Справа № 825/2292/15-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року м. Київ К/800/44390/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року

у справі № 825/2292/15-а

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові

до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області

про визнання дій неправомірними та скасування вимоги,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові (далі - УПФУ) звернувся до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області (далі - Інспекція), в якому просило:

- визнати неправомірними дії державного фінансового інспектора Інспекції Герасименко А.М. щодо пред'явлення управлінню вимоги від 08 липня 2015 року б/н;

- скасувати вимогу державного фінансового інспектора Інспекції Герасименко А.М. від 08 липня 2015 року б/н про надання документів.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Касаційна скарга мотивована тим, що Інспекція не наділена повноваженнями витребовувати конфіденційну інформацію про особу. Вказує, що відповідачем по відношенню до позивача не проводилось жодних контрольних заходів, тому витребування в нього інформації шляхом надіслання вимоги є порушенням закону. Також зазначає, що запитувана інформація не стосується об'єкту проведеної Інспекцією перевірки.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено, що в ході проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», для підтвердження достовірності та правомірності виплат вказаним закладом єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виникла необхідність проведення зустрічної звірки в УПФУ за період з 01 квітня 2012 року по 01 червня 2015 року.

На виконання п. 12 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та на підставі направлення від 07 липня 2015 року № 450, виданого начальником Інспекції, державним фінансовим інспектором відділу інспектування у соціальній сфері та культурі Інспекції Герасименко А.М. з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу та якості операцій і розрахунків, проводилась зустрічна звірка в УПФУ за період з 01 квітня 2012 року по 01 червня 2015 року.

Для отримання інформації щодо наявності статусу інвалідів у працівників Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» згідно з переліком, що надавався відповідачем на адресу УПФУ, направлено лист про надання інформації від 18 червня 2015 року № 25-04-18-14/3860.

Листом від 26 червня 2015 року № 15339/05 УПФУ відмовлено Інспекції в наданні запитуваної інформації посилаючись на те, що остання є конфіденційною та відповідно до функціональних повноважень визначених ст. 61, ст. 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» УПФУ та його органам заборонено надавати відомості персонального характеру по громадянам та іншим особам. Надання інформації в сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування допускається лише за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Враховуючи зазначене та з метою підтвердження факту запитування документів та їх неотримання державним фінансовим інспектором Герасименко А.М. оформлену вимогу про надання документів від 08 липня 2015 року на підставі п. 6, ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», в якій начальнику УПФУ пропонується надати:

- документи, які підтверджують (або спростовують) наявність статусу інваліда працівників Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» згідно з переліком, що додається;

- в разі наявності у працівника Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» статусу інвалідності, документи, які інформують про групу та термін дії інвалідності.

В подальшому, в зв'язку з закінченням строків проведення перевірки, складено довідку зустрічної звірки від 10 липня 2015 року № 04-21/36 без врахування запитуваних документів та один її примірник був наданий позивачу 14 липня 2015 року.

Позивач, вважаючи такі дії державного фінансового інспектора та вимогу незаконними, звернуся до суду з даним позовом про визнання дій неправомірними та скасування вимоги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач має право одержувати від державних органів, їх посадових осіб пояснення, інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань. А також з того, що вимога державного фінансового інспектора Інспекції Герасименко А.М. від 08 липня 2015 року про надання документів не є рішенням суб'єкта владних повноважень та відповідно не створює юридичних наслідків у формі прав та обов'язків для позивача, а є по своїй суті листом запитом про надання відповідної інформації.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів та зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 6, 11, 12 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право:

одержувати від службових і матеріально відповідальних осіб об'єктів, що контролюються, письмові пояснення з питань, які виникають у ході здійснення державного фінансового контролю;

одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, інших юридичних осіб та їх посадових осіб, фізичних осіб - підприємців інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань;

проводити на підприємствах, в установах та організаціях зустрічні звірки з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підприємства, установи та організації, що контролюється.

Ч. 17 ст. 11 вказаного закону передбачено, що зустрічні звірки, які проводяться органами державного фінансового контролю, не є контрольними заходами і проводяться у разі виникнення потреби у їх проведенні на підставі направлення, виписаного керівником органу державного фінансового контролю.

З наведених норм закону слідує висновок, що органи державного фінансового контролю, а відтак і їх посадові особи наділені повноваженнями одержувати від фізичних осіб - підприємців пояснення, інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених завдань, в тому числі і для проведення перевірки підконтрольної організації. Крім того, проведення органом державного фінансового контролю зустрічної звірки відповідає нормам цитованого закону.

За таких обставин, дії державного фінансового інспектора Інспекції Герасименко А.М., щодо витребування в УПФУ інформації, необхідної для ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» з метою підтвердження достовірності та правомірності виплат вказаним закладом єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, узгоджуються з нормами законодавства, що регулює спірні правовідносини та є правомірними.

Щодо позовних вимог про скасування вимоги державного фінансового інспектора Інспекції Герасименко А.М. від 08 липня 2015 року б/н про надання документів слід зазначити наступне.

Спірна вимога органу державного фінансового контролю складена на підставі п. 6 ст. 10 закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та за своєю суттю є листом запитом на надання відповідної інформації, про що обґрунтовано вказано судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, тобто в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача та їх порушує.

Як зазначав в своїх численних рішеннях Верховний Суд України (постанови від 15 квітня 2014 року № 21-63а14, 20 січня 2015 року у справі № 21-603а14, 27 січня 2015 року у справі № 21-436а14, 21 квітня 2015 року у справі № 21-96а15), в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Зі змісту спірної вимоги відповідача від 08 липня 2015 року б/н про надання документів вбачається, що остання по суті є листом, в якому позивачу пропонується надати інформацію. Такий лист не порушує і не може порушувати безпосередньо прав чи обов'язків позивача, будь-яким іншим чином зачіпати його інтереси. Відтак, в разі відсутності порушеного права у особи не виникає і права на його судових захист, наслідком чого є відмова в задоволенні позову.

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої і апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи, тому відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: