Справа № 804/758/16
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2016 рокусправа № 804/758/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії ,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:

- скасувати пункт 1 рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації (ліквідації) публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В., що оформлено наказом "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемними правочинів (договорів) за вкладними операціями" № 813 від 16.09.2015р. в частині про застосування наслідків нікчемності Договору банківського вкладу № 007-03559-200215 від 20.02.2015р.;

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу № 007-03559-200215 від 20.02.2015р.

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. включити позивача - до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних позивача до Загального Реєстру вкладників публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано пункт 1 рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації (ліквідації) публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В., що оформлено наказом "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемними правочинів (договорів) за вкладними операціями" № 813 від 16.09.2015р. в частині про застосування наслідків нікчемності Договору банківського вкладу № 007-03559-200215 від 20.02.2015р.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо не включення ОСОБА_2 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу № 007-03559-200215 від 20.02.2015р.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича сформувати повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, у який включити ОСОБА_2 за Договором банківського вкладу (депозиту) №007-03559-200215 від 20.02.2015 "Найкращий від Миколая" у Євро на суму 181130,00 грн.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в публічному акціонерному товаристві "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повний перелік вкладників з урахуванням інформації по Договору банківського вкладу (депозиту№007-03559-200215 від 20.02.2015 "Найкращий від Миколая" у Євро, який було укладено між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК", у вигляді додаткової інформації про вкладників стосовно збільшення кількості вкладників, якому необхідно здійснити виплати відшкодування на суму 181 130,00 грн.

Не погодившись з постановою суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 лютого 2015 року між гр. ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" був укладений договір банківського вкладу № 007-03559-200215"Найкращий від Миколая" у євро на суму 6 500 (шість тисяч п'ятсот) євро.

20.02.2015 року з поточного рахунку гр. ОСОБА_3 № НОМЕР_1 на вкладний (депозитний) рахунок Позивача - № 4631, була перерахована сума вкладу, що підтверджено платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, № 46234593 від 20.02.2015.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у AT "Дельта Банк". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT "Дельта Банк" призначено Кадирова Владислава Володимировича.

Постановою НБУ №664 від 02.10.2015 року, відкликано банківську ліцензію та ліквідовано AT "Дельта Банк".

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації AT "Дельта Банк" з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

У зв'язку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT "Дельта Банк", нікчемних правочинів відповідно до ч. З статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме: договору банківського вкладу (депозиту) №007-03559-200215 від 20.02.2015 року, укладеного між позивачем та Банком, за яким кошти були зараховані від іншої фізичної особи ОСОБА_3), у зв'язку з чим операції за ними призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, 16 вересня 2015 року було прийнято наказ тимчасової адміністрації AT "Дельта Банк" №813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями".

Даним наказом передбачено застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемним з підстав, визначених п. 7 ч. З статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Звернувшись до відділення Банку, де оформлювався договір банківського вкладу, позивач отримав інформацію відповідно до якої, залишок коштів за Договорому банківського вкладу від 20.02.2015р. № 007-03559-200215 "Найкращий від Миколая" у євро, укладеному з ПАТ "Дельта Банк" відсутній, тобто Банк самостійно, без згоди позивача розпорядився грошовими коштами на рахунку позивача, "повернувши" кошти на поточний рахунок гр. ОСОБА_3

Незгода позивача з поверненням коштів назад на рахунок ОСОБА_3 стала підставою для звернення до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку щодо неправомірності не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Проте відкривши провадження у справі та розглянувши справу по суті заявлених вимог, суд першої інстанції припустився порушень норм процесуального права, виходячи з наступного.

Такий висновок суду апеляційної інстанції базується на висновку Верховного Суду України, який викладений в постановах Верховного Суду України від 16 лютого 2016 року (справа №21-4846а15) та від 15 червня 2016 року (справа №826/20410/14), та має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до приписів ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначений висновок ВСУ стосується досить важливого процесуального питання, такого як підсудність справ, що розглядаються судами загальної юрисдикції, і відповідно впливає на доступ до суду, який гарантований ст.6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, висновок ВСУ щодо підсудності цієї категорії справ господарським судам ґрунтується на тому, що частиною 3 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Статтею 1 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Тому, системний аналіз зазначених норм чинного законодавства та положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, свідчать, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Одночасно, суд апеляційної інстанції зазначає, що положення абзацу 2 частини 1 статті 244-2 КАС України передбачає право суду відступити від правової позиції, викладеної у висновках ВСУ, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком ВСУ, викладеним у зазначених постановах, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. А згідно із частиною першою статті 4 цього ж Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Функціями Фонду, визначеними частиною другою статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідно фінансових санкцій і накладення адміністративні штрафів. Це свідчить про виконання Фондом функцій, пов'язаних із здійсненням владних управлінських повноважень, що є основною ознакою суб'єкта владних повноважень.

Отже, характер спірних правовідносин у цій справі є публічно-правовим.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Щодо застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника і визнання його банкрутом», то суд апеляційної інстанції зазначає, що положення статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вказують про не поширення дії Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника і визнання його банкрутом» на банки.

Аналізуючи положення статті 12 ГПК України, слід зазначити, що зазначеною нормою, господарським судам підвідомчі, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Отже, обов'язковою кваліфікуючою ознакою господарського спору є те, що позовні вимоги пред'являються саме до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство

Матеріали справи не містять відомостей про порушення у господарському суді справи про банкрутство щодо публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

У справі, що розглядається спір виник між вкладником та Фондом, а не банком боржником, щодо якого порушено справу про банкрутство.

Таким чином, до цих спорів немає підстав застосовувати приписи статті 12 ГПК України та поширювати на такі спори юрисдикцію господарських судів.

Одночасно, практика господарських судів, яка існує на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції свідчить про відмову у прийнятті позовних заяв з аналогічним предметом спору з підстав їх непідсудності господарським судам.

Тому, дотримання судами адміністративної юрисдикції висновків ВСУ щодо підсудності цієї категорії справ та практики господарських судів щодо прийняття позовних заяв позивачів, які слідують висновкам ВСУ породжують у позивачів невизначеність у судовому захисті їх прав щодо отримання коштів, вкладених у банк, який ліквідується.

Така ситуація впливає на гарантії визначені ст. 6 ЄКПЛ та створює умови до можливого її порушення.

В той же час, суд апеляційної інстанції приймаючи рішення у цій справі враховує, що формування судової практики ВСУ, особливо з такого важливого процесуального питання, як підсудність справ певним судам загальної юрисдикції потребує часу для Верховного Суду України, а також має кінцевим результатом визначення належного суду по розгляду справ цієї категорії.

Тому, суд апеляційної інстанції не відходить від вказаних висновків Верховного Суду України і зазначає про порушення судом першої інстанції правил підсудності та застосовує положення частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до якого постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду скасувати із закриттям провадження у справі.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 203, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2016 р. скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим