Справа № 819/403/16
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року Справа № 876/4104/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року по справі № 819/403/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільхлібпром" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В C Т А Н О В И В:

ТзОВ "Тернопільхлібпром" звернулося з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що відповідач при прийнятті оскаржуваної вимоги вийшов за межі своїх повноважень та порушив вимоги чинного законодавства.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Податкову вимогу № 4873-23 від 22 березня 2016 року Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільської області визнано протиправною та скасовано.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області, яка, покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що актом перевірки встановлено порушення позивачем податкового законодавства, яке полягає у несвоєчасній сплаті податку з доходів фізичних осіб у сумі 1152864,3 грн. під час виплати доходів на користь інших платників податку у вигляді зарплати та сформоване податкове повідомлення - рішення №5 від 06 квітня 2015 року. Рішенням суду вказане податкове - повідомлення рішення визнано протиправним та скасовано. При цьому, суд виходив з того, що сума податку з доходів фізичних осіб є узгодженою, а тому підлягає стягненню шляхом пред'явлення податкової вимоги.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що Тернопільською ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Тернопільхлібпром" з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності внесення до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 01.04.2012р. по 31.12.2013р.

Результати перевірки знайшли своє відображення в акті №2224/19-18-17-05/30836947 від 26 березня 2015 року.

На підставі вказаного акту, у зв'язку з порушенням товариством норм п.п.168.1.1, п.п.168.1.2, п.п. 168.1.5 та п.п.168.1.6 п. 168.1 ст.168 ПК України, було винесено податкове повідомлення - рішенням № 5 від 6 квітня 2015 року яким нараховано грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходу платника податків у вигляді зарплати у розмірі 1 152 864,30 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № 5 від 06 квітня 2015 року.

22 березня 2016 року відповідачем складено та надіслано позивачу податкову вимогу № 4873-23 про сплату 1145717,37 грн. податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач самостійно не здійснював декларування грошових зобов'язань у вказаному розмірі, сума боргу в розмірі 1 152 864 грн. 30 коп. з податку на доходи фізичних осіб не є узгодженим грошовим зобов'язанням, відтак не може рахуватись податковим боргом в розумінні ПК України.

Апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Згідно з п. 54.2 ст. 54 ПК України грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Відповідно до 168.1 - 168.1.5 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов'язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Підпунктом 168.1.6. пункту 168.1 статті 168 ПК України передбачено, що для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Апеляційним судом, в судовому засіданні, та з розрахунку повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб ТзОВ "Тернопільхлібпром" встановлено, що позивачем з квітня 2012 року по грудень 2014 року виплата заробітної плати проводилась через касу товариства. При цьому, позивачем було нараховано, але не сплачено до бюджету 1152864,30 грн. податку на доходи фізичних осіб.

З врахуванням переплати за податковими зобов'язаннями в розмірі 7146,93 грн., заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб станом на 22.03.2016 року становить 1145717,37 грн.

Вказана сума податку нарахована позивачем самостійно, а тому на думку апеляційного суду є узгодженою.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що, приймаючи податкову вимогу від 22 березня 2016 року № 4873-23, податковий орган діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, а тому вважає, що підстави для скасування такої податкової вимоги відсутні.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року по справі № 819/403/16 скасувати та прийняту нову постанову, відповідно до якої в задоволені позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільхлібпром" відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник