Справа № 2а-16181/12/2670
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, представників Всеукраїнської громадської організації «Товариство українських офіцерів» та ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2013 року у справі № 2а-16181/12/2670 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України, за участю третіх осіб - Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Житлової комісії гарнізону міста Києва про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України, Міністра оборони України, за участю третіх осіб - Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Житлової комісії гарнізону міста Києва про визнання протиправними дій та бездіяльності Міністра оборони України, що порушують законне право позивача на забезпечення житлом для постійного проживання; зобов'язання Міноборони та Міністра оборони України забезпечити реалізацію законного права позивача та його сім'ї на безоплатне забезпечення житлом для постійного проживання та зобов'язання останніх вжити дієвих заходів з приводу такого забезпечення; зобов'язання забезпечити позивача та його сім'ю житлом для постійного проживання в місті Києві невідкладно - на черговому засіданні житлової комісії гарнізону м. Києва або при поступленні такого.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2013 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено частково: визнано дії та бездіяльність Міноборони, що порушують законне право ОСОБА_2 на забезпечення житлом для постійного проживання, зобов'язано Міноборони вжити заходи щодо забезпечення реалізації права ОСОБА_2 та його сім'ї на безоплатне житло для постійного проживання.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.08.2014 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 року, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2013 року залишено в силі.

21.01.2015 року заявник звернувся до суду із заявою про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2013 року у справі № 2а-16181/12/2670 за нововиявленими обставинами.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю ухвалою від 31 травня 2016 року в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2013 року у справі № 2а-16181/12/2670 - відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2, представники Всеукраїнської громадської організації «Товариство українських офіцерів» та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2016 року та постановити нову про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2013 року у справі № 2а-16181/12/2670. На думку апелянта, зазначену ухвалу суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду не підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Згідно з п. 1, 5, ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Наявність цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі та суду.

Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи не є підставою для перегляду справ.

Відтак, істотні для справи обставини - це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Як убачається з матеріалів справи, як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на існування істотних для справи обставин, що не могли бути відомі ні суду, ні позивачу під час розгляду справи, які стали відомі йому з отриманого бюлетеня «Про результати аудиту ефективності використання коштів Державного бюджету України, передбачених Міністерству оборони України на будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України». Даний бюлетень підготовлено за матеріалами Звіту про результати аудиту ефективності використання коштів Державного бюджету України, передбачених Міністерству оборони України на будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України у 2013 - 2015 роках та стану реалізації рекомендацій, наданих Колегією Рахункової палати України.

Заявник зазначив, що Рахунковою палатою України встановлено порушення відповідачами вимог чинного законодавства, які стосуються питань забезпечення житлом військовослужбовців, ветеранів та осіб, звільнених з військової служби; зловживання, які мають безпосереднє відношення до заявника за результатами реалізації коштів з Державного бюджету України на будівництво (придбання) та розподілу житлової площі в Міноборони та ЗСУ.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що бюлетень «Про результати аудиту ефективності використання коштів Державного бюджету України, передбачених Міністерству оборони України на будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України», складений у 2015 році. Тобто, обставини, викладені у бюлетені Рахункової палати України, встановлені після прийняття судом першої інстанції постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2013 року та не могли бути відомі ні сторонам, ні суду під час розгляду справи № 2а-16181/12/2670.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені обставини у бюлетені, які стосуються порушення відповідачами вимог чинного законодавства з питань забезпечення житлом військовослужбовців, ветеранів та осіб, звільнених з військової служби, та зловживання, які мають безпосереднє відношення до позивача за результатами реалізації коштів з Державного бюджету України на будівництво (придбання) та розподілу житлової площі в Міноборони та ЗСУ можуть бути підставою для подальших дій з метою вирішення питання про забезпечення позивача та його сім'ї на безоплатне забезпечення житлом.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами суду першої інстанції, що викладені в заяві обставини не можуть бути визнані істотними обставинами в розумінні ст. 245 КАС України, що свідчить про відсутність підстав для скасування постанови суду, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представників Всеукраїнської громадської організації «Товариство українських офіцерів» та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 26.09.2016 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.