Справа № 686/15557/16-а
Суддя: Стефанишин С. Л.
Дата ухвалення: 2016-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Стефанишин С.Л., розглянувши в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання протиправних дій та вчитини певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання протиправних дій та вчитини певні дії і просить:

- визнати протиправні дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови в перерахунку пенсії як посадової особи місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 37-1 Закону України «Про державну службу»;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 82% у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючого державного службовця на підставі довідки від 21.07.2016 року № 02-13-1146 про заробітну плату виданої Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради за період з 01 грудня 2015 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що отримує пенсію по інвалідності та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з 01.03.2011 року. До виходу на пенсію працювала на посаді начальника управління у Виконавчому комітеті Хмельницької міської ради з якої була звільнена 28.02.2011 року.

26.07.2016 року ОСОБА_1, звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Листом від 01.08.2016 року за № 391/Д-12 відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку.

Ухвалою суду від 04 серпня 2016 року позов в частині позовних вимог за період з 01.12.2015 року по 29.02.2016 року включно була залишена без розгляду.

Відповідачу були вручені копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, після чого відповідачем суду надані письмові заперечення проти позову, в яких він вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в позові.

Суд вважає, що підстави для розгляду даної справи за загальними правилами адміністративного судочинства відсутні.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1, отримує пенсію по інвалідності та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з 01.03.2011 року. До виходу на пенсію працювала на посаді начальника управління у Виконавчому комітеті Хмельницької міської ради з якої була звільнена 28.02.2011 року.

Хмельницьким Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради видано довідку від 21.07.2016 року № 02-12-1146 про розмір заробітної плати що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на інших посадах, ніж ті, з яких призначено (перераховано) пенсію форма якої затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року на посаді начальника управління з 01.12.2015 року з якої сплачується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

26.07.2016 року ОСОБА_1, звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Листом від 01.08.2016 року за № 391/Д-12 відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку та зазначено, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій. У тому числі спеціальних з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу». Також, на думку відповідача з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про державну службу» «Про прокуратуру"», «Про судоустрій і статус суддів"», «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України"», «Про судову експертизу", «Про Національний банк України"», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.не призначаються а раніше призначені не перераховуються.

02 серпня 2016 року ОСОБА_1, звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача, яким просить визнати протиправні дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови в перерахунку пенсії як посадової особи місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 82% у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючого державного службовця на підставі довідки від 21.07.2016 року № 02-13-1146 про заробітну плату виданої Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради.

В подальшому, 29.08.2016 року в обґрунтування своїх вимог позивач додала до матеріалів справи довідку виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 02-13-1412 від 29.08.2016 року про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, посилаючись на те, що в попередній довідці від 21.07.2016 року № 02-13-1146 було допущено помилку. Проте суд, ухвалюючи постанову, не може враховувати наданий документ як доказ або розцінювати його подачу як уточнення вимог адміністративного позову, оскільки із вказаною довідкою та проханням про перерахунок пенсії, розмір якої оскаржується, позивач до управління Пенсійного фонду України не звертався.

Відповідач, відмовляючи ОСОБА_1, у перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям, посилається на дію пункту 5 Прикінцевих положень Закону Україні "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року, відповідно до якого з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України "Про державну службу".

Суд вважає зазначене рішення відповідача необґрунтованим.

В силу положень статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється в порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ) в редакції, що діяла на час призначення позивачеві пенсії, було встановлено, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Отже, позивач є такою, що набула за Законом № 3723-ХІІ право на перерахунок пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено в іншій редакції, при цьому встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця на той час визначався постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865 (даліПостанова № 865).

Зокрема, згідно з пунктом 4 Постанови № 865 (у редакції від 25.03.2014), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи із заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Пунктом 5 Постанови № 865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 №1013 (далі Постанова № 1013) до Постанови № 865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015, а саме: виключено пункт 4, а пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, Постановою № 865, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (26.07.2016), не було визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

На теперішній час, Кабінетом Міністрів України, всупереч положень статті 37-1 Закону №3723-XII, не визначено порядоку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Згідно із статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 58 Конституції України гарантовано, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (2014рік), за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Тому, бездіяльність держави в особі Кабінету Міністрів України щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших законодавчих актах і тримання громадян у правовій невизначеності, слід кваліфікувати як невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.09.2005року №5-рп/2005 роз'яснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України. Так, Конституційний Суд України вважає, що «конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя ). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». При цьому Конституційний Суд України зазначив, що «загальновизнаним є правили, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена».

У зв'язку із цим Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина є скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Таким чином, скасування п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» є скасуванням права на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії - ст. 22 Конституції України.

У зв'язку з цим суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії, в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а відтак дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно статті 37-1 Закону №3723-XII, у зв'язку з підвищенням посадових окладів Постановою № 1013, є протиправними.

За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню.

Водночас, суд не приймає до уваги посилання відповідача на пункт 5 «;Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, яким визначено, що в разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, тому що наведена законодавча норма стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Окільки позивач відповідно до п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VII від сплати судового збору звільнений, тому судовий збір підлягає стягненню на користь держави з управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому.

Керуючись ст. ст. 8, 17, 19, 22, 46, 58, 152 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 6, 17, 72, 159-163, 183-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 про визнання протиправних дій та вчитини певні дії - задовольнити.

Визнати протиправні дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії як посадової особи місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 37-1 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 82% у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючого державного службовця на підставі довідки від 21.07.2016 року № 02-13-1146 про заробітну плату виданої Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради з 01.03.2016 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Копії постанови невідкладно надіслати сторонам.

Постанова набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя С. Стефанишин