Справа № 826/25416/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 вересня 2016 року письмове провадження № 826/25416/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Огурцова О.П., Кузьменка В.А. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Київпромрегіон»
доМіністерства економічного розвитку і торгівлі України
провизнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київпромрегіон» (далі - позивач або ТОВ «Київпромрегіон») завернулося до адміністративного суду з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - відповідач або Мінекономрозвитку), в якому просило:

1. Визнати бездіяльність Мінекономрозвитку щодо не видання картки реєстрації-обліку зовнішньоекономічного контракту або не наданні мотивованого листа з оригіналами документів ТОВ «Київпромрегіон» направлених разом з супровідним листом вих. №20/08 від 20.08.2015 року протиправною.

2. Зобов'язати Мінекономрозвитку вчинити дії, а саме видати картку реєстрації-обліку зовнішньоекономічного контракту або надати мотивований лист разом з оригіналами документів ТОВ «Київпромрегіон» направлених разом з супровідним листом вих. №20/08 від 20.08.2015 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо неповернення документів та не видання картки реєстрації-обліку зовнішньоекономічного контракту за зверненням позивача, чим порушені його права та законні інтереси.

Представником відповідача подані суду письмові заперечення проти позову, в яких він просив суд відмовити в його задоволенні, з підстав необґрунтованості.

Керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, за спільним клопотанням сторін, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позиції сторін, судом встановлено наступне.

Позивач направив на адресу відповідача рекомендований лист з повідомленням та вкладенням від 20.08.2015 року № 20/08 (отриманий відповідачем 25.08.2015 року), в якому просив зареєструвати контракт № 01/07 від 10.07.2015 року між ТОВ «Київпромрегіон» (Запоріжжя, Україна) та «Tiguanar Co. LTD» (Нікосия, Кіпр), відповідно до порядку реєстрації зовнішньоекономічних контрактів (договорів) на здійснення експортних операції з металобрухтом.

До зазначеного листа позивачем були додані наступні документи: інформаційна картка реєстрації зовнішньоекономічного контракту від 20.08.2015 року у 3 прим.; контракт № 01/07 від 10.07.2015 року та його копію; сертифікат якості серії 01АБ №011770 від 17.08.2015 року та копія Quality Certificate 17 august 2015 та його копію; копія сертифікату на систему якості № ODS-060/QS; копія листа органу сертифікації «Інженерний центр експертизи та сертифікації» вих. № 5/10 від 03.11.2014 року; копія довіреності від 05.08.2014 року на пана ОСОБА_1 та пані ОСОБА_2 на англійській та українській мові; копія протоколу зборів Tiguanar Co. LTD на англійській та українській мові.

Листом від 07.09.2015 № 4101-13/29707-07 «щодо реєстрації зовнішньоекономічного контракту» відповідач повідомив позивача про те, що для реєстрації зовнішньоекономічного контракту слід керуватись нормами наказу Мінекономрозвитку України від 11.06.2013 № 621 «Про затвердження інформаційних карток деяких адміністративних послуг у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що надаються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України», з яким можна ознайомитися на сайті Мінекономрозвитку України, та надати документи відповідно до вимог та встановленої цим нормативно-правовим актом процедури, роз'яснивши при цьому лише графік та час прийому відповідних матеріалів. Подані позивачем листом від 20.08.2015 року № 20/08 документи, як додатки у листі від 07.09.2015 № 4101-13/29707-07 не зазначені, отже фактично повернуті позивачу не були.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до нього з листом від 18.09.2015 року № 18-09/15 (отриманий відповідачем 21.09.2015 року), в якому просив видати картку реєстрації-обліку зовнішньоекономічного контракту (договору) або надати обґрунтовану відповідь щодо розгляду документів поданих з супровідним листом вих. № 20/08 від 20.08.2015 року щодо реєстрації зовнішньоекономічного контракту від 10 липня 2015 року №01/07 на експорт металобрухту, у випадку відмови у реєстрації повернути подані документи разом з обґрунтованим висновком на адресу ТОВ «Київпромрегіон»: 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 37/а, к. 2.

За результатом розгляду зазначеного листа відповідачем була надана позивачу відповідь від 21.10.2015 року № 4101-13/35030-07, якою повідомлено, що позиція міністерства викладена у листі від 07 09.2015 № 4101-13/29707-07, залишається незмінною. Також, роз'яснено положення статті 9 Закону України «Про металобрухт», пункту 2 Порядку реєстрації зовнішньоекономічних контрактів (договорів) на здійснення експортних операцій з металобрухтом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 року № 155 та пункту 4 Положення про порядок роботи в Міністерстві економіки України з матеріалами, що подані суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності для отримання документів дозвільного характеру, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 27.01.2007 № 14. При цьому, про відмову у прийнятті поданих позивачем документів чи їх повернення зазначено не було.

Вважаючи таку поведінку відповідача протиправною бездіяльністю, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про металобрухт» (далі - Закон) та Порядком реєстрації зовнішньоекономічних контрактів (договорів) на здійснення експортних операцій з металобрухтом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 року № 155 (далі - Порядок).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону, контракти (договори, угоди) на експорт металобрухту підлягають реєстрації в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Протягом 9 років з дня набрання чинності Законом України «Про ставки вивізного (експортного) мита на брухт легованих чорних металів, брухт кольорових металів та напівфабрикати з їх використанням» експорт (вивезення) товарів, зазначених у статті 1 зазначеного Закону, здійснюється тільки спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, на яких виготовлені такі товари, за наявності експортного сертифіката якості. Система управління якістю на цих підприємствах повинна відповідати вимогам стандартів ISO 9000-2001, підтвердженим сертифікатом відповідності (частина 3 статті 9 Закону).

Процедуру реєстрації зовнішньоекономічних контрактів (договорів) на здійснення експортних операцій з брухтом чорних металів, брухтом легованих чорних металів та брухтом кольорових металів визначає Порядок (пункт 1 Порядку).

Згідно пункту 2 Порядку, для реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору) на експорт брухту чорних металів, брухту легованих чорних металів та брухту кольорових металів суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності України подає Мінекономрозвитку такі документи:

супровідний лист;

інформаційну картку зовнішньоекономічного контракту (договору) за формою, встановленою Мінекономрозвитку;

копію зовнішньоекономічного контракту (договору) з усіма діючими на дату подання додатками, специфікаціями, додатковими угодами та іншими документами, які є невід'ємними частинами контракту (договору), засвідчену в установленому законодавством порядку;

копію витягу з торговельного, банківського або судового реєстру про реєстрацію іноземного суб'єкта господарської діяльності або копію його реєстраційного посвідчення, виданого компетентним органом іноземної держави;

копію експортного сертифіката якості експортованого брухту легованих чорних металів або брухту кольорових металів, засвідчену в установленому законодавством порядку;

завірену в установленому порядку копію сертифіката відповідності системи управління якістю суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності вимогам стандартів ISO 9000-2001, що здійснюють експорт брухту легованих чорних металів або брухту кольорових металів.

Відповідальність за достовірність інформації, що міститься у поданих для реєстрації документах, несе суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності України.

Відповідно до пункту 3 Порядку, рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору) на здійснення експортних операцій з металобрухтом приймається Мінекономрозвитку в межах граничних обсягів експорту брухту на відповідний рік.

За припасами пункту 6 Порядку, у реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору) може бути відмовлено у разі:

подання не всіх документів, передбачених пунктом 2 цього Порядку;

невідповідності умов зовнішньоекономічного контракту (договору) законодавству у сфері зовнішньоекономічної діяльності та кон'юнктурі світового ринку;

застосування до суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності України або до його іноземного контрагента спеціальних санкцій згідно із статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», що діють на момент звернення щодо реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору);

заборони з боку іноземних держав на ввезення на їх митну територію відходів та брухту чорних металів, брухту легованих чорних металів та брухту кольорових металів походженням з України;

існування доказів порушення суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності України або його іноземним контрагентом законодавства в сфері зовнішньоекономічної діяльності;

невідповідності даних інформаційної картки зовнішньоекономічного контракту (договору) даним такого контракту (договору).

Згідно пункту 8 Порядку, у разі відмови в реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору) заявнику направляється мотивований лист.

Заявник має право доопрацювати документи згідно з вимогами цього Порядку. У цьому разі розгляд документів продовжується на термін до внесення заявником доопрацьованих документів.

Заявник має право оскаржити відмову в реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору) в порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, виходячи з наведених положень, які регулюють спірні правовідносини, Мінекономрозвитку за результатом розгляду поданих суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності документів, приймає одне із можливих рішень, а саме: або рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору) на здійснення експортних операцій з металобрухтом. Будь-яких інших можливих дій законодавством не передбачено.

При цьому, системний аналіз змісту пунктів 3 та 6 Порядку дає суду підстави дійти висновку про те, що, зокрема, рішення (лист) про відмову у реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору) має бути мотивованим та містити посилання на підстави такої відмови, які є вичерпними.

В той же час, враховуючи викладені вище фактичні обставини справи, відповідачем, за результатом розгляду поданих позивачем документів на реєстрацію зовнішньоекономічного контракту, не було прийнято відповідного рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору) на здійснення експортних операцій з металобрухтом, чим порушено вимоги пункту 3 Порядку.

Листування, яке здійснювалося відповідачем на адресу позивача за результатом розгляду поданих ним документів, суд не сприймає як рішення про відмову у реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору), оскілки воно не містить посилань на вичерпні підстави такої відмови, а лише містить роз'яснення законодавства у сфері спірних правовідносин та посилання на графік роботи відповідача.

Також, суд критично сприймає посилання відповідача на Положення про порядок роботи в Міністерстві економіки України з матеріалами, що подані суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності для отримання документів дозвільного характеру, затверджене наказом Міністерства економіки України від 27.01.2007 р. № 14, оскільки Положення № 14 є внутрішнім документом Мінекономрозвитку та розповсюджується виключено на його працівників.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивачем порушено порядок подання відповідних документів, а саме: документи направлені ним поштою, а не подані наручно, оскільки Законом та Порядком такі обмеження не передбачені. При цьому враховує, що надіслані поштою документи, відповідачем позивачу не поверталися та без розгляду у зв'язку з наведеним не залишалися.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про допущення відповідачем спірної протиправної бездіяльності та, відповідно, про наявність підстав для задоволення вимоги позивач щодо визнання бездіяльності Мінекономрозвитку щодо не видання картки реєстрації-обліку зовнішньоекономічного контракту або не надання мотивованого листа з оригіналами документів ТОВ «Київпромрегіон» направлених разом з супровідним листом вих. №20/08 від 20.08.2015 року протиправною.

В той же час, щодо позовної вимоги про зобов'язання Мінекономрозвитку вчинити дії, а саме видати картку реєстрації-обліку зовнішньоекономічного контракту або надати мотивований лист разом з оригіналами документів ТОВ «Київпромрегіон» направлених разом з супровідним листом вих. №20/08 від 20.08.2015 року, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося раніше, реєстрація або відмова у реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору) на здійснення експортних операцій з металобрухтом здійснюється Мінекономрозвитку шляхом прийняття відповідного рішення у формі видачі картки реєстрації-обліку зовнішньоекономічного контракту (договору) при реєстрації та мотивованого листа у разі відмови, отже належить до виключної компетенції відповідача, тобто є його дискреційними повноваженнями.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на положення частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти будь-яке рішення.

Аналогічна правова позиція підтверджується численною судовою практикою, зокрема, постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 року № П-278/10, встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.07.2014 року у справі № К/800/62158/13 встановлено, що суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином, вимога позивача про зобов'язання Мінекономрозвитку вчинити дії, а саме видати картку реєстрації-обліку зовнішньоекономічного контракту або надати мотивований лист разом з оригіналами документів ТОВ «Київпромрегіон» направлених разом з супровідним листом вих. №20/08 від 20.08.2015 року, задоволенню не підлягає.

В той же час, за правилами частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи, що відповідачем не взято до уваги положення Закону та Порядку, якими закріплений порядок розгляду документів, поданих суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності для реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору) на експорт брухту чорних металів, брухту легованих чорних металів та брухту кольорових металів та прийняття за результатом їх розгляду відповідного рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору) на здійснення експортних операцій з металобрухтом, з метою повного захисту прав та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача розглянути подані позивачем документи, направлені разом з супровідним листом вих. №20/08 від 20.08.2015 року та прийняти рішення за результатом їх розгляду відповідно до вимог Порядку реєстрації зовнішньоекономічних контрактів (договорів) на здійснення експортних операцій з металобрухтом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 року № 155.

За правилами частини 1 статті 9, частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У свою чергу, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, належним чином не виконаний обов'язок щодо доказування з урахуванням вимог встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київпромрегіон» задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо не видання картки реєстрації-обліку зовнішньоекономічного контракту або не наданні мотивованого листа з оригіналами документів ТОВ «Київпромрегіон» направлених разом з супровідним листом вих. №20/08 від 20.08.2015 року протиправною.

Зобов'язати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розглянути подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Київпромрегіон» документи направлені разом з супровідним листом вих. №20/08 від 20.08.2015 року та прийняти рішення за результатом їх розгляду відповідно до вимог Порядку реєстрації зовнішньоекономічних контрактів (договорів) на здійснення експортних операцій з металобрухтом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 року № 155.

В іншій частині відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов