Справа № 447/1499/16-а
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 р. Справа № 876/6431/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Клюби В. В.

суддів: Кухтея Р. В., Яворського І. О.

з участю секретаря судового засідання Гелецького П. В.

представника особи, яка подала

апеляційну скаргу (позивача) ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Горуцьке» на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 29 липня 2016 року у справі №447/1499/16 а за адміністративним позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Горуцьке» до Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області про скасування рішення, -

УСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Горуцьке» звернулося до Миколаївського районного суду Львівської області з адміністративним позовом до Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області і просило скасувати рішення Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області №120 від 07 червня 2016 року «Про прийняття на баланс адмінбудинку Гірської сільської ради».

Позивач свої вимоги мотивував тим, що рішення відповідача про прийняття на баланс Гірською сільською радою адмінбудинку є неправомірним та таким, що суперечить нормам Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», оскільки згідно рішень зборів уповноважених у лютому 1992 року будинок було включено до основних засобів колгоспу ім. Мічуріна для паювання.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29 липня 2016 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. У поданій апеляційній скразі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у звязку з чим просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду по суті.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач посилається на те, що відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про місцеве самоврядування» та Рішення Конституційного Суду №19 рп/2011 від 14 грудня 2011 року завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Наявний спір носить характер публічно правового спору, так як позов предявленно до субєкта владних повноважень з приводу прийняття рішення при виконанні владних управлінських функцій.

Представник особи, яка подала апеляційну скаргу (позивача) підтримав в судовому засіданні доводи апеляційної скарги і вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, дійшовши висновку про цивільно правовий характер спору.

Представники відповідача не погодилися з апеляційною скаргою і вважають, що ухвала суду відповідає викладеним позивачем обставинам і положенням Кодексу адміністративного судочинства України.

Вислухавши доповідь судді доповідача, доводи в судовому засіданні представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, правильність застосування судом першої інстанції норм та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про відмову у відкритті провадження та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, тобто, під справою адміністративної юрисдикції слід розуміти публічно правовий спір. Проте у даному випадку спірне рішення прийняте відповідачем, як юридичною особою публічного права на виконання організаційно господарських повноважень щодо визначення правового режиму майна.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 07 червня 2016 року на VІІІ позачерговій сесії VІІ скликання Гірською сільською радою Миколаївського району Львівської області було прийняте рішення №120 Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області «Про прийняття на баланс адмінбудинку Гірської сільської ради», яким адміністративний будинок, що розташований в с. Гірське по вулиці Шевченка, 15 загальною балансовою вартістю 1 038 348 гривень, загальною площею 648,5 метра квадратного прийнято на баланс.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд виходить із такого.

Згідно ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтями 2, 4, 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено завдання адміністративного судочинства та порядок реалізації права на судовий захист у сфері публічно правових відносин. Зокрема, завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень при здійсненні ними владних управлінських функцій. Кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права та інтереси і на вказаний спір поширюється юрисдикція адміністративних судів. Тобто, адміністративним судам підсудні публічно правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

Тобто, завдання адміністративного судочинства обумовлюються його особливостями, які відрізняють його від інших видів судочинства.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Зміст та спрямованість правосуддя випливає із обовязку держави по забезпеченню прав і свобод людини. Завдання будь якого судочинства відображає його спрямованість, тобто кінцеву мету.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Фактично, переданий на розгляд адміністративного суду спір стосується права власності на адмінбудинок, який, на думку позивача належить співвласникам майна ВСГК «Горуцький».

Тобто, позивач звернувся до суду з позовом з приводу порушеного права на майно, яке виходячи із змісту спірного рішення, не визнається іншою особою, і бажаним для позивача результатом є захист приватного інтересу, а відтак даний спір не є публічно - правовим.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, а також те, що між позивачем та відповідачем даний спір виник щодо права власності на спірний будинок, дані правовідносини мають цивільно правовий характер і спір не повязаний безпосередньо із здійсненням владних повноважень. Тому дана справа не може бути розглянути в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу про адміністративне судочинство України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням характеру спірних правовідносин, змісту вимог позивача, викладених у предявленому адміністративному позові, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до законного і обґрунтованого висновку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання. При цьому, колегія суддів апеляційного суду не враховує посилання позивача на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду про повернення позовної заяви від 10 серпня 2016 року, так як висновок суду першої інстанції стосується предметної підсудності адміністративного позову.

Тому підстав, передбачених ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України для скасування ухвали суду першої інстанції і відповідно до задоволення апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 109, 159, 186, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Горуцьке» залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 29 липня 2016 року № 447/1499/16 а за адміністративним позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Горуцьке» до Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області про скасування рішення без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, а у випадку складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України у цей же строк з дня складення ухвали суду в повному обсязі безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Клюба

Судді: Р. В. Кухтей

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено 23 вересня 2016 року