Справа № 760/2349/16-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/2349/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Кушнір С. І. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А
22 вересня 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Грибан І. О., Губської О. А.
за участю секретаря: Присяжної Д. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 22 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги та зобов`язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги.
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 липня 2016 року позов задоволено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є військовим пенсіонером, звільнився з військової служби 23.10.2004 р. Під час перебування на військовій службі в 1986 р. виконував військовий обов`язок з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
17.12.2013 року позивачу було встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК від 26.12.2013 року.
12.08.2014 р. позивачем було подано відповідну заяву про виплату одноразової допомоги до Чернігівського обласного військового комісаріату (а. с. 9).
18.03.2015 року Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийнято рішення, яке оформлене протоколом № 7, пунктом 122 якого позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що на день звільнення ОСОБА_1 діяла стаття 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачала державне обов`язкове особисте страхування та не передбачала виплату одноразової грошової допомоги.
05 серпня 2015 року листом за № 248/3/6/2049 департамент фінансів Міністерства оборони України довів вказану інформацію позивачу (а. с. 6).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-XII визначено порядок виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.
Так даним Законом (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975), пунктом 2 якого передбачено, що особам, які до набрання чинності Порядком, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Оскільки, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності, а днем виникнення у позивача права на отримання спірної допомоги є день встановлення йому ІІ групи інвалідності, тобто 17 грудня 2013 року, тому він має право на її призначення та виплату відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499.
Як Порядком № 499, так і Порядком № 975 встановлено процедуру призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.
Пунктами 3, 4, 5, 7 Порядку № 499 визначено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста, подають до уповноваженого органу (за місцем проходження служби (зборів) або до військкомату) наведений у пункті 4 перелік документів, копії яких засвідчуються в установленому порядку керівником уповноваженого органу. Керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
В апеляційній скарзі, зазначаючи про хибність висновків суду першої інстанції, відповідач акцентував увагу колегії суддів на тій обставині, що позивач у своїй заяві, адресованій військовому комісаріату, просив про виплату йому допомоги, посилаючись на Порядок № 975, а не Порядок № 499.
З даного приводу колегія суддів зауважує, що вказана обставина право позивача отримати одноразову грошову допомогу не нівелює, а даний факт підставою для відмови у призначенні та виплаті допомоги не був, відтак, не має визначального впливу на вирішення справи.
Посилання відповідача на те, що останній насправді заяви позивача не розглядав та рішення по ній не приймав, спростовується матеріалами справи, зокрема, листом № 248/3/6/2049 (а. с. 6).
Що стосується доводів апелянта про неправомірний вихід суду першої інстанції за межі позовних вимог, то колегія суддів порушень ст. 11 КАС України не встановила, натомість, суд першої інстанції при викладі резолютивної частини рішення привів її текст у відповідність до вимог п. 10 постанови Пленуму ВАС України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 р. № 7, згідно якого резолютивна частина рішення повинна містити чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, не виходячи при цьому за межі жодної з позовних вимог.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.
Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 22 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дії залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 22 липня 2016 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.