Справа № 128/4304/15-а
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/4304/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючої судді Саєнко О.Б.,при секретарі Ільченко Ю.В.

за участю - позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Вінницької міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи ОСОБА_2 про визнання рішення неправомірним та зобовязати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2015 року позивач звернувся до Вінницького районного суду з вищевказаним адміністративним позовом, який мотивував тим, що відбуваючи покарання у Стрижавській ВК № 81 Вінникого району Вінницької області у вересні 2015 року він із заявою звернувся до Вінницької міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи (далі МСЕК ВОЦМСЕ) про встановлення йому групи інвалідності по факту захворювання інфекційною хворобою, для отримання соціального захисту щодо поліпшення своєї життєдіяльності в умовах несвободи. Вказує що, 18 вересня 2015 з МСЕК ВОЦМСЕ він отримав лист-відповідь за підписом голови ОСОБА_2, з відмовою у встановлення йому групи інвалідності. Після чого, позивач 24 вересня 2015 року звернувся з листом до Міністерства охорони здоровя, про оскарження рішення голови МСЕК ВОЦМСЕ ОСОБА_2, звідки відповіді не отримав. Тому , звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати рішення голови МСЕК ВОЦМСЕ ОСОБА_2 неправомірним та з відповідача стягнути витрати , які суд мусить зробити при розгляді справи, а його звільнити від сплати судових витрат.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та надав пояснення аналогічні зазначеним у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, суду показала, що займає посаду голови Вінницької міжрайонної МСЕК, особисто із заявою позивач не звертався до МСЕК ВОЦМСЕ для встановлення йому групи інвалідності. У вересні 2015 року був проведений консультативний огляд медичною службою СВК 81 засуджених на території багатопрофільної лікарні при СВК № 81, серед яких був і ОСОБА_1 Позивач протягом 2015 року Вінницької МСЕК з метою встановлення йому групи інвалідності не оглядався, жодних рішень щодо цього відповідачем не приймалося. Згідно до Постанови КМУ від 03.12.2009 р. за № 1317 передбачений чіткий порядок оскарження рішення МСЕК, який може бути застосований лише після огляду МСЕК, тому просить відмови у задоволені позову. У подальшому, відповідач, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності , просила відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_3 двічі у судове засідання нез*явися по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином.

Суд, з урахуванням міркування позивача , який наполягав проводити розгляд справи у відсутності свого представника, який неодноразово нез*являвся без поважних причин до судових засідань, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез*явившихся осіб.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши позов та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не обґрунтований та такий, що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, відбуває покарання в Стрижавський ВК № 81.

Відповідно до довідки від 22.09.2015 року виданої Стрижавською ВК № 81, ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку з приводу хронічних захворювань з діагнозом: Залишкові зміни після перенесеного турбекульозу легень (2007 р.). Стан після оперативного втручання (2010 р.) сегментарних резекцій верхівок обох легень. На даний час загальний стан здоровя засудженого задовільний (а.с. 9).

Згідно засідання ЛТК № 313 від 19.11.2013 року при Стрижавській ВК № 81 засуджений ОСОБА_1 визнаний інвалідом ІІІ групи терміном на 12 місяців, тобто до 19.11.2014 року (а.с. 10).

Відповідно до копії консультативного заключення від 22.10.2014 року виданого членами МСЕК ВОЦМСЕ, засудженому ОСОБА_1 на момент огляду підстав для встановлення групи інвалідності не встановлено. (а.с. 11).

З листа адресованого ОСОБА_1 15 .09.15 р. голови Вінницької міжрайонної МСЕК ОСОБА_2, вбачається , що ОСОБА_1В розяснено , що він був проконсультований та оглянутий Вінницькою міжрайонною МСЕК 03.11.2014 року на базі ВК-81.На момент огляду згідно до чинного законодавства підстав для встановлення групи інвалідності. У випадку погіршення стану , питання непрацездатності вирішується з начальником медчастини ВК-81. ( а.с.43)

Застосовуючи норми матеріального та процесуального право суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно до п. 15 розяснень, викладених в Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 року за № 8, вбачається , що у розумінні статті 1 Закону України від 6 жовтня 2005 року № 2961-IV "Про реабілітацію інвалідів в Україні" медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Статтею 3 Закону України від 21 березня 1991 року № 875-XII "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до підпункту 6.13 пункту 6 та абзацу двадцять третього підпункту 8.8 пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 467, Міністерство охорони здоров'я відповідно до покладених на нього завдань проводить медико-соціальну експертизу з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності особи та затверджує порядок її проведення.

Медико-соціальну експертизу відповідно до абзацу першого пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Комісії перебувають у віданні Міністерства охорони здоров'я України і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі; міські, міжрайонні, районні комісії (абзац третій пункту 4 згаданого Положення).

Абзац четвертий пункту 10 цього Положення визначає, що комісія складається з представників Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства соціальної політики України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби Служби безпеки України та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості та, у разі потреби, працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України від 6 жовтня 2005 року № 2961-IV "Про реабілітацію інвалідів в Україні" рішення медико-соціальних експертних комісій є обов'язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними установами незалежно від типу і форми власності.

Таким чином, рішення медико-соціальних експертних комісій спрямовані на забезпечення реалізації державної політики у сфері реабілітації інвалідів, створення правових, економічних, політичних, соціально-побутових і соціально-психологічних умов для задоволення їхніх потреб у відновленні здоров'я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності, а тому вони мають публічний характер та підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

З суті позовних вимог ОСОБА_1 вбачається , що він оскаржує як нормативно- правовий акт індивідуальної дії - лист голови Вінницької міжрайонної МСЕК ОСОБА_2, від 15 .09.15 р. ( а.с.43)

Юридична наука визначає, що нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Другу групу актів за критерієм юридичної природи складають індивідуальні акти. Останні стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами. З'ясування цієї обставини має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки індивідуальні акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

Крім того, при вирішенні справи судами повинно бути з'ясовано, які конкретно права та охоронювані законом інтереси позивача порушені таким нормативно-правовим актом індивідуальної дії.

Проаналізувавши лист голови Вінницької міжрайонної МСЕК ОСОБА_2, від 15 .09.15 р. скерований позивачу ОСОБА_1, суд дійшов до висновку , що його не можна вважати нормативно- правовим актом індивідуальної дії субєкту владних повноважень , оскільки цей лист носить розяснювальних характер щодо дії вчиненої 03.11.2014 року ( консультація та огляд позивача) , яка передувала цьому листу. А саме, цим листом позивачу розяснено , що він дійсно був проконсультований та оглянутий Вінницькою міжрайонною МСЕК 03.11.2014 року на базі Стрижавській ВК-81 та на момент огляду, згідно до чинного законодавства підстав для встановлення групи інвалідності не було. А також , позивачу розяснено , що у випадку погіршення стану , питання непрацездатності вирішується з начальником медчастини ВК-81( а.с.43) . Також суд вважає, що даний лист ніяким чином не порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, оскільки даний лист не перешкоджає йому на звернення у визначеним законом порядку для надання медичної допомоги або встановлення йому групи інвалідності , і у випадку отримання ним на підставі свого звернення рішення медико-соціальних експертних комісій щодо відмову у встановленні групи інвалідності , він має право оскаржити це рішення в суді в порядку адміністративного судочинства.

Тому, виходячи з вищенаведеного , суд дійшов до висновку , що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягає .

Керуючись ст.ст. 11 , 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Голови Вінницької міжрайонної медико-соціальної експертної комісії Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи ОСОБА_2 про визнання рішення неправомірним та зобовязати вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії повної постанови суду.

Повна постанова суду виготовлена 29 квітня 2016 року.

Суддя: