Справа № 748/1161/16-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 748/1161/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Хоменко Л.В.,
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Сорочка Є.О., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернігові Департаменту патрульної поліції Курочкіна Антона Олександровича, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування Постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У зв'язку з неприбуттям жодного з представників осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 2 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Третьою особою подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, Постанову суду першої інстанції в її резолютивній частині змінити.

Відповідачем прийнято Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 17 травня 2016 року серії ПС2 № 659014, якою до Позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. на користь держави.

Як вбачається із зазначеної Постанови, керуючи транспортним засобом Ford Focus Комбі - В, номерний знак НОМЕР_1, 17 травня 2016 року о 13 год. 35 хв. у м. Чернігові по проспекту Миру, 209 Позивач здійснив зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.п. 15.9 (и) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з пунктом 15.9. и) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (надалі - Правила), зупинка забороняється, зокрема ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо у місці виїзду.

Відповідно до пункту 1.10. Правил, прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Як вбачається з повідомлення Комунального шляхо-будівельного підприємтсва від 07 липня 2016 року № 273 (а.с. 33), асфальтована ділянка дороги, яка прилягає до проїзної частини проспекту Миру між будинками №209 та №215 є виїздом з прилеглої внутрішньоквартальної прибудинкової території.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з оскарженої Постанови, Позивач здійснив зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, чим порушив 15.9 и ПДР України, проте доказів, що відстань між місцем зупинки транспортного засобу та перехрещенням менше 10 метрів, як визначено у п. 15.9. и) Правил, не надано.

Враховуючи, що Відповідачем не надано доказів правомірності прийнятої постанови від 17 травня 2016 року, тому зазначена Постанова про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладення на нього адміністративного стягнення у сумі 255 грн. підлягає скасуванню.

Проте, судом першої інстанції помилково здійснено розподіл судових витрат, тому як відповідно до частини четвертої ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року №8073-X, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даної позовної заяви до адміністративного суду, а тому Позивачем його сплачено помилково.

Згідно з п. 2 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за №1650/24182 (надалі - Порядок), визначено процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії.

Відповідно до абзацу 7 п. 5 Порядку, заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Згідно зі ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є, зокрема, правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

У зв'язку із зазначеним, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але частково з помилковим застосуванням норм процесуального права, тому колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє частково, а Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2016 року в її резолютивній частині змінює.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 201, 205, 206, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково, Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2016 року змінити. Виключити з Постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2016 року абзац третій її резолютивної частини.

В іншій частині Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Сорочко Є.О.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Сорочко Є.О.

Кузьменко В. В.