Справа № 813/1242/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року № 813/1242/16

10 год. 05 хв. м. Львів, вул. Чоловського, 2

Зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Єдинак Г.Б.

за участі представника:

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського апеляційного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України про зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Львівського апеляційного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України у якому просить: зобов'язати Львівський апеляційний адміністративний суд здійснити перерахунок заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року, у розмірах, визначених абз.2 ч.1 ст.144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру", а з 29.03.2015 року по 08.09.2015 року включно у розмірах, визначених абз.2 ч.1 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

Ухвалою від 13.04.2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 02.06.2016 року зупинено провадження у даній справі до вирішення Верховним судом України адміністративної справи № 820/4653/15 Харківського окружного адміністративного суду щодо перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016 року про зобов'язання проведення перерахунку заробітної плати.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.08.2016 року у справі № 813/1242/16 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівського апеляційного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України про зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати, скасовано. Справу направлено до Львівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 05.11.202 року та по теперішній час працює у Львівському апеляційному адміністративному суді на посаді секретаря судового засідання відділу забезпечення роботи другої судової палати. В період до 26.10.2014 року посадовий оклад як працівника апарату суду виплачувався у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» у розмірі місячної мінімальної заробітної плати 1218 гривень. Проте з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року такий повинен був виплачуватися у розмірах визначених абз. 2 ч. 1 ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про прокуратуру», а з 29.03 по 08.09.2015 включно у розмірах визначених абз. 2 ч.1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд». Проте, з вини відповідача в період з 26.10.2014 року по 08.09.2015 року позивачу було протиправно виплачено заробітну плату у нижчому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268, наслідком, на переконання позивача, стало грубе порушення її конституційних прав.

Позивач у судове засідання не прибула, у позовній заяві просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином.

Представник відповідача 1 в судове засідання не прибув. 19.09.2016 року подано через канцелярію суду заперечення за вх. № 23316, щодо позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідач зазначив, що в період з 26.10.2014 року по 08.09.2015 року посадовий оклад більшості працівників апарату Львівського апеляційного адміністративного суду, в тому числі позивача, виплачувався у розмірах, що визначений постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" у розмірі мінімальної заробітної плати у місячному розмірі - 1218,00 грн. Зазначено, що Львівський апеляційний адміністративний суд за організаційно - правовою формою господарювання є державною установою, яка фінансується з Державного бюджету України. Тому, посадовий оклад працівників апарату суду, в тому числі позивача нараховувався згідно затверджених кошторисів спеціального фонду Державного бюджету України та затвердженого Державною судовою адміністрацією України штатного розпису суду. Враховуючи викладене, Львівський апеляційний адміністративний суд при нарахуванні та виплаті позивачу заробітної плати діяв в межах чинного законодавства, на підставі затверджених Державною судовою адміністрацією України штатних розписів суду та виділених бюджетних коштів, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для зобов'язання суду здійснити перерахунок та виплату заробітної плати позивачу за вказаний період, а відтак і для задоволення позовних вимог. Крім того просять проводити розгляд даної справи за його відсутності.

Відповідач 2 Державна судова адміністрація України подала до суду заперечення на позовну заяву. Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу заробітної плати за період з 26.10.2014 по 31.12.2015 діяв з дотриманням вимог законів та Конституції України, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату заробітної плати позивачу за вказаний період. Просив узяти до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 12.07.2016 у справі № 820/4648/16, від 13.07.2016 у справі № 820/3372/15 та від 13.07.2016 у справі №820/4653/15.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України, у зв'язку з неприбуттям сторін у судове засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 відповідно до довідки № 02-131/16 від 23.02.2016 року працює в Львівському апеляційному адміністративному суді з 05 листопада 2012 року по теперішній час. (а.с.9).

Відповідно до розрахункових листів за 2014 та 2015 роки посадовий оклад позивача з січня 2014 року по серпень 2015 року складав 1218 грн., виходячи з якого, позивачу у спірний період нараховувалась заробітна плата, включаючи доплату за ранг, надбавки за вислугу років та за високі досягнення у праці, премії.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII (далі -Закон № 1697-VII), яким внесено зміни до ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI (далі - Закон № 2453- VI), зокрема, передбачено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Абзацом другим підпункту 1 і абзацом третім підпункту 2 пункту 13 розділу XIII Закону № 1697-VII Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом №2453-VI.

З 28 березня 2015 року Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VІІІ (далі -Закон № 192-VIII) затверджено нову редакцію Закону №2453-VI, статтею 147 якого встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, ДСА, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону №192 Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Наведене узгоджується із положеннями частин сьомої, восьмої статті 33 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 3723-XII), згідно з якими умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Аналогічні положення закріплено також частиною другою ст. 8 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР "Про оплату праці" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 108/95-ВР), яка передбачає, що умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом (ст. 13 Закону №108/95-ВР).

За правилами статті 142 Закону № 2453-VІ (у редакції до 28 березня 2015 року) фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює, зокрема, ДСА. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України (далі - БК) (стаття 143 Закону № 2453-VІ). Аналогічні правила закріплені і у статтях 145, 146 Закону № 2453-VІ у редакції з 28 березня 2015 року.

З 1 січня 2015 року пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2015 рік" (далі - Закон № 80-VІІІ) визначено, що норми і положення, зокрема, частини першої статті 144 Закону № 2453-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13 березня 2015 року установлено, що норми і положення Закону № 2453-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На час виникнення спірних відносин схема посадових окладів працівників апарату суду була закріплена постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (далі - постанова № 268), зокрема Додатком 47, який залишався незмінним до 9 вересня 2015 року. Отже, Кабінет Міністрів України покладені на нього абзацом другим підпункту 1 пункту 13 розділу XIII Закону № 1697-VII та підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону № 192-VІІІ обов'язки щодо приведення його нормативно-правових актів у відповідність із цими законами у тримісячний строк не виконав.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої ст. 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Ураховуючи наведене, оскільки з 26 жовтня 2014 року по 9 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України зміни до постанови № 268 щодо умов оплати праці, зокрема розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а законами України від 16 січня 2014 року № 719-VІІ "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та № 80-VІІІ видатки на реалізацію положень абзацу другого частини першої статті 144 Закону № 2453-VІ, частини першої статті 147 Закону № 2453-VІ (у редакції з 28 березня 2015 року) не передбачено, відповідачі як розпорядники бюджетних коштів не мали правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог про зобов'язання Львівський апеляційний адміністративний суд здійснити перерахунок заробітної плати позивачу за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року у розмірах, визначених абз. 2 ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру", а з 29.03.2015 року по 31.12.2015 року включно у розмірах, визначених абз. 2 ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 12.07.2016 (№21-1726а16) та від 13.07.2016 по справі №820/4653/16.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Також, суд не бере до уваги покликання позивача на позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 22.05.2013 року (номер рішення у ЄДРСР 31701325), а також на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України", оскільки такі рішення прийняті за наслідками вирішення спорів у правовідносинах з іншим нормативно-правовим регулюванням, яке визначає права та обов'язки їх учасників, та не містять висновків щодо правильного застосування положень статті 144 Закону № 2453-VІ, статті 147 цього Закону у редакції з 28.03.2015 року та постанови Кабінету Міністрів України № 268 у спорах щодо розмірів посадових окладів працівників апарату суду у спірний період.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про проведення перерахунку заробітної плати є не обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Правила ст. 94 КАС України не застосовуються, оскільки судовий збір позивачем не сплачувався.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено 26.09.2016 року.

Суддя Кухар Н.А.