Справа № 202/4657/16-а
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/4657/16-а
Провадження 2-а/202/152/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпро про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, відповідно до якого просив суд визнати дії Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпро щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах з заниженням віку за списком №2 протиправними та зобовязати відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах за списком №2 з 12 травня 2015 року.

У судовому засіданні, до початку розгляду справи по суті, від представника відповідача надійшло клопотання про залишення вищезазначеного адміністративного позову без розгляду, у звязку з тим, що позивачу було відмовлено у призначенні пенсії протоколом від 17 квітня 2015 року, а з позовом про таку відмову ОСОБА_1 звернувся лише 22 липня 2016 року, тобто більше ніж через рік після прийняття оскарженого рішення. У звязку з тим, що з клопотанням про поновлення пропущеного строку позивач не звертався, на підставі ст.99,100 КАС України просила суд залишити адміністративний позов без розгляду.

Позивач у судовому засіданні зазначив, що строк ним не порушувався, а тому підстав для задоволення такого клопотання немає.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи приходить до наступного.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач просить суд визнати дії Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпро щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах з заниженням віку за списком №2 протиправними, яке було прийняте відповідачем протоколом від 17 квітня 2015 року та зобовязати відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах за списком №2 з 12 травня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Приписами частини 3 ст. 99 КАС України визначено, що строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про застосування строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи та коли розпочався перебіг цього строку.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів ч.4 ст.11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Так, фактично позивач оскаржує прийняте відповідачем рішення від 17 квітня 2015 року про відмову у призначенні пенсії за списком №2. Таким чином, строк звернення до суду з вимогою щодо визнання таких дій розпочався саме з 17 квітня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом лише 22 липня 2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду з даними адміністративними вимогами, встановленого приписами ст. 99 КАС України, які є спеціальними для даних правовідносин.

Частиною 1 ст. 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні правові наслідки.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Разом з тим, позивач із заявою про поновлення строку для подання адміністративного позову не звертався.

Відповідно до ч.3 ст.162 КАС України, якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними буде передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що на підставі ч.3 ст.155 КАС України позивач не позбавлений права звернутися до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду.

Керуючись ст.ст. 7-11, 99, 100, 107, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про залишення адміністративного позову без розгляду задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Дніпро про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Повний текст ухвали буде виготовлений до 27 вересня 2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.В. Волошин