Справа № 813/1757/16
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року № 813/1757/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Булавко О.З.

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - Воробець І.Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу від 10.05.2016 року за №456-о «Про звільнення ОСОБА_3.», виданого начальником Львівської митниці Л.І.Прокіпчуком на підставі п.4 ч.1 ст.87, п.1 ч.2 ст.65, ст. 66, 67 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року; поновлення на посаді заступника начальника управління адміністрування митних платежів Львівської митниці ДФС та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в матеріалах службових перевірок відсутні будь-які докази невиконання позивачем чинного законодавства та посадової інструкції, відсутні пропозиції з приводу притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Крім того, вважає, що до його повноважень не входило здійснення контролю за фото фіксацією характеристик товару, їх класифікації відповідно до УКТЗЕД в режимі експорту. Також вважає, що ним було виконано обов'язок щодо виконання розпорядження Львівської митниці ДФС від 23.03.2016 року №32, оскільки виконання цього розпорядження було покладено на підлеглого. Підставою позовних вимог є і те, що, на думку позивача, відповідачем порушено строки притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити.

Відповідач в письмових запереченнях на позов зазначає, що позивачем належним чином не виконувались посадові обов'язки у зв'язку з чим було порушено пункти 2.1, 2.4, 2.15 Посадової інструкції заступника начальника управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС, підпунктами 3.6.1, 3.6.3, 3.6.5 Положення про Управління адміністрування митних платежів Львівської митниці ДФС. Також, відповідач вважає, що ним не було порушено строків притягнення до дисциплінарної відповідальності, які передбачені ч.3 ст.65 Закону України «Про державну службу».

Представник відповідача дав аналогічні пояснення, просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив таке.

Наказом Львівської митниці ДФС від 10.05.2016 року за №456-о за порушення Присяги державного службовця, передбаченої статтею 17 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХХІ, в частині сумлінного виконання своїх обов'язків, зокрема, передбачених пунктами 2.1, 2.4, 2.15 Посадової інструкції заступника начальника управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС, затвердженої в.о. начальника Львівської митниці ДФС29.07.2015 року та підпунктів 3.6.1, 3.6.3, 3.6.4 Положення про Управління адміністрування митних платежів Львівської митниці ДФС, затвердженого наказом Львівської митниці ДФС від 18.03.2016 року №152, відповідно до діючого на даний час Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ, а саме п.4 ч.1 ст.87, п.1 ч.2 ст.65, ст.ст. 66, 67, припинено державну службу заступнику начальника управління адміністрування митних платежів Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 в перший день після закінчення перебування у стані тимчасової непрацездатності.

Підставою для прийняття такого наказу було, зокрема, подання дисциплінарної комісії від 10.05.2016 року.

Як вбачається зі змісту подання позивачем - заступником начальника управління адміністрування митних платежів Львівської митниці ДФС - несумлінно виконувались службові обов'язки в частині здійснення контролю за вивчення посадовими особами митниці основних документів, які підтверджують митну вартість товарів та передбачених п.2 ст.53 МК України, фото фіксації характеристик товару, зазначених у опис митних декларацій, здійснення митних оформлень товарів з рівнем митної вартості, нижчим ніж ціни, які публікуються загально визнаними інформаційними агентствами, а також без проведення порівняння заявленої митної вартості товарів з наявною у митниці інформацією попередніх митних декларацій.

Також, в поданні зазначено, що позивачем не забезпечено надання до 01.04.2016 року в управління організації митного контролю митниці пропозицій про товари щодо яких існує ризик декларування не за своїм найменуванням або кодом УКТЗЕД, та які можуть бути ідентифіковані в результаті лабораторної перевірки, чим порушено вимоги п.1 розпорядження Львівської митниці ДФС від 23.03.2016 року №32 «Про організацію надання пропозицій до профілів ризику щодо експертних досліджень», виданого на виконання вимог наказу Держаної фіскальної служби України від 02.03.2016 року «Про організацію надання пропозицій до профілів ризику щодо експертних досліджень».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Як передбачено ч.1 ст.65 Закону України «Про державну службу» 10 грудня 2015 року №889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками у відповідності до положень п.1 ч.2 згаданої статті є порушення Присяги державного службовця.

Як передбачено ч.1 ст.36 згаданого Закону, особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту:

«Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов'язки».

Як вбачається зі змісту спірного наказу та подання відповідач пов'язує дисциплінарний проступок з несумлінним виконанням службових обов'язків заступника начальника управління адміністрування митних платежів Львівської митниці ДФС.

В матеріалах справи наявна трудова книжка позивача серії АТ-V №7573408 та вкладиш до трудової книжки серії АА №232342 зі змісту яких вбачається, що з 21.08.2015 року по 12.03.2016 року позивач обіймав посаду начальника відділу митної вартості управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання.

При цьому, як вбачається зі змісту спірного наказу та подання, йому ставиться у вину несумлінне виконання обов'язків, які передбачені пунктами 2.1, 2.4, 2.15 Посадової інструкції заступника начальника управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС, тобто посадової інструкції, яка визначає службові обов'язки іншої посадової особи.

Більше того, оформлення митних декларацій, які зазначені у поданні, відбувалось протягом січня - лютого 2016 року, в той час коли позивач не обіймав посади заступника начальника управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС.

Наведені обставини дозволяють суду прийти до висновку, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за несумлінне виконання службових обов'язків, які входили до повноважень заступника начальника управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС, а не до повноважень начальника відділу митної вартості управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання, яку обіймав він.

При цьому, судом не надається правова оцінка оформленню митних декларацій, оскільки позивач не мав обов'язку щодо здійснення контролю за вивченням посадовими особами митниці основних документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Що стосується не забезпечення надання до 01.04.2016 року в управління організації митного контролю митниці пропозицій про товари щодо яких існує ризик декларування не за своїм найменуванням або кодом УКТЗЕД, та які можуть бути ідентифіковані в результаті лабораторної перевірки.

В матеріалах справи наявний контроль від 02.03.2016 року №198, який за дорученням позивача було покладено на ОСОБА_5, відтак, ОСОБА_3, як заступник начальника управління адміністрування митних платежів Львівської митниці ДФС (обіймав дану посаду з 12.03.2016 року) вжив заходів для забезпечення надання відповідної інформації.

Додатково слід зазначити, що звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Як передбачено ч.1 ст.67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Як наслідок, припинення державної служби на підставі п.1 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» є крайнім заходом відповідальності державного службовця за порушення службової дисципліни, а неможливість застосування до посадової особи митної служби України дисциплінарних стягнень аж до звільнення з митного органу має бути мотивовано.

Наведені обставини у своїй сукупності дозволяють суду констатувати те, що звільнення позивача відбулося без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття спірного наказу: не встановлено які саме посадові обов'язки було ним порушено, чи вчинене порушення можна кваліфікувати як порушення присяги та чи дисциплінарне стягнення відповідає характеру і тяжкості вчиненого порушення.

Як наслідок звільнення позивача не може вважатись правомірним.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання позивача на порушення строків притягнення до дисциплінарної відповідальності з урахуванням положень ч.3 ст.65 Закону України «Про державну службу».

У відповідності до положень ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Також, враховуючи положення абзацу другого п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, позивача належить поновити з 24.05.2016 року.

Крім того, у відповідності до положень ч.2 ст.235 КЗпП України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

При цьому, у відповідності до підп. «з» п.1, п.5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, основою для визначення середнього заробітку є середньоденна (годинна) заробітна плата.

В матеріалах справи наявна довідка №13-7005/40-200 від 07.072016 року зі змісту якої вбачається, що середньоденний розмір заробітної плати позивача становить 374 грн. 37 коп. з урахуванням податків та обов'язкових платежів, а середньомісячна - 7113 грн. 00 коп. також з урахуванням податків та обов'язкових платежів.

Визначаючи кількість днів, за які належить стягнути середній заробіток за вимушений прогул, судом враховано період з 24.05.2016 року по 26.09.2016 року та лист Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 року №10846/0/14-15/13. Така кількість днів становить 87.

З врахуванням викладеного, сума, які підлягає стягненню, дорівнює 32570 грн. 19 коп., за виключенням податків та обов'язкових платежів, а середньомісячна заробітна плата, становить 7113 грн. 00 коп., теж за виключенням податків та обов'язкових платежів.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про обгрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Крім того, постанова в частині поновлення та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню в силу положень ст.256 КАС України.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці ДФС від 10.05.2016 року за №456-о «Про звільнення ОСОБА_3.».

3. Поновити ОСОБА_3 на посаді заступника начальника управління адміністрування митних платежів Львівської митниці ДФС з 24.05.2016 року.

4. Стягнути з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 32570 грн. 19 коп. (тридцять дві п'ятсот сімдесят гривень дев'ятнадцять копійок) середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за виключенням податків та інших обов'язкових платежів.

5. Постанова в частині поновлення ОСОБА_3 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 7113 грн. 00 коп. (сім тисяч сто тринадцять гривень), за виключенням податків та інших обов'язкових платежів, підлягає негайному виконанню.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню двадцять копійок) сплаченого судового збору.

7. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

8. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27 вересня 2016 року.

Суддя В.Я.Мартинюк