Справа № 461/3013/16-а, 2а-461/330/16
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 р. Справа № 876/5719/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Носа С.П., Онишкевича Т.В.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: не з'явився

відповідача по справі: представника ОСОБА_2

третьої особи 1 по справі: не з'явився

третьої особи 2 по справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, приватного підприємства «Кантрансбуд» про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, у травні 2016 року звернувся в суд з позовом до Департаменту містобудування Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, приватного підприємства «Кантрансбуд» та просив визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради №457 від 26.12.2013 року «Про затвердження нових містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво громадянином ОСОБА_4 багатоквартирного житлового будинку з вбудованими автостоянками на АДРЕСА_1».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що оскаржуваний наказ порушує його публічні та приватні інтереси, а також інтереси територіальної громади, зокрема на житло, безпеку, соціальне забезпечення. Виданий неналежним суб'єктом владних повноважень. При будівництві не дотримано жодних будівельних норм та стандартів.

01 липня 2016 року представником третьої особи ПП «Кантрансбуд» подано до суду першої інстанції клопотання про закриття провадження у справі, оскільки позивач не є учасником публічно-правових відносин, які склалися між громадянином ОСОБА_4, приватним підприємством «Кантрансбуд» з однієї сторони та Департаментом містобудування Львівської міської ради з другої сторони, а тому не може звертатись з цим позовом.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року в справі №461/3013/16 провадження було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України та одночасно відмовлено в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року в справі №461/3013/16 про закриття провадження та прийняти нову ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції і одночасно вирішити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

ОСОБА_3 оспорив наказ, який є правовим актом індивідуальної дії. Такий правовий акт породжує права й обов'язки тільки для того суб'єкта (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), якому його адресовано.

Згідно з частиною другою статті 171 КАС право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії.

Як видно з матеріалів справи, будівництво багатоквартирного житлового будинку здійснюється в безпосередній близькості до будинку в якому проживає позивач, і яке на його думку порушує його права та інтереси. Тобто позивач є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Проте, як зазначено в Кодексі адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

А відповідно до частини першої статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому суду першої інстанції необхідно встановити фактичне порушення прав позивача на момент звернення з адміністративним позовом, в тому числі і на момент розгляду цієї справи по-суті, оскільки право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом України в постановах від 15 липня 2014 року №21-273а14, постанові від 24.06.2014 року №21-231а14, постанові від 24.02.2015 року №21-34а15.

На думку суду апеляційної інстанції, цей спір є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства. Як зазначалось вище, захисту підлягає лише порушене право особи, яка звернулась з адміністративним позовом, а не будь-яке право.

Крім того, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не виклав свою позицію з приводу забезпечення позову окремим документом, хоча наявність такого і вимагається нормами пункту 4 статті 107 КАС України.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.199, ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року в справі №461/3013/16 скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді С.П. Нос

Т.В. Онишкевич

Повний текст виготовлено 26.09.2016 року