Справа № 361/2850/16-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/2850/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Маценко Н.П., Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Сорочка Є.О., секретаря Видмеденко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління поліції охорони в Київській області на Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Київській області про визнання дій протиправним, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Категорія 1), що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 12.07.2000 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.8).

Як зазначено в адміністративному позові, Позивач звернувся до Відповідача із Заявою щодо проведення перерахунку заробітної плати за період виконання службових обов'язків в зоні відчуження м. Прип'ять відповідно до маршрутного листа №150/М-375 від 22.02.2012 року та приведення первинних документів у відповідність до розсекречених нормативно-правових актів, надання копії особового рахунку (розрахункову відомість) з виплати грошового забезпечення за 1986 рік та довідки про заробітну плату.

Відповідачем видано Позивачу Довідку від 30 квітня 2016 року №13/4-м-67, за формою затвердженою Постановою Державного комітету СРСР із праці та соціальних питань від 09.03.1988 року №122, копія якої також наявна в матеріалах справи (а.с.12), та з якої вбачається, що Позивач був безпосередньо зайнятий на роботах, що передбачені Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1986 року №1497-378 та Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 з 01 по 08 та з 11 до 21 листопада 1986 року включно в м. Прип'ять та, що час вказаної праці до 31 грудня 1987 року зараховується до стажу при нарахуванні пенсії у трьохкратному, а у 1988-1990 роках - у полуторному розмірі.

А як вбачається з Довідки Відповідача від 30 квітня 2016 року №13/3-м-67, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.11), за роботу в населених пунктах зони відчуження - м. Прип'ять за період з 01 по 08 та з 11 до 21 листопада 1986 року Позивачу виплачено заробітну плату в сумі 552 крб. 50 коп., у тому числі: оклад - 165 крб., з урахуванням коефіцієнта 5 відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7.

Як зазначено в Листі Міністерства праці та соціальної політики України (Мінпраці та соцполітики) від 13 квітня 2001 року №03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища», зокрема Листом Держкомпраці УРСР від 13.06.89 р. № 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 524-156 (v0524400-86), Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. № 665-195 (v0665400-86), Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 р. № 1497-378 (v1497400-87), розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс. Повідомлено також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року № 168-5 (168с-86-п), від 10 червня 1986 р. № 207-7 (207с-86-п), розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року № 530-рс (530-86-р), від 16 грудня 1986 року № 694-рс, від 6 січня 1988 р. № 12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: № 4с від 9 травня 1986 року, № 58с від 11 червня 1986 року, № 132с від 16 вересня 1986 року, № 179с від 25 грудня 1986 року, № 8с від 22 січня 1988 року. За Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.88 р. № 491-106 і розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 31.05.90 № ПП-22394 втратили чинність розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.86 р. № 1031-рс (v1031400-86) і абзац четвертий розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.86 р. № 964-рс (v0964400-86). Роз'яснення Держкомпраці СРСР від 15.09.86 р. № 0595 та лист Держкомпраці УРСР від 23.09.86 р. № 136 розсекречені. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Пунктом 1 Постанови Ради Міністрів СРСР, Всесоюзної центральної ради професійних союзів «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередження забруднення навколишнього середовища» від 5 червня 1985 року №665-195 (надалі - Постанова №665-195), зокрема встановлено, що за працівниками, які направлені в порядку переводу для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередження забруднення навколишнього середовища, зберігається середня заробітна плата (за винятком пільг для працівників в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостей); оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно в чотирьох-, трьох- та двократному розмірах, понад середньомісячної заробітної плати, виходячи з тарифної ставки (окладу), визначеної за основним місцем роботи.

Як вбачається з Довідки Відповідача від 30 квітня 2016 року №13/3-м-67 (а.с.11), за період роботи Позивача в зоні відчуження з 01 по 08 та з 11 до 21 листопада 1986 року оплата за підвищеними тарифними ставками (посадовими окладами) з урахуванням зони безпечності, провадилась виходячи з установленого у зоні відчуження 6-ти годинного робочого дня та 6-ти денного (36-годинного) робочого тижня, кратності - 4.

Згідно з Розпорядженням Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17.05.1986 р. №964-рс, у тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації і в зв'язку з цим не допускається для подальшої роботи в зазначених зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода, зокрема особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 крб.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання» 14.01.1998 року № 15/98-ВР, основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичних груп, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз; дозові межі індивідуального опромінення населення та критерії щільності забруднення ґрунтів на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються законами України та іншими нормативно-правовими актами. Як вбачається з примітки до частини 1 ст. 5 зазначеного закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року №1006-р, з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, дозволити МВС перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Перерахунок провести в межах фонду заробітної плати МВС; МВС, Мінсоцзахисту призначати і перераховувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з цим розпорядженням грошового утримання.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» від 07.05.1986 року № 524-156, виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, які виконують службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади по військовому чи спеціальному званню в подвійному розмірі. Особам офіцерського складу, начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ виплачувати, крім того, добові та забезпечувати їх безкоштовним харчуванням.

Згідно з п. 13 Постанови Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних союзів «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередження забруднення навколишнього середовища» від 10 червня 1986 року №207, пільги, передбачені Постановою №665-195, встановлюються з моменту аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до Постанови РМ СРСР, ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 та Постанови РМ УРСР і УРРПС від 10.06.1986 року № 207-7, встановлені добові у сумі 3 карбованці 50 коп.

Як вбачається з Листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29 жовтня 1992 року №09-3751/1032/Зк/13-412/308, в разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без врахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно законодавства. При цьому, визначена таким чином заробітна плата не індексується, не виплачується, а тільки враховується при нарахуванні пенсії.

А в Листі Мінсоцполітики від 09 червня 1995 року №224/8.13 зазначено, що підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Відповідачем при розрахунку оплати праці Позивачу не враховано подвійного розміру денної тарифної ставки за дні роботи (служби) в зоні відчуження, одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації та добових.

Згідно з частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Київській області залишити без задоволення, а Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено у повному обсязі 23.09.2016 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Сорочко Є.О.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Сорочко Є.О.

Кузьменко В. В.