Справа № 826/4030/16
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4030/16 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови, визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року позивач - ОСОБА_2, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в якому просить:

- визнати дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо відкриття виконавчого провадження № 49817013 протиправними;

- визнати протиправною бездіяльність щодо не направлення йому у встановлений законом строк постанов про:

відкриття виконавчого провадження № 49817013,

стягнення виконавчого збору;

стягнення витрат на проведення виконавчих дій;

звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 січня 2016 року та не встановлення строку для добровільного виконання рішення суду;

- скасувати постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчука К.П. у виконавчому провадженні № 49817013 про:

звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 січня 2016 року;

стягнення виконавчого збору в розмірі 814,93 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 200,0 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо не направлення йому у встановлений законом строк постанов державного виконавця від 14 січня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №49817013; про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, стягнення виконавчого збору в сумі 83,15 грн.; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у загальній сумі 9164,23 грн. у виконавчому провадженні №49817013. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно з'ясовано обставини справи.

У судове засідання з'явилися не всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року - скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем допущено бездіяльність щодо не направлення ОСОБА_2 у встановлений законом строк та спосіб вищевказаних постанов, відтак у цій частині позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Суд виходив з того, що відповідачем під час розгляду справи не надано доказів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, згідно п.2.ч.2 ст. 31 Закону №606, та належних доказів направлення позивачу копій постанов про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 січня 2016 року.

Водночас, з огляду на правомірність відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого документа - виконавчого листа № 826/6966/13, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва 02 лютого 2015 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу ЗСУ боргу в розмірі 8 149,30 грн., чинність постанов відповідача про стягнення з боржника виконавчого збору № 46625903 від 07 вересня 2015 року в розмірі 814,30 грн.; про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій № 46625903 від 25.10.2015 в розмірі 116,85 грн., суд дійшов висновку про правомірність прийняття відповідачем постанови №49817013 від 14 січня 2016 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою зобов'язано ГУ ПФУ у м. Києві утримувати із доходів боржника стягнення в розмірі 20 % до повного погашення боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 9 164,23 грн.

Колегія суддів не погоджується із такими висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №46625903 від 26 лютого 2015 року з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/6966/13 від 02 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Центра забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу ЗСУ боргу в розмірі 8 149,30 грн.

07 вересня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову № 46625903 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 814,30 грн.

19 жовтня 2015 до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві надійшла заява стягувача про направлення виконавчого листа до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві для стягнення боргу із пенсії боржника, оскільки боржник перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська 16.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову № 46625903 від 25 жовтня 2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 116,85 грн.

25 жовтня 2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 46625903, яку разом з оригіналом виконавчого листа, постановою про стягнення з боржника виконавчого збору та постановою про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, направлено для подальшого виконання до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49817013 від 14 січня 2016 року з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/6966/13 від 02 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Центра забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу ЗСУ боргу в розмірі 8 149,30 грн.

Також 14 січня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову № 49817013 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 83,15 грн.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову № 49817013 від 14 січня 2016 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою зобов'язано ГУ ПФУ у м. Києві утримувати із доходів боржника стягнення в розмірі 20 % до повного погашення боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 9 164,23 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо винесення оскаржуваних постанов та бездіяльність щодо не направлення їх на адресу позивача, а також оскаржувані постанови протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХІV в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи, щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Нормами ч.ч. 1 і 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. При цьому рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Такими виконавчими документами згідно зазначеної статті є, зокрема, виконавчі листи та постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства та обставини справи, відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було правомірно винесено постанову від 14 січня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 49817013 з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/6966/13 від 02 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Центра забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу ЗСУ боргу в розмірі 8 149,30 грн. Зокрема, державним виконавцем дотримано вимоги ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» в частині дотримання процедури та своєчасності відкриття виконавчого провадження; виконавче провадження відкрито на підставі документа визначеного ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції оцінку наведеним правовим нормам та обставинам справи не надав, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення позовної вимоги про визнання дій відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо відкриття виконавчого провадження №49817013 протиправними відсутні.

Водночас, колегія суддів вважає, що підлягає частковому задоволенню позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність щодо не направлення позивачу у встановлений законом строк постанов про: відкриття виконавчого провадження № 49817013, стягнення виконавчого збору; стягнення витрат на проведення виконавчих дій; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 січня 2016 року та не встановлення строку для добровільного виконання рішення суду.

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження №49817013 державним виконавцем було винесено постанови:

про відкриття провадження від 14 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу ЗСУ грошові кошти в розмірі 8 149,30 грн.,

про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 14 січня 2016 року в розмірі 83,15 грн.;

про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 січня 2016 року.

Тобто, в рамках виконавчого провадження №49817013 відсутня постанова про стягнення виконавчого збору, яку просить скасувати позивач, що автоматично тягне за собою відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Матеріали справи не містять доказів направлення державним виконавцем на адресу позивача постанови про відкриття виконавчого провадження від 14 січня 2016 року №49817013, постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 14 січня 2016 року та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 січня 2016 року, що є порушенням приписів ст.ст. 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Наведена обставина не була спростовано відповідачем в судовому засіданні як суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції.

За таких умов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем допущено бездіяльність щодо не направлення на адресу позивача у встановлений законом строк та спосіб вищевказаних постанов, відтак у цій частині позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині скасування постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчука К.П. у виконавчому провадженні № 49817013 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 січня 2016 року та постанов про стягнення виконавчого збору в розмірі 814,93 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 200,00 грн. суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як було встановлено судом, виконавче провадження №49817013 не містить в собі постанову про стягнення виконавчого збору, відтак, вимога про скасування постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 814,93 грн. задоволенню не підлягає, оскільки не є належним способом захисту порушених прав позивача.

В частині вимоги позивача про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 200,00 грн., суд апеляційної інстанції розцінює суму зазначену позивачем як описку та, з метою повного захисту порушених прав та інтересів, вважає, що позивач просить скасувати постанову державного виконавця від 14 січня 2016 року №49817013 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 83,15 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №606 у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 4 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату:

1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника;

2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій;

3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум;

4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини;

5) розміщення оголошення в засобах масової інформації;

6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень;

7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Наведені вище норми передбачають, що обов'язковою передумовою для початку примусового виконання рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, є направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження.

Зі змісту постанови про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 14 січня 2016 року вбачається, що державним виконавцем здійснено витрати на проведення виконавчих дій: плата за користування ЄДРВП 12,72х3=38,16 грн.; конверти з марками - 6,50х4 шт. = 26,00 грн.; аркуші формату А4-0,50х12 =6,00 грн.; використання оргтехніки - 12,99 грн., що в сумі склало 83,15 грн.

Як уже було встановлено, постанова про відкриття виконавчого провадження або інші документи державним виконавцем на адресу позивача не направлялись, у зв'язку із чим позивач наголошує, що витрати на конверти з марками не мали місця.

В свою чергу суд апеляційної інстанції зауважує, що надані відповідачем матеріали виконавчого провадження №49817013 не містять жодного доказу щодо здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання виконавчого документу і наявності внаслідок цього витрат на проведення виконавчих дій в тому об'ємі що зазначений в оскаржуваній постанові.

Наведеним обставинам судом першої інстанції оцінку надано не було.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені в постанові про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 14 січня 2016 року витрати на проведення виконавчих дій в сумі 83,15 грн. є недоведеними, не підтвердженими документально, що, в свою чергу, є підставою для скасування вказаної постанови.

Щодо скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 січня 2016 року № 49817013 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Матеріали справи свідчать, що оскаржувану постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 січня 2016 року №49817013 винесено державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у зв'язку з тим, що боржник у встановлений строк для самостійного виконання рішення не виконав.

Проте, як уже було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постанова про відкриття виконавчого провадження позивачу не направлялась, а, відповідно, останньому не було встановлено строк для самостійного виконання рішення. Тобто, у державного виконавця були відсутні підстави для прийняття рішення про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача, а відтак оскаржувана постанова є безпідставною та такою що підлягає скасуванню.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача про скасування постанов старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчука К.П. у виконавчому провадженні №49817013 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 січня 2016 року та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 83,15 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було не правильно встановлено обставини, що мають значення для справи, застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року - скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року - скасувати та ухвалити нову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо не направлення ОСОБА_2 у встановлений законом строк постанов від 14 січня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 49817013, про стягнення витрат на проведення виконавчих дій; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Скасувати постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Савчука К.П. у виконавчому провадженні №49817013 від 14 січня 2016 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 83,15 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.