Справа № 335/10010/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

(в порядку скороченого провадження)
27 вересня 2016 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справуза адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Вознесенському (Орджонікідзевському) районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,
06.09.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Вознесенському (Орджонікідзевському) районі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.
В позові вказав, що з 26.01.2005 року він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Вознесенському (Орджонікідзевському) районі та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, яка обчислена в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.
Згідно ст. 50-1 Закону України " Про прокуратуру» у вказаній редакції, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів " від 09.12.2015 №1013, внесено зміни до раніше прийнятих урядом нормативно-правових актів та з 01 грудня 2015 року підвищено посадові оклади працівників органів прокуратури, що згідно зі ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ є підставою для перерахунку пенсії за вислугу років.
З огляду на це, 19.08.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Вознесенському (Орджонікідзевському) районі із заявою про проведення з 1 січня 2016 року перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% місячного заробітку, долучи.вши довідку прокуратури Запорізької області №18-647вих.-16 від 17.08.2016 про заробітну плату.
Листом відповідача №239/х-9 від 29.08.2016 року у проведенні перерахунку пенсії відмовлено у зв'язку з тим, що «відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІП у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
Позивач вважає вказане рішення про відмову в перерахунку пенсії протиправним і таким, що порушує право на соціальний захист, у зв'язку з чим просив суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Вознесенському (Орджонікідзевському) районі у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-647вих.-16 від 17.08.2016 року - неправомірними, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Вознесенському (Орджонікідзевському) районі здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії, а саме у редакції Закону № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року), у розмірі 90 % від розміру моєї місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області №18-647вих.-16 від 17.08.2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.
Відповідач надав суду заперечення проти позову , в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що виплата пенсії позивачу здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства, з огляду на що підстави для поновлення виплати пенсії відсутні. З 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Просив відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою суду від 07.09.2016 року, відкрито скорочене провадження по справі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи та заперечення відповідача, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.
Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд приходить до висновку, що відповідачем не доведена в повній мірі правомірність їх дій з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 26.01.2005 року він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Вознесенському (Орджонікідзевському) районі та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, яка обчислена в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.
Згідно ст. 50-1 Закону України" Про прокуратуру»у вказаній редакції, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів " від 09.12.2015 №1013, внесено зміни до раніше прийнятих урядом нормативно-правових актів та з 01 грудня 2015 року підвищено посадові оклади працівників органів прокуратури, що згідно зі ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ є підставою для перерахунку пенсії за вислугу років.
З огляду на це, 19.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Вознесенському (Орджонікідзевському) районі із заявою про проведення з 1 січня 2016 року перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% місячного заробітку, долучивши довідку прокуратури Запорізької області №18-647вих.-16 від 17.08.2016 про заробітну плату.
Листом відповідача №239/х-9 від 29.08.2016 року у проведенні перерахунку пенсії відмовлено у зв'язку з тим, що «відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 50-1 Закону України " Про прокуратуру " № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Згідно вказаної норми Закону, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком, тобто згідно позивача з 01.01.2016 року.
Посилання відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є необґрунтованими також і тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.
Разом з цим, таке застосування норм права суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.
Згідно зі статей 22, 64 право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене Законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до Чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У вказаних рішеннях Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення № 5-рп/2002 від 20.03.2002 року).
Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.
Наведене відповідає правовим позиціям, висловленим Верховним Судом України по правах № 21» 348а13, № 21-445а13, які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.
У справах № 21-348а13 та № 21-445а13 Верховний Суд України, з метою усунення неоднакового застосування статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року зазначив, що умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ. При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Відповідно до ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Враховуючи зазначене вище, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу.
Відповідно до ст. 50-1 Закону 1789-ХІІ, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.
Ці зміни містять аналогічні за своїм змістом та сутністю положення, які вже були визнані неконституційними, щодо обмеження граничного розміру пенсії (рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005, від 09.07.2007 року № 6- рп/2007, від 22.05.2008 року № 10-рп/2008). При цьому, вказаними змінами законодавець ще більше звузив соціальні гарантії прокурорів, хоча однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування (частина 2 статті 22 Конституції України) чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів (частина 3 статті 22 Конституції України).
ОСОБА_1 пенсія призначена до набрання чинності Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIIIта «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, які обмежують граничний розмір моєї пенсії.
Відтак, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання провести перерахунок пенсії суд вважає підставними, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Перерахунок пенсії відповідач зобов'язаний провести на підставі документів пенсійної справи та додатково поданої довідки Прокуратури Запорізької області про заробіток для перерахунку пенсії за правилами частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми заробітку, без обмеження граничного розміру пенсії.
Посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №-213-VІІІ є неспроможними, оскільки вказаний Закон регулює питання призначення пенсій після 01.06.2015 року, а не їх перерахунок. Відповідно до судової практики України, процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорсько-слідчим працівникам, є ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в даному випадку в редакції на час призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 року у справі №21-420а13, стосовно внесених змін до Закону України «Про прокуратуру».
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність захисту права позивача шляхом визнання дій відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплаті пенсій неправомірними та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, що відповідає вимогам частини 2 статті 11 КАС України.
Аналізуючи сукупність усіх наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки положеннями статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно частин 1, 2 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
З позовною заявою позивач звернувся до суду 06.09.2016 року.
Вимоги позивача щодо перерахунку виплат здійснених за період з 01.01.2016 року по 06.03.2016 року знаходяться за межами шестимісячного терміну звернення до адміністративного суду. Матеріали справи не містять клопотання про поновлення строків звернення до суду та доказів про поважність причин пропуску строку на звернення з даними позовними вимогами
Тому суд вважає застосувати строк позовної давності та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 06.03.2016 року.
Вимоги позивача за період з 01.01.2016 року по 06.03.2016 року підлягають залишенню без розгляду на підставі частини 1 статті 100 КАС України,на чому також наполягає відповідач у своєму запереченні.
Частиною 1 ст. 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.
Крім того, враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку, що з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.
Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 94, 159-163, 183-2, 186 КАС України, -
П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Вознесенському (Орджонікідзевському) районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити частково.
Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-647вих.-16 від 17.08.2016 року - неправомірними.
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя здійснити з 06 березня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1, пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії, а саме у редакції Закону № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року), у розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області №18-647вих.-16 від 17.08.2016 року, без обмеження граничного розміру пенсії.
В частині вимог за період з 01.01.2016 року по 06.03.2016 року позовні вимоги залишити без розгляду.
Стягнути з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 - 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок судового збору.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: Ю.В.Апаллонова