Справа № 804/681/16
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2016 рокусправа № 804/681/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Хозгруп" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2016 р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хозгруп" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Хозгруп" звернулося з позовом до суду, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.09.2015 року № на 40 962,00 грн. податку на додану вартість і 10 240,50грн. штрафної санкції та податкове повідомлення-рішення № на зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 242 372,00 грн., прийняті Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2016 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду, товариство з обмеженою відповідальністю "ХОЗГРУП" звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю "ХОЗГРУП" 07.08.2007р. зареєстроване юридичною особою та перебуває на обліку Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Посадовими особами податкового органу, 27.07.2015 року, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Хозгруп" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість під час здійснення фінансово-господарських відносин з ТОВ "Олімпус Трейд" за грудень 2014 року, за результатами якої складено акт від 27.07.2015 року №619/04-62-22-3/35340372.

Відповідно до висновків вказаного акту податковим органом встановлено допущені позивачем порушення пп.14.1.202 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.198.3 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим ТОВ "Хозгруп" було неправомірно завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду в сумі 242372,00грн., а також занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду всього на суму - 40962,00грн.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення - рішення від 16.09.2015 року за №№, , за якими позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем на суму - 40962,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму - 10240,50грн. та зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 242372,00грн. відповідно.

Подані позивачем первинна та повторна скарги до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та до Державної фіскальної служби України відповідно, рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 19.11.2015р. та рішенням Державної фіскальної служби України від 20.01.2016 року, залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, щодо не підтвердження позивачем реальності господарських взаємовідносин з ТОВ "Олімпус Трейд" за грудень 2014 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п.200.3 ст.200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, у періоді що перевірявся, позивач мав взаємовідносини із ТОВ "Олімпус Трейд", в результаті яких 10.12.2014 року між ТОВ "Олімпус Трейд" (постачальник) та ТОВ "Хозгруп" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу №ДГ-16, за умовами якого визначено, що сторони уклали цей договір поставки про зобов'язання постачальника в порядку та на умовах, визначених у договорі, передати у власність покупцеві товар, а покупець зобов'язаний прийняти та оплатити визначений товар.

Від ТОВ "Олімпус Трейд" позивачу у грудні 2014 року, згідно видаткових накладних №РН-0000154 від 31.12.2014 року, №РН-0000155 від 31.12.2014 року, податкових накладних від 31.12.2014 року за №№54, 55 відповідно, передано товар (сайлентблок гумометалевий, гальма дискові автомобільні) на загальну суму 1 700 001,60грн. у тому числі ПДВ 283 333,60 грн.

Крім того, на підтвердження поставки вказаних товарно-матеріальних цінностей позивачем надано товарно-транспортну накладну №31/12-2 від 31.12.2014 року, договір №02/06-14 від 02.06.2014 року про транспортно-експедиційне обслуговування вантажів, наданих експедитору замовником, заявку на транспортно-експедиційне обслуговування №22/25/12-14 від 25.12.2014 року та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №7 від 31.12.2014 року.

Згідно наданих позивачем доказів, які містяться в матеріалах справи, придбаний товар на даний час частково переданий на реалізацію та частково числиться у товарних залишках ТОВ "Хозгруп".

Так, факт здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ "Олімпус Трейд" підтверджується наведеними вище відповідними первинними документами, які були в наявності у відповідача під час проведення перевірки та досліджувалися ним, що не заперечується відповідачем.

Вищевказані документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є документами первинного обліку.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У відповідності до ч.2 ст.9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення).

При цьому, висновків щодо невідповідності наданих ТОВ "Хозгруп" до перевірки документів первинного бухгалтерського обліку вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», або щодо інших порушень складання податкової звітності з податку на додану вартість, в тому числі й податкового кредиту з ПДВ, що зумовило б підстави для невизнання податкової звітності ТОВ "Хозгруп" з податку на додану вартість Акт перевірки від 27.07.2015 року не містить.

Щодо зазначених у акті податковим органом недоліків товарно-транспортних накладних суд апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити, що податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортних накладних. Факт відсутності у підприємства товарно-транспортних накладних на поставлений товар або наявність в таких накладних певних недоліків при наявності інших документів, які підтверджують факт його передачі покупцю, не є безумовною підставою, яка позбавляє підприємство права формування податкового кредиту.

При цьому, як вбачається з встановлених судом обставин справи та підтверджується наявними у ній доказами, у розглядуваному випадку висновок податкового органу про нереальність господарських операцій ТОВ "Хозгруп", мотивований порушеннями, допущеним контрагентом позивача, тобто третьою особою.

Так, матеріали справи свідчать, що висновок податкового органу сформований на підставі податкової інформації, викладеної у листі Костянтинівської ОДПІ ГУ Міндоходіву Донецькій області від 09.02.2015 року, щодо ТОВ "Олімпус Трейд" по взаємовідносинам з платниками податків за грудень 2014 року, якою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ТОВ "Олімпус Трейд" по взаємовідносинам з платниками податків за період грудень 2014 року.

Водночас, відповідачем не наведено доводів та не подано доказів, які безспірно б підтверджували недобросовісність саме позивача, як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності контрагента.

Тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що податкова інформація щодо контрагента позивача, на підставі якої встановлено допущені останніми порушення, не є підставою для позбавлення позивача права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки невиконання свого зобов'язання однією із сторін господарських відносин не може вважатись підтвердженням наявності мети ухилення від сплати податків та отримання податкової вигоди іншою стороною.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, а тому платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Окрім того, в силу закону наявна у податкового органу інформація щодо допущення порушень контрагентом позивача, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, позаяк така інформація не має преюдиціального значення та не є документами, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

Крім того, судом встановлено реальне здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями належно оформлених, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинних документів.

При вирішенні справи судом також враховано і правосуб'єктність сторін на час укладення спірних правочинів, зокрема, контрагент позивача на момент укладення договорів та оформлення податкових накладних був належним учасником цивільних та господарських правовідносин.

Також суд зазначає, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентом правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі ж якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Враховуючи викладене та з огляду на те, що позивач сформував податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, отриманих від контрагента, який мав спеціальну правосуб'єктність, а також реальність вчиненої господарської операції суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо неправомірності винесених Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог є помилковим, оскільки відповідно до положень п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції під час вирішення справи неповно з'ясував обставини справи та допустив порушення у застосуванні норм матеріального права, що регулює спірні правовідносини, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗГРУП" задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2016 р. - скасувати.

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗГРУП" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.09.2015 року № на 40 962,00 грн. податку на додану вартість і 10 240,50грн. штрафної санкції та податкове повідомлення-рішення № на зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 242 372,00 грн., прийняті Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова виготовлена 19.09.2016 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим