Справа № 404/8137/13-а(2-а/404/2/16)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2016 рокусправа № 404/8137/13-а(2-а/404/2/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.
суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.
за участю секретаря судового засідання: Федосєєвій Ю.В.
за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Ковбасюка А.В., представника відповідача 1 Барчака А.О., розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 травня 2016 року по справі № 404/8137/13-а(2-а/404/2/16) за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області, Кіровоградського міського військового комісаріату, Кіровоградського обласного Військового Комісаріату, Управління поліції охорони в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Кіровоградського міського військового комісаріату (далі відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач 3 або ГУ ПФУ), Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (далі відповідач 4 або УМВС), Управління поліції охорони в Кіровоградській області (далі відповідач 5), Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі відповідач 6 або ГУ НП),в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати неправомірною відмову відповідача 1 та 2 у призначенні йому пенсії за вислугу років, оформлену листом від 16 березня 2006 року № 1171, з рекомендацією звернутися до органів внутрішніх справ; визнати неправомірною відмову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області №12/М-41 від 01.03.2007 року у призначенні йому пенсії за вислугу років; визнати неправомірною відмову Відділу Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області №19/4-М-26 від 29.08.2006 року у призначенні йому пенсії за вислугу років та у виплаті пенсії в період з 10.03.2006 року по 31.12.2006 року; визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області № 458/М.11 від 18.07.2013 року у виплаті йому пенсії за вислугу років; а також: зобов`язати відповідачів 1 та 2, на підставі частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян», передати його заяву про призначення пенсії за вислугу років від 02.03.2006 року у п`ятиденний строк до Управління поліції охорони в Кіровоградській області (правонаступник Відділу Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області) та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, правонаступником якого є Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, при цьому вважати, що датою відправлення його заяви є 07.03.2006 року; зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області та Управління поліції охорони в Кіровоградській області: сформувати пенсійну справу ОСОБА_1 , призначити йому пенсію за вислугу років з 10.03.2006 року, нарахувати та виплатити йому пенсію за вислугу років з 10.03.2006 року по 31.12.2006 року включно; зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області та Управління поліції охорони в Кіровоградській області, керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року N1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» передати за формою, що затверджується Пенсійним фондом України пенсійну справу ОСОБА_1 з 01 січня 2007 року до Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області прийняти пенсійну справу ОСОБА_1 з 01.01.2007 року від Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області і Управління поліції охорони в Кіровоградській області та продовжити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2007 року безстроково.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 травня 2016 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт посилається на порушення його прав Кіровоградським ОВК, до якого він звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років в період, коли пункт "б" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" діяв у редакції, що не містила обов`язкової умови для призначення пенсії за вислугу років досягнення 45-річного віку на день звільнення. Крім того зауважує, що повноваження щодо вирішення питання стосовно призначення пенсії за вислугою років особам, зокрема, особам звільнених з військової служби відносилось до компетенції саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати рішення суду.

Представник відповідача 1 заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити в силі.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що останню необхідно задовольнити частково з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до записів з трудової книжки з 17.10.1979 по 19.06.1992 року (звільнений в запас) проходив службу в Збройних силах СРСР та України. З 19.04.1993 по 12.04.1995 року (відповідно до витягу з наказу по ВДСО при УМВС України в Кіровоградській області за останнім місцем служби від 11.04.1995 №27 о/с, позивач звільнений з органів МВС України за власним бажанням) позивач проходив службу в органах МВС України. Загальний трудовий стаж складає більше 26 років, з них військовий стаж складає 12 років 6 місяців, з урахуванням проходження служби в органах МВС України - 13 років 8 місяців.

02.03.2006 року позивач звернувся до Кіровоградського ОВК із заявою про призначення пільгової пенсії за вислугу років у відповідності до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (т.1, а.с.11).

10.03.2006 позивачу виповнилось 45 років.

Листом № 1171 від 16.03.2006 Кіровоградський ОВК з посиланням на наказ ВДСО при УМВС України в області №27 л/с від 11.04.1995 року (наказ про звільнення позивача) повідомив ОСОБА_1 про необхідність звернення у відомство за місцем останньої служби (т.1, а.с.10 ). Відповідь позивач отримав фактично в липні 2006 р.

04.08.2006 позивач звернувся до кадрового відділу Державної служби охорони при УМВС в Кіровоградській області із заявою про призначення йому пенсії.

Листом від 29.08.2006 №19/4-М-26 Відділ Державної служби охорони при Управлінні МВС України в Кіровоградській області повідомив позивача про відсутність правових підстав для призначення пенсії, оскільки на день звільнення з органів внутрішніх справ позивач не мав 45-ти річного віку і заява подана ним після введення в дію Закону «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» (а.с.13).

05.02.2007 позивач звернувся до Управління МВС України в Кіровоградській області щодо призначення йому пенсії, проте отримав відповідь №12/М-41 від 01.03.2007 про доцільність звернення до Управління пенсійного фонду України у зв`язку із змінами законодавства (а.с.16-17).

Листом №458/М-11 від 18.07.2013, за дорученням прокуратури області, на скаргу позивача від 14.06.2013, Головне управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило позивача про відсутність правових підстав для призначення йому пенсії, оскільки на момент звільнення з військової служби він не досяг 45-ти річного віку (а.с.38).

Вказані обставини не є спірними.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості. При цьому суд зазначив, що відмова ВДСО у 2006 році в призначенні пенсії позивачу є протиправною, проте вимога не підлягає задоволенню, оскільки з 01.01.2007 р. повноваження з призначення та виплати пенсії перейшли до ГПФУ, а на обліку там позивач не перебуває. Оскільки строк звернення до суду з вимогами про оскарження дій відповідачів та зобов`язання вчинити їх дії сплинув, вимоги не можуть бути задоволені. Також не підлягають задоволенню вимоги до ГУПФУ, оскільки в межах обґрунтування позову цей відповідач не порушував прав позивача.

Колегія суддів постанову суду першої інстанції вважає необґрунтованою з наступних міркувань.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про безпідставність висновків суду першої інстанції стосовно того, що позивач вже звертався до суду з таким самим позовом та на тих самих підставах в частині вимог, пред`явлених до відповідачів 1 та 2. Так, у даній справі позовні вимоги стосуються протиправності відмови призначити пенсію за вислугу років, оформлену листом від 16 березня 2006 року № 1171, та зобов`язання передати заяву позивача, в той час як у справі № 2-а-1171-07, на яку послався суд першої інстанції, розглядались вимоги про зобов`язання призначити пенсію. Отже, з огляду на те, що даний позов з вказаною вимогою не є тотожним позову, який розглядався Кіровським районним судом м. Кіровограда у 2007 році і щодо якого винесено судове рішення (постанова Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 листопада 2007 року у справі № 2-а-1171-07), підстав для закриття провадження у справі в цій частині не вбачається.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з даним позовом звернувся до суду 04 вересня 2013 року.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині визнання неправомірною відмову відповідача 1 та 2 у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, оформлену листом від 16 березня 2006 року № 1171; визнання неправомірною відмову Управління МВС України в Кіровоградській області №12/М-41 від 01.03.2007 року у призначенні йому пенсії за вислугу років; визнання неправомірною відмову ВДСО при УМВС в Кіровоградській області №19/4-М-26 від 29.08.2006 року у призначенні йому пенсії за вислугу років стосуються дій, про які позивач дізнався при отриманні відповідних листів. Після отримання таких листів до часу звернення позивача до суду із позовом сплинуло декілька років, тому позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду і жодних поважних причин його пропуску позивачем не наведено.

З тих самих підстав суд апеляційної інстанції вважає, що поза строком звернення до суду знаходяться і правовідносини, яких стосуються позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідачів 1 та 2 передати заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років від 02.03.2006 року до Управління поліції охорони в Кіровоградській області (правонаступник ВДСО при УМВС) та УМВС в Кіровоградській області, правонаступником якого є ГУНП в Кіровоградській області, а також зобов`язання УМВС в Кіровоградській області, ГУ НП в Кіровоградській області та УПО в Кіровоградській області призначити йому пенсію за вислугу років з 10.03.2006 року; нарахувати та виплатити йому пенсію за вислугу років з 10.03.2006 року по 31.12.2006 року включно.

Отже, вказані позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду з підстав пропуску позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду за захистом свої прав, свобод та інтересів.

Посилання позивача на приписи ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» щодо незастосування строків до правовідносин з виплати пенсії суд апеляційної інстанції вважає недоречними, оскільки вказана норма регулює питання виплати нарахованих пенсій, що не були виплачені з вини ПФУ, в той час як позивачу пенсія не призначалась і не нараховувалась.

Вирішуючи питання про наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугою років на підставі п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ), колегія суддів зазначає наступне.

Закон № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Умови призначення пенсії за вислугу років визначено статтею 12 цього ж Закону.

Редакція пункту «б» зазначеної статті змінювалась, міняючи при цьому умови і підстави виникнення права на пенсію за вислугу років, зокрема, умову призначення пенсії - досягнення 45-річного віку на час звільнення зі служби.

У певний час існували положення статті, за якими військовослужбовець міг звільнитися зі служби і раніше, але при досягненні ним 45-річного віку йому могла бути призначена пенсія за вислугу років за наявності інших обов`язкових умов.

Так, відповідно до пункту «б» зазначеної статті (в редакції, що діяла на момент досягнення позивачем 45-річного віку), право на пенсію за вислугу років мали особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли 45-річного віку, крім осіб, позбавлених військових або спеціальних звань, а також звільнених із служби у зв`язку з засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

Законом України від 4 квітня 2006 року № 3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» (далі - Закон № 3591-IV) внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема, змінено назву цього Закону, зміст і редакцію окремих статей та доповнено його новими статтями. Так, статтю 12 викладено в іншій редакції, зокрема пункт «б» цієї статті передбачає, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Аналіз наведених правових норм дає змогу колегії суддів дійти висновку, що незалежно від підстав та часу звільнення, правом на призначення пенсії за вислугу років користувалися перелічені в ст.12 Закону № 2262-XII особи (військовослужбовці), які досягли на час звернення за призначенням пенсії 45-річного віку (до набрання чинності Законом України від 4 квітня 2006 року № 3591-IV) та мали загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

При цьому колегія суддів виходить з того, що правовідносини щодо пенсійного забезпечення позивача виникають не в момент його звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на призначення пенсії.

Отже, оскільки на час досягнення позивачем віку 45 років (на 10 березня 2006 р.) останній мав достатній загальний та спеціальний стаж і на цей час діяла редакція пункту «б» статті 12 Закону № 2262-XII, яка давала позивачу право на призначення пенсії за вислугою років, то подальші зміни в законодавстві не можуть позбавити позивача цього досягнутого права на пенсійне забезпечення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, викладену в листі № 458/М-11 від 18.07.2013 року щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії за вислугою років, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Вирішуючи питання про відновлення порушеного права позивача на призначення пенсії за вислугою років колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

При цьому статтею 11 КАС України суду надано право виходу за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З 01.01.2007 року функції з призначення та виплати пенсій особам, яким пенсія призначена на підставі Закону України № 2262, передано органам Пенсійного фонду України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» затверджено Порядок передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, який в свою чергу визначає механізм передачі органам Пенсійного фонду України від Міноборони, МВС та інших органів, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України № 2262, функцій з призначення і виплати пенсій (далі - передача функцій з призначення і виплати пенсій).

Відповідно до вимог вказаної Постанови КМУ № 1522 від 02.11.2006 року відповідні органи зобов`язано забезпечити проведення інвентаризації пенсійних справ, виплатних та інших документів, необхідних для виконання функцій з призначення та виплати пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам та мічманам та передачу їх до 01.01.2007 року до органів Пенсійного фонду України та виплату пенсій до визначеного строку.

Отже, на теперішній час УМВС, ГУ НП або УПО в Кіровоградській області не є органами, до повноважень яких віднесено функцію з призначення пенсій та формування пенсійної справи особи, тому вимоги про зобов`язання вчинити їх такі дії є необґрунтованими.

В той же час, згідно пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженому Постановою Пенсійного фонду від 30.01.2007 р. № 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, …, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, /…/ (далі - міністерства та інші органи).

В свою чергу на підставі Інструкції, затвердженої Наказом МВС від 25.06.2013 № 611 "Про окремі питання організації роботи із соціальних виплат в органах внутрішніх справ України" визначено, що робота з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, звільненим зі служби, та членам їх сімей здійснюється відповідними структурними підрозділами фінансового та кадрового забезпечення головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (пункт 2.1).

Пунктом 2.3.1 цієї Інструкції встановлено, що на уповноважений структурний підрозділ покладаються підготовка та подання до територіальних органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій військовослужбовцям Національної гвардії України, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, звільненим зі служби, та членам їх сімей.

Таким чином, законодавство визначено механізм, за яким позивач позбавлений можливості самостійно подати заяву про призначення пенсії за вислугою років до ГУ ПФУ. Така заява подається через відповідний підрозділ МВС, яким у даних правовідносинах є УМВС в Кіровоградській області, на який покладено обов`язок з підготовки та подання до територіальних органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій.

За таких обставин, з метою ефективного та повного захисту прав позивача, колегія суддів вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати УМВС в Кіровоградській області підготувати та подати до ГУ ПФУ в Кіровоградській області документи для призначення пенсії за вислугою років стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Із заявою про це позивач звертався до відповідача ще в 2007 році.

Оскільки необхідною умовою для виплати позивачу пенсії за вислугою років ГУ ПФУ є або передача відповідної пенсійної справи, за якою здійснювалась виплата пенсії, або прийняття ГУ ПФУ рішення про призначення пенсії, прийняте за заявою особи про призначення пенсії, що надійшла від уповноважених органів МВС разом із відповідними документами, в той час як судом встановлено, що такі документи до ГУ ПФУ на час розгляду судом справи не надходили та рішення про відмову в призначення пенсії не приймалось, то у позивача в цій частині позовних вимог відсутній об`єкт судового захисту, отже ця позовна вимога є передчасною і задоволенню не підлягає.

Що стосується вимог про зобов`язання вчинити певні дії ГУ НП в Кіровоградській області та УПО в Кіровоградській області, то вони задоволенню не підлягають, оскільки ці установи не є учасниками спірних правовідносин, ними права позивача не порушувались і до їх компетенції не відносяться дії, які б могли поновити права позивача.

Таким чином, постанова суду першої інстанції винесена без повного з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи, та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення спору, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 травня 2016 року по справі № 404/8137/13-а(2-а/404/2/16) скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними відмови ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Відділу Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про відмову в призначенні пенсії, а також про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Управління поліції охорони в Кіровоградській області вчинити певні дії залишити без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Управління поліції охорони в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання неправомірними відмови та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, викладену в листі № 458/М-11 від 18.07.2013 року, щодо права позивача на призначення пенсії за вислугою років.

Зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області документи для призначення пенсії за вислугою років стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлено 23 вересня 2016 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко