеріальних збитках та моральній шкоді позов задоволено частково, визнано бездіяльність ПАТ «Західінкомбанк» щодо порушення процедур управління майном та невиконання умов договору № 236-4-Ж про участь у ФФБ від 29.11.2007 року, укладеного з позивачем ОСОБА_1 неправомірною, розірвано договір № 236-4-Ж про участь у ФФБ від 29.11.2007 року, укладений між позивачем ОСОБА_1 та юридичною особою ПАТ «Західінкомбанк», стягнуто з ПАТ «Західінкомбанк» на користь ОСОБА_1: грошові кошти в розмірі 281765,00 грн., сплачені за об'єкт інвестування, виходячи із поточної ціни 1 кв. м. на день подання заяви про повернення коштів з ФФБ, передбаченого п. 3.1.1, п. 3.6.14 договору про участь у ФФБ; грошові кошти в розмірі 125527,00 грн. - сплачені проценти за користування кредитом та сплачену суму кредиту в розмірі 72665,00 грн.; 30790,48 грн. за прострочення виконання зобов'язання та 43460,53 грн. інфляційних витрат; 10000,00 грн. моральної шкоди; 1000,00 грн. витрат, пов'язаних із нотаріальним оформлення іпотечного договору; 1772,00 грн. сплаченої комісії за відкриття позичкового рахунку; 657,00 грн. вартості страховки від нещасного випадку; 83,78 грн. комісії за перерахування первинного внеску; 2000,00 грн., пов'язаних із наданням правової допомоги; в решті частині позовних вимог відмовлено (а. с. 9-10).

Крім того, судом також встановлено, що постановою Правління НБУ від 28.05.2014 року № 316 віднесено ПАТ «Західінкомбанк» до категорії неплатоспроможних, рішенням виконавчої дирекції Фонду від 28.05.2014 року № 38 розпочато процедуру виведення ПАТ «Західінкомбанк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 29.05.2014 року по 28.08.2014 року (а. с. 106).

Постановою Правління НБУ від 22.07.2014 року № 433 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Західінкомбанк» з 23.07.2014 року (а. с. 111), рішенням виконавчої дирекції Фонду від 23.07.2014 року № 63 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Західінкомбанк»» з 23.07.2014 року, призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Яремчишина І.Б. (а. с. 108), а рішенням виконавчої дирекції Фонду від 10.07.2015 року № 132 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» з 13.07.2015 року призначено Костенка І.І. (а. с. 110).

29.07.2014 року у газеті «Голос України» за № 142 (5892) було опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк», призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку та роз'яснено, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування цього оголошення (а. с. 112).

11.12.2014 року ОСОБА_1 скерував уповноваженій особі Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Яремчишину І.Б. заяву про визнання грошових вимог кредитора, у якій вказав, що станом на 02.09.2014 року згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02.09.2014 року у справі № 296/189/14-ц заборгованість ПАТ «Західінкомбанк» перед позивачем становить суму 569720,79 грн. та просив визнати його кредитором ПАТ «Західінкомбанк» на загальну суму 569720,79 грн. (а. с. 11).

Листом від 25.12.2014 року № 2246-19 уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Яремчишин І.Б. повідомив ОСОБА_1 про те, що опублікування оголошення про початок процедури ліквідації мало місце в газеті «Голос України» № 142 (5892) від 29.07.2014 року, тому вимоги, які надійшли після 28.08.2014 року (у т. ч. і заява позивача про визнання грошових вимог кредитора) вважаються погашеними (а. с. 12).

Крім того, позивач звертався до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Костенка І.І. із заявами від 24.11.2015 року та від 29.12.2015 року про визначення у відповідних межах суму до відшкодування (а. с. 13-14), які були отримані відповідачем 01.12.2015 року та 05.01.2016 року відповідно, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а. с. 13 зворот, а. с. 14 зворот), на які відповідач письмової відповіді не надав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимогах у справі, суд першої інстанції виходив з того, що як слідує із матеріалів справи, відомості про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку були опубліковані у газеті «Голос України» від 29.07.2014 року № 142 (5892) (а. с. 112), відтак, починаючи із дня опублікування вказаного оголошення усі кредитори цього банку (у т. ч. позивач) протягом 30 днів мали право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку (за винятком вимог фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування).

Проте, заява ОСОБА_1 про визнання грошових вимог кредитора була надіслана уповноваженій особі Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» лише 11.12.2014 року та вручена відповідачу 18.12.2014 року (а. с. 11), тобто після закінчення 30-денного строку з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газеті «Голос України» від 29.07.2014 року № 142 (5892).

Відтак, на думку суду першої інстанції, вказані вимоги ОСОБА_1, викладені у заяві від 11.12.2014 року, а також вимоги, викладені у його заявах від 24.11.2015 року та від 29.12.2015 року, слід вважати погашеними.

Разом з тим, в ході судового розгляду справи не встановлено наявність передбачених законодавством підстав для внесення змін до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Західінкомбанк» у зв'язку із заявленими позивачем кредиторськими вимогами.

Розглянувши цей спір, суд виходив з того, що він є адміністративним, колегія суддів апеляційного суду вважає цей висновок помилковим.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті шостому статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

При цьому абзацом 2 частини 2 статті 215 ЦК передбачено, що у випадках, встановлених ЦК, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що ПАТ "Західінкомбанк" знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 15 червня 2016 року (справа №21-286а16), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення суду першої інстанції та закрити провадження.

Керуючись ст. ст. 41, 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 року у справі № 803/454/16 - скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко

Повний текст рішення виготовлено 20.09.2016 року.