Справа № 804/311/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 р. справа № 804/311/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Павловського Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити пені дії, -
13 січня 2016 року виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулася в суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання допустити уповноважених фахівців Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до проведення перевірки з питань правомірності видачі та використання путівок на санаторно-курортне лікування працівниками та членами їх сімей за період з 01.04.2012 по 30.09.2015 роки.
Підставами позову є те, що при проведенні, згідно «Плану графіку проведення комплексних ревізій на 2015 рік», затвердженого наказом виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 09.12.2014 №448-ос, комплексної ревізії Васильківської міжрайонної виконавчої дирекції (МрВД) обласного відділення Фонду, зокрема в частині використання коштів Фонду на санаторно-курортне лікування застрахованих осіб та членів їх сімей, встановлений факт порушення законодавства страхувальником Фізичною особою - підприємцем, який використовує працю інших осіб на умовах трудового договору ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1, АДРЕСА_1), що спричинило необхідність проведення позапланової перевірки цього страхувальника.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив розглядати с праву у порядку письмового провадження.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін, відповідно до положень ч. 6 ст.128 КАС України, в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Для прийняття рішення щодо правомірності використання Відповідачем страхових коштів на санаторно-курортне лікування, Позивачу необхідно здійснити перевірку безпосередньо за місцем реєстрації ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), та за її результатами скласти акт.
При неодноразових виїздах з 22 по 24 вересня 2015 року за місцем реєстрації ФОП ОСОБА_1 був відсутній, що підтверджується Актами про відсутність страхувальника від 22, 23 та 24 вересня 2015 року; з 28 по 30 вересня 2015 року за вказаною адресою, фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 відмовлено фахівцям органу Фонду у допуску до перевірки, у зв'язку з чим складено Акт виходу за місцем реєстрації (юридичною/фактичною адресою) від 28.09.2015 р., Акт про відмову у допуску до перевірки від 30.09.2015р. та протокол про адміністративне правопорушення за ухилення від перевірки, які направлено рекомендованим листом на його адресу.
Неправомірні дії ФОП ОСОБА_1 з ухилення від виконання своїх обов'язків страхувальника щодо допуску посадових осіб органів Фонду до перевірок правильності використання страхових коштів з наданням необхідних документів, є свідомими та розцінюються як порушення страхувальником чинного законодавства.
Статтею 4 Закону України від 23.09.1999 №1105-ХІУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №1105), в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014 №77-УПІ (далі Закон №77), Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
Згідно з частинами 6, 8, 9 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1105-XIV до завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України, виконання функцій та завдань забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції та їх робочі органи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Нормативно-правові та розпорядчі акти Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності діють до затвердження відповідних рішень Фондом.
Пунктом 5.2. Інструкції № 29 визначено право посадових осіб органу Фонду перевіряти правомірність використання коштів Фонду на соціальні послуги, що надаються відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»; отримувати завірені страхувальником копії документів, що підтверджують наявність фактів порушень законодавства у даній сфері та інше.
Правовідносини, які склалися між Позивачем та Відповідачем, виникли у період дії Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 р. № 2240-ІІІ (далі Закон №2240), що діяв до 1 січня 2015 року та втратив чинність у зв'язку з набранням чинності Закону №77.
На виконання вимог п.1 ч.2 ст.27 Закону №2240 ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як платник страхових внесків (страхувальник) згідно з заявою від 13.02.2007 року в Васильківській МрВД, з правами, обов'язками та відповідальністю страхувальника, що встановлені чинним законодавством.
Відповідно до пункту 6.2. Інструкції № 29 страхувальник під час здійснення перевірки зобов'язаний:
- допускати посадових осіб органу Фонду до здійснення перевірки за умови дотримання порядку здійснення перевірки, передбаченого цією Інструкцією,та надавати необхідні для здійснення перевірки документи;
- надавати посадовим особам органу Фонду місце для здійснення перевірки, можливість користування зв'язком, комп'ютерною та копіювальною технікою (за наявності);
- надавати копії документів, засвідчені страхувальником, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час перевірки, відповідно до вимог законодавства;
- підписати акт перевірки або відмовитись із зазначенням причин такої відмови;
- одержувати примірник акта, рішення органу Фонду за результатами проведеної планової чи позапланової перевірки.
Чинним на даний час законодавством, зокрема пунктом 3 частини 1 статті 15 Закону № 1105 визначено обов'язок страхувальника під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем даних надавати посадовим особам Фонду необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки;
У свою чергу, статтею 10 Закону № 1105 передбачено право проводити перевірки страхувальників та покладений обов'язок здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при вирішені справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю, або частково.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 69, 71, 94, 128, 158 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити пені дії - задовольнити повністю.
Зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 допустити уповноважених фахівців Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до проведення перевірки з питань правомірності видачі та використання путівок на санаторно-курортне лікування працівниками та членами їх сімей за період з 01.04.2012 по 30.09.2015 роки.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі та розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.П. Павловський