Справа № 808/755/16
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Справа № 808/755/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі судового засідання Фесик А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_2

до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції

про визнання дій незаконними, скасування постанови про арешт майна та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить: визнати дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ щодо накладення арешту на все майно та оголошення розшуку майна ОСОБА_2 незаконними; скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук майна боржника від 15.10.2015 та 16.11.2015, винесені Ленінським ВДВС Запорізького МУЮ; зобов'язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Запорізького МУЮ зняти арешт з всього майна та легкового автомобіля марки ВАЗ 111830, 2006 року випуску, синього кольору, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, накладені постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2015 та 16.11.2015 ВП № 48985453; зобов'язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Запорізького МУЮ зняти розшук з легкового автомобіля марки ВАЗ 111830, 2006 року випуску, синього кольору, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 накладений постановою про розшук майна боржника від 16.11.2015 ВП № 48985453; судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Позивач зазначає, що 15.10.2015 старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Кривда Ю.В. було відкрито виконавче провадження № 48985453 по стягненню з позивача, (боржника) ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 72736,43 грн. Виконавче провадження було відкрито на виконання виконавчого напису нотаріусу м. Дніпропетровська Бондар І.М. № 4434 від 21.08.2015 року. Також 15.10.2015 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно боржника, позивача за даним позовом. 16.11.2015 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 48985453, відповідно до якої було накладено арешт на легковий автомобіль марки ВАЗ 111830, 2006 року випуску, синього кольору, державний номер НОМЕР_1, а також постанову про розшук майна боржника, згідно з якою вказаний автомобіль оголосили в розшук. Постановою Ленінського ВДВС від 16.11.2015 року, було зупинено ВП № 48985453 у зв'язку з розшуком вищевказаного автомобіля. Крім того зазначає, що постанова про відкриття вищевказаного виконавчого провадження позивачем не отримувалась, оскільки він мешкає АДРЕСА_1, а не за адресою, яку відповідач отримав у відповіді від АІС «Автомобіль» та виконавчому написі. Про відкриття виконавчого провадження позивач дізнався лише 19.02.2016 та 25.02.2016 йому було надано можливість для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Тому відповідач позбавив позивача права на добровільне виконання виконавчого документа. Таким чином, позивач вважає незаконними вищевказані постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та розшук майна на адресу боржника. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову від 15.03.2016 року, в яких зазначає, що старшим державним виконавцем Кривдою Ю.В. на підставі виконавчого напису № 4434, виданого 21.08.2015 приватним нотаріусом Бондар І.М., було відкрито виконавче провадження від 15.10.2015 та постанову направлено за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі 20.10.2015 рекомендованим листом (згідно реєстру відправки), а саме: АДРЕСА_2. 16.11.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку було направлено до МРЕВ, для виконання. Крім того, 16.11.2015 винесено постанову про розшук транспортного засобу боржника, оскільки його місцезнаходження невідоме. У зв'язку з недостатнім фінансуванням державної виконавчої служби, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також постанова про оголошення розшуку майна боржника була направлена тільки органам, які реєструють майно (без направлення сторонам), що порушує п.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд уточнити їх та визнати дії відповідача протиправними, і позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача до судових засідань не з'явився. Просив розглянути справу без його участі. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову позивача у повному обсязі, з огляду на наступне.

У відповідності до частини 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі по тексту - «Закон») державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.25 Закону, копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ч.1 ст.31 Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною 1 ст.28 Закону передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Матеріалами справи встановлено, що постановою від 15.10.2015 старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Кривда Ю.В. було відкрито виконавче провадження № 48985453 по стягненню з позивача, (боржника) ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 72736,43 грн. та боржнику визначено строк для самостійного виконання вищевказаного виконавчого документа до 21.10.2015 року. Виконавче провадження було відкрито на виконання виконавчого напису нотаріусу м. Дніпропетровська Бондар І.М. № 4434 від 21.08.2015 року. Також, 15.10.2015, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно боржника, позивача за даним позовом. 16.11.2015 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 48985453, відповідно до якої було накладено арешт на легковий автомобіль марки ВАЗ 111830, 2006 року випуску, синього кольору, державний номер НОМЕР_1, а також постанову про розшук майна боржника, згідно з якою вказаний автомобіль оголосили в розшук. Постановою Ленінського ВДВС від 16.11.2015 року, було зупинено ВП № 48985453 у зв'язку з розшуком вищевказаного автомобіля. Проте, доказів про отримання ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження відповідачем надано не було, так само як і відсутні докази отримання відповідних постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук транспортного засобу боржника, відповідачем не надано, що вказує на відсутність правових підстав для здійснення виконавчих дій.

Окрім того, ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.03.2016 року, у справі № 334/1593/16-ц, провадження 2/337/1691/16 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», 3-ті особи Ленінський ВДВС Запорізького МУЮ, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відкрито провадження та розгляд справи призначено на 18.04.2016.

Відповідач стверджує про неможливість скасування вказаних арештів саме через невиконання позивачем в повному обсязі рішення, згідно з виконавчими документами.

Також слід зазначити, що згідно ч.1 ст.27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.32 Закону заходами примусового виконання рішення, серед іншого, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника.

За приписами ч.ч.1,2 ст.52 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Але оскільки не було дотримано строків та порядку направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, у зв'язку із чим позивача було позбавлено можливості виконати рішення у добровільному порядку та скористатись іншим правами боржника, передбаченими Законом, були відсутні і правові підстави для початку примусового виконання рішення, а саме шляхом накладення арешту на усе майно позивача. Тим більше, що відповідачем не надано доказів того, що в позивача, як боржника, були відсутні грошові кошти, на які в першу чергу звертається стягнення.

Оскільки арешт скасовується судом, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині зобов'язання Ленінського ВДВС ЗМУЮ вчинити усі необхідні дії, направлені на зняття арешту та заборони відчуження, накладеного згідно постанови старшого державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Кривда Ю.В. від 16.11.2015 року на автомобіль марки ВАЗ 111830, 2006 року випуску, синього кольору, д.н. НОМЕР_1, який зареєстровано за ОСОБА_2.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Стаття 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв всупереч вищезазначеним нормам Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.94,102,158- 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про визнання дій протиправними, скасування постанови про арешт майна та зобов'язання вчинити певні дії-задовольнити.

Визнати дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ щодо накладення арешту на все майно та оголошення розшуку майна ОСОБА_2 протиправними.

Скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2015 та про розшук майна боржника від 16.11.2015 винесені Ленінським ВДВС Запорізького МУЮ відносно ОСОБА_2.

Зобов'язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Запорізького МУЮ зняти арешт з всього майна та легкового автомобіля марки ВАЗ 111830, 2006 року випуску, синього кольору, державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_2, накладені постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.10.2015 та 16.11.2015 ВП № 48985453.

Зобов'язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Запорізького МУЮ зняти розшук з легкового автомобіля марки ВАЗ 111830, 2006 року випуску, синього кольору, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, накладений постановою про розшук майна боржника від 16.11.2015 ВП № 48985453.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко