Справа № 820/1940/16
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 р.Справа № 820/1940/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Межирицького А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2016р. по справі № 820/1940/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Сіті-Інвест-Буд"

до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БК "Сіті-Інвест-Буд" (далі за текстом - ТОВ "БК "Сіті-Інвест-Буд", позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (правонаступником якої є Центральна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, далі за текстом - відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 22.09.2015 року, реєстраційний номер та ухилення від укладання договору про визнання електронних документів №151020153 в період часу з 23.10.2015 року по 20.11.2015 року;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.03.2016 р. №000831210 Західної ОДПІ у м.Харкові ГУ ДФС у Харківській області, яким застосовано штраф у розмірі 53229 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції у м.Харкові Головного управління ДФС у Харківській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 22.09.2015 року №220920152, реєстраційний номер та ухилення від укладання договору про визнання електронних документів №151020153 в період часу з 23.10.2015 р. по 20.11.2015 р.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 28.03.2016 року №000831210.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.09.2015 р. між позивачем та Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області укладено договір №151020152, реєстраційний номер , про визнання електронних документів з метою спрощення надання податкової звітності з використанням телекомунікаційних каналів зв'язку (а.с.33-34). Цей договір направлений позивачем 22.09.2015 року засобами телекомунікаційного зв'язку до Державної фіскальної служби України та прийнятий і погоджений, що підтверджується квитанцією № 2 (а.с.35).

Центром сертифікації ключів ТОВ "БК "Сіті-Інвест-Буд" сформовані та видані сертифікати підписувача ЕЦП із строком чинності з 14.04.2015 р. по 13.04.2016 р. (а.с.38-41).

19.10.2015 року засобами телекомунікаційного зв'язку позивачем направлено до Західної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період вересень 2015 року (а.с. 42-45). Однак, декларацію не прийнято на центральному рівні, з посиланням на те, що підприємством не укладено договір про визнання електронної звітності, що підтверджується квитанцією № 1 (а.с. 46).

26.10.2015 р. на адресу позивача надійшов лист від Західної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області №3375/10/20-33-11-03-06, без зазначення дати, в якому повідомлялося, що укладений між позивачем та відповідачем договір про визнання електронних документів № від 22.09.2015 р., у зв'язку з проведенням інвентаризації договорів розірвано в односторонньому порядку згідно розділу ІІІ, п.5.3, 6.4 наказу ДПА України "Про надання електронної податкової звітності" від 10.04.2008 №233 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011). (а.с.36).

Судом також встановлено, що 23.10.2015 року позивачем, за допомогою засобів телекомунікаційного зв'язку, направлено до Західної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області договір № 151020153 про визнання електронних документів (а.с. 48-50). Однак, вищевказаний договір не прийнятий, з посиланням на те, що підприємство не знаходиться за своїм місцезнаходженням, що підтверджується квитанцією № 2 (а.с. 51).

02.11.2015 року ТОВ "БК "Сіті-Інвест-Буд" подало державному реєстратору реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу (а.с.52), та 03.11.2015 року повторно надіслало договір № 151020153 про визнання електронних документів до Західної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області. (а.с.52-53).

03.11.2015 року квитанцією №2 позивача повідомлено, що документ не прийнято, у зв'язку з виявленими помилками, а саме: "недостовірна інформація про посадову особу контролюючого органу, в особі якої укладається договір" (а.с. 56).

Позивачем 09.11.2015 року знову направлено новий договір про визнання електронних документів, але документ не прийнятий контролюючим органом, з тих же причин (а.с.57-60).

13.11.2015 року ТОВ "БК "Сіті-Інвест-Буд" вчетверте за допомогою засобів телекомунікаційного зв'язку направлено договір про визнання електронних документів №151020153, який був прийнятий та підписаний відповідачем, як зазначено в квитанції №2 від 20.11.2015 року (а.с. 61-64).

У зв'язку з неможливістю позивачем раніше реалізувати своє право на подання податкової звітності засобами електронного зв'язку в електронній формі, яке передбачено п.3 ч.3 ст.49 Податкового кодексу України, позивач лише 20.11.2015 року, після укладення договору про визнання електронних документів, зареєстрував у Західній ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області податкові накладні №1 від 30.10.2015 р. на суму ПДВ 461590 грн. та №2 від 30.10.2015 р. на суму ПДВ 70706 грн. (а.с. 65, 66).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 19.10.2015 року засобами телекомунікаційного зв'язку направлено до Західної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період вересень 2015 року (а.с. 42-45). Однак, декларацію не прийнято на центральному рівні, з посиланням на те, що підприємством не укладено договір про визнання електронної звітності, що підтверджується квитанцією № 1 (а.с. 46).

Відповідно до положень п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання.

Відповідно до п. 48.3 ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити, зокрема, місцезнаходження (місце проживання) платника податків.

Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу (п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України ).

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію датою її фактичного отримання контролюючим органом (п.49.9 ст. 49 Податкового кодексу України).

Як вбачається з листа від Західної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області №3375/10/20-33-11-03-06, без зазначення дати, який надійшов на адресу позивача 26.10.2015 р., відповідачем повідомлялось, що укладений між позивачем та відповідачем договір про визнання електронних документів № від 22.09.2015 р., у зв'язку з проведенням інвентаризації договорів розірвано в односторонньому порядку згідно розділу ІІІ, п.5.3, 6.4 наказу ДПА України "Про надання електронної податкової звітності" від 10.04.2008 №233 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011). (а.с.36).

23.10.2015 року позивачем, за допомогою засобів телекомунікаційного зв'язку, направлено до Західної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області договір № 151020153 про визнання електронних документів (а.с. 48-50). Між тим, вищевказаний договір не прийнятий, з посиланням на те, що підприємство не знаходиться за своїм місцезнаходженням, що підтверджується квитанцією № 2 (а.с. 51).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місцезнаходження ТОВ "БК "Сіті-Інвест-Буд" визначено проспект Ілліча, б. 77, кімн. 33, м. Харків, 61020 (а.с. 9).

На момент виникнення спірних правовідносин позивачем не змінено місцезнаходження, а саме статус відомостей про юридичну особу підтверджено.

02.11.2015 року ТОВ "БК "Сіті-Інвест-Буд" подав державному реєстратору реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу (а.с.52), та 03.11.2015 року повторно надіслав договір № 151020153 про визнання електронних документів до Західної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області. (а.с.52-53). Між тим, 03.11.2015 року квитанцією №2 позивача повідомлено, що документ не прийнято, у зв'язку з виявленими помилками, а саме: "недостовірна інформація про посадову особу контролюючого органу, в особі якої укладається договір" (а.с. 56).

Позивачем 09.11.2015 року знову направлено новий договір про визнання електронних документів, але документ не прийнятий контролюючим органом, з тих же причин (а.с.57-60).

13.11.2015 року ТОВ "БК "Сіті-Інвест-Буд" вчетверте за допомогою засобів телекомунікаційного зв'язку направлено договір про визнання електронних документів №151020153, який був прийнятий та підписаний відповідачем, як зазначено в квитанції №2 від 20.11.2015 року (а.с. 61-64).

Відповідно до п. 49.10 ст. 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларації з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висування будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

За приписами п. 49.13 ст. 43 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Виходячи з аналізу викладених норм, відмова контролюючого органу (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації з підстав не передбачених приписами Податкового кодексу України не допускається, отже, відповідачем безпідставно та без дотримання норм діючого законодавства відмовлено ТОВ "БК "Сіті-Інвест-Буд" у прийняті податкової декларації за вересень 2015 року.

Також колегія суддів вважає протиправними дії відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 22.09.2015 року, реєстраційний номер та ухилення від укладання договору про визнання електронних документів №151020153 в період часу з 23.10.2015 року по 20.11.2015 року, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та Західною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було укладено договір №220920152 від 22.09.2015 р. про визнання електронних документів з метою спрощення надання податкової звітності з використанням телекомунікаційних каналів зв'язку

У відповідно до п. 1 цього договору предметом договору є визнання податкових документів поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі-ЕЦП) до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно п. 6 зазначеного договору про визнання елеронних документів визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

З моменту укладання договору усі попередні домовленості та укладені правочини між платником податків та органом ДПС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність.

Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

У разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Отже, умовами договору визначено, що контролюючий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у двох випадках: ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; зміна позивачем місця реєстрації.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місцезнаходження ТОВ "БК "Сіті-Інвест-Буд" визначено проспект Ілліча, б. 77, кімн. 33, м. Харків, 61020 (а.с. 9).

Відповідно до абз.2 п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, у податковій накладній зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, до яких, зокрема, відноситься: ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку.

Згідно податкової декларації з ПДВ за вересень 2015 року позивачем зазначено місцезнаходження: проспект Ілліча, б. 77, кімн. 33, м. Харків, 61020 (а.с. 42).

Відповідно до п. 12.2 розд. ХІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011р. № 1588, при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

У разі неможливості вручення платнику податків довідки, свідоцтва, листа чи будь-якого іншого документа, надісланого контролюючим органом, у зв'язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) замість акта перевірки місцезнаходження (місця проживання) платника податків оформляється довідка про неможливість вручення документа платнику податків із зазначенням причин та додаванням відповідних документів (за наявності). Заміна акта довідкою не проводиться, якщо іншими нормативно-правовими актами передбачено складання акта.

Акт перевірки місцезнаходження платника податків або довідка про неможливість вручення документа платнику податків не складається працівниками контролюючих органів, якщо до Єдиного державного реєстру внесено запис про відсутність платника податків за місцезнаходженням. (п. 12.3 розд. ХІІ Порядку).

Щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою. (п. 12.4 розд. ХІІ Порядку).

Згідно з абзацом першим п. 12.5 розд. ХІІ Порядку, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Повідомлення за формою № 18-ОПП надсилається державному реєстратору поштовим відправленням або в електронному вигляді у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та Центрального контролюючого органу.

В ході судового розгляду, відповідачем не надано жодного доказу щодо ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або відсутності позивача за місцезнаходженням, що могло бути підставою для одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів.

Відповідно до п.45.2 ст.45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 1 ст. 16, ч. ч. 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, єдиним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (далі - ЄДР).

Поряд з цим, відповідно до наявного у матеріалах справи витягу з ЄДР, на дату розірвання договору відомості про юридичну особу - позивача є підтвердженими.

Крім того, 02.11.2015 року ТОВ "БК "Сіті-Інвест-Буд" подав державному реєстратору реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу (а.с.52), та 03.11.2015 року повторно надіслав договір № 151020153 про визнання електронних документів до Західної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області. (а.с.52-53)

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, укладеного з позивачем 22.09.2015 року.

Отже, при розірванні договору про визнання електронних документів відповідач діяв не на підставі, не у межах наділених законодавцем повноважень та не у спосіб, встановлений чинним законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Західної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС України у Харківській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 22.09.2015 року, реєстраційний номер та ухилення від укладання договору про визнання електронних документів №151020153 в період часу з 23.10.2015 року по 20.11.2015 року належить задовольнити.

Щодо позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Західної ОДПІ у м.Харкові ГУ ДФС у Харківській області від 28.03.2016 р. №000831210 , яким застосовано штраф у розмірі 53229 грн. за порушення підприємством ТОВ "БК "Сіті-Інвест-Буд" п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних при виникненні податкових зобов'язань за період жовтень 2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2015 р. у позивача виникли податкові зобов'язання з ПДВ по взаємовідносинах з ДП "Південна залізниця" на підставі податкових накладних №1 від 30.10.2015 р. на суму 2769450.00 грн. (у т.ч. ПДВ - 461590,00 грн.) та №2 від 30.210.2015 р. на суму 424236,00грн. (у т.ч. ПДВ - 70706,00 грн.) (а.с.65, 66), строк реєстрації яких до 14.11.2015 р. Вказані податкові накладні фактично зареєстровані 20.11.2015 року.

Обов'язок реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних закріплений в п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

З огляду на вказані положення Податкового кодексу України та наказу ДПА України від 10.04.2008 р. №233, обов'язковою передумовою для виконання платником податків свого обов'язку по реєстрації податкових накладних є наявність укладеного договору про визнання електронних документів.

Враховуючи встановлення в ході судового розгляду справи, що внаслідок неправомірних дій відповідача щодо одностороннього розірвання договору про надання електронних документів з позивачем, останній фактично був позбавлений можливості своєчасно виконати свій обов'язок по реєстрації податкових накладних, то притягнення ТОВ "БК "Сіті-Інвест-Буд" до відповідальності у вигляді штрафу є протиправним, а податкове повідомлення-рішення №000831210 від 28.03.2016 р. - незаконним та необгрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, з урахуванням приписів ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірність дій щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 22.09.2015 року та ухилення від укладання договору про визнання електронних документів №151020153 в період часу з 23.10.2015 року по 20.11.2015 року, а також законність податкового повідомлення-рішення від 28.03.2016 р. №000831210.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглянувши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2016 року апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду до моменту прийняття судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду юридичною особою позову немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1378 гривень.

При поданні апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2016 року апелянту необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1515,80 грн (1378*110%).

Відповідно до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь особи, що подала апеляційну скаргу суб'єкта владних повноважень, якому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору в розмірі 1515,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2016р. по справі № 820/1940/16 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (61166, м. Харків, пр. Науки, 9, ) судовий збір у розмірі 1515 грн. 80 коп. (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять гривень 80 копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Шевцова Н.В.
Судді Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 23.09.2016 р.