Справа № 826/1136/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 вересня 2016 року № 826/1136/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів: Арсірія Р.О., Кузьменка В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Престо"
до1) Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві 2) Державної фіскальної служби України
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Престо» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

У судовому засіданні 22.03.2016 суд ухвалив залучити до участі по справі Державну фіскальну службу України в якості другого відповідача.

06.04.2016 до Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшла уточнена позовна заява, яка була прийнята судом до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 протиправно розірвав в односторонньому порядку договір від 17.12.2014 № 171220141 про визнання електронних документів, укладений між ТОВ «Престо» та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, що стало наслідком протиправної відмови у прийнятті податкової звітності з податку на додану вартість та податкових накладних.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача-1 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень проти позову суду не надав.

Представник відповідача-2 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення відповідач-2 обґрунтовує тим, що неприйняття податкової звітності відбулося через відсутність договору про визнання електронних документів, оскільки договір від 17.12.2014 №171220141 був розірваний відповідачем-1 в односторонньому порядку, а інформація про укладання нового договору у відповідача-2 відсутня.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Престо» () зареєстровано 25.12.2000 року Відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Деснянського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, взято на податковий облік в органах державної податкової служби 26.12.2000 та перебуває на обліку у державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві, що підтверджується Відомостями з ЄДРПОУ, Випискою з ЄДРПОУ та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 18.12.2015.

17.12.2014 між ТОВ «Престо» та ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було укладено договір від 17.12.2014 № 171220141 про визнання електронних документів (реєстраційний номер ), предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 розділу 3 даного договору, орган ДПС зобов'язаний: забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку; забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків.

Крім того, в пункті 4 розділу 6 договору зазначено, що орган державної податкової служби має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку не надання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Зважаючи на вади укладеного договору, слід вважати його адміністративним тому що зміст цієї угоди складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди, у зв'язку з чим, зобов'язальне право має регулювати правовідносини сторін зважаючи на їх суб'єктний склад, а саме на переваги податкового органу наділеного владними функціями.

ТОВ «Престо» протягом січня-листопада 2015 року надавало податкові документи до контролюючого органу в електронному вигляді у відповідності до умов вищевказаного договору.

Однак, починаючи з грудня 2015 року, при поданні податкових документів в електронному вигляді, такі документи не приймалися, а в квитанції №1 зазначалося, що «Виявлені помилки: Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо розірвано Договір про визнання електронної звітності».

У зв'язку з чим, 28.12.2015 ТОВ «Престо» засобами телекомунікаційного зв'язку через Єдине вікно подання електронної звітності ДФС України надіслало договір про визнання електронних документів, але він не приймався у зв'язку із помилкою: «Помилка - договір не прийнято. Діє Договір про визнання електронних документів від 17.12.2014 № 171220141», що підтверджується квитанцією №1 від 28.12.2015.

15.01.2016 ТОВ «Престо» отримало лист відповідача-1 від 15.12.2015 № 58226/26-39-10-01-14 «Про розірвання договору», яким повідомлено про розірвання договору від 17.12.2014 № 171220141 в односторонньому порядку, оскільки відповідно до довідки про встановлення місцезнаходження (місця проживання) від 10.12.2015 №3967 місцезнаходження ТОВ «Престо» не встановлено, хоча товариство ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві про зміну податкової адреси не повідомило та інформація від державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо зміни реєстрації ТОВ «Престо» не надходила.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Престо», не погоджуючись з такою позицією контролюючого органу, звернулося з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

На контролюючі органи покладено функції з надання послуг електронного цифрового підпису (пп. 19-1.1.44 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України), а також пп. 20.1.7 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючим органам надано право на отримання від платників податків, платників єдиного внеску та надавати у межах, передбачених законом, документи в електронному вигляді.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису, визначені в Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008р. N 233, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2008р. за N 320/15011 (далі - Інструкція №233).

Пунктом 1 розділу 2 названої Інструкції закріплено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, адміністративний договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

Так, відповідно до пункту 4 розділу 6 договору про визнання електронних документів передбачено, що орган державної податкової служби має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку не надання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником податків місця реєстрації.

Виходячи з умов договору про визнання електронних документів, відповідач-1 має право розірвати договір в односторонньому порядку виключно у двох випадках: 1) не надання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; 2) зміна позивачем місця реєстрації.

Як вбачається з листа від 15.12.2015 № 58226/26-39-10-01-14 «Про розірвання договору», посилань на першу умову п. 4 розділу 6 договору від 17.12.2014 № 171220141 - ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих не має, крім того така обставина також спростовується листом ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна» від 06.04.2016 №0604/1.

Позивач, на спростування доводів відповідача про зміну платником місця реєстрації, надав суду докази щодо підтвердження відомостей про юридичну особу підприємства, зокрема і його юридичної адреси, про що внесені відповідні записи до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 18.12.2014, відповідно до яких товариство знаходиться за адресою: 04119, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1 (Т. 1, арк. 32-39).

Суд звертає увагу, що у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 18.12.2015 (Т. 1, арк. 32-39) відсутній запис про відсутність юридичної особи (ТОВ «Престо» () за юридичною адресою, натомість наявний запис про підтвердження відомостей про юридичну особу від 09.02.2015.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України..

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Враховуючи те, що державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців не вносилися зміни щодо місцезнаходження позивача або запис про відсутність товариства за місцезнаходженням, то розірвання договору про визнання електронних документів від 17.12.2014 № 171220141 податковим органом в односторонньому порядку з посиланням на статтю 651 ЦК України є протиправним.

Як вбачається з матеріалів справи, у податкового органу не має рішення суду про зміну або розірвання договору через істотні порушення позивачем умов договору, місце реєстрації позивача не змінювалося, а доказів того, що позивач мав подавати новий посилений сертифікат відповідач не надав.

Відтак, були відсутні будь-які підстави для розірвання договору в односторонньому порядку, які передбачені договором чи Цивільним кодексом України.

Відтак, у ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві не було підстав для розірвання договору з позивачем в односторонньому порядку з підстав передбачених умовами договору, а умов передбачених законом для відповідного розірвання договору відповідач також не дотримався.

Отже, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві щодо одностороннього припинення дії договору про визнання електронних документів від 17.12.2014 № 171220141 (реєстраційний номер ) підлягає задоволенню.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Престо» засобами телекомунікаційного зв'язку через Єдине вікно подання електронної звітності ДФС України надіслало податкову звітність, а саме:

- 21.12.2015: податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2015 року разом із додатками №1, №5, які відповідно до квитанцій №1 від 21.12.2015 не були прийняті, а саме: в квитанціях зазначено наступне: документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 21.12.2015 в 17:00:35, 21.12.2015 в 10:38:23, 21.12.2015 в 13:21:57; документ не прийнято. При необхідності виправте документ та відправте його знову. Виявлені помилки: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності (Т. 1, арк. 72-84, 85-97, 98-110);

- 18.01.2016: податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2015 року разом із додатками №1, №5, які відповідно до квитанцій №1 від 18.01.2016 не були прийняті, а саме: в квитанціях зазначено наступне: документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 18.01.2016 в 16:34:24; документ не прийнято. При необхідності виправте документ та відправте його знову. Виявлені помилки: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності (Т. 1, арк. 111-122).

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно із вимогами пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

В пункті 48.3 статті 48 Податкового кодексу України визначені обов'язкові реквізити, які повинна містити податкова декларація та за відсутності яких документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VІІІ (набрав чинності 01.01.2015) були внесені змін до Податкового кодексу України, зокрема пункт 49.4 доповнено абзацом другим такого змісту: "Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством".

В пункті 1 розділу ІІ Інструкції з підготовки подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом державної податкової адміністрації України 10.04.2008 № 233, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 p. за N320/15011 (Далі - Інструкція № 233), платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

В пункті 49.9 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою.

Згідно із пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що податкова декларація вважається прийнятою виключно за умови її відповідності статтями 48 і 49 Податкового кодексу України.

Як вбачається відповідач-1 не надав суду письмових заперечень із викладенням власних пояснень та позиції, водночас з матеріалів справи, а саме: квитанцій №1 від 21.12.2015 та від 18.01.2016 вбачається, що неприйняття податкової звітності товариства з обмеженою відповідальністю «Престо» з податку на додану вартість за листопад-грудень 2015 року відбувалося із причин одностороннього розірвання відповідачем-1 договору про визнання електронних документів від 17.12.2014 № 171220141 (реєстраційний номер ), оскільки місцезнаходження ТОВ «Престо» не встановлено.

Водночас, судом вже було встановлено, що такі твердження контролюючого органу спростовуються матеріалами даної справи, які свідчать про протиправність дій відповідача-1 щодо одностороннього припинення дії договору про визнання електронних документів від 17.12.2014 № 171220141 (реєстраційний номер ).

Відповідно до пунктів 49.13 та 49.14 статті 49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

За кожною заявою платника податків щодо порушення посадовою особою контролюючого органу цієї статті в обов'язковому порядку проводиться службове розслідування відповідно до закону. За результатами такого розслідування винна посадова особа контролюючого органу притягується до відповідальності відповідно до закону.

Відтак, враховуючи протиправність дій відповідача-1 щодо одностороннього припинення дії договору про визнання електронних документів від 17.12.2014 № 171220141 (реєстраційний номер ) та враховуючи, що податкова звітність з податку на додану вартість подається виключно в електронній формі, суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов'язання відповідача-1 зареєструвати звітні податкові декларації ТОВ «Престо» з податку на додану вартість за листопад та грудень 2015 року днем їх фактичного отримання підлягає задоволенню.

Також, товариство з обмеженою відповідальністю «Престо» засобами телекомунікаційного зв'язку через Єдине вікно подання електронної звітності ДФС України надіслало:

1) розрахунок від 13.12.2015 №1 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 04.11.2015 №370 (Т. 1, арк. 123-125);

2) розрахунок від 10.12.2015 №2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 12.11.2015 №395 (Т. 1, арк. 126-128);

3) розрахунок від 15.12.2015 №3 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 12.11.2015 №394 (Т. 1, арк. 129-130);

4) розрахунок від 15.12.2015 №4 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 12.11.2015 №388 (Т. 1, арк. 131-133);

5) розрахунок від 31.12.2015 №1 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31.12.2015 №184 (Т. 1, арк. 142);

6) розрахунок від 31.12.2015 №2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31.12.2015 №185 (Т. 1, арк. 143);

7) податкові накладні:

- від 09.12.2015 №1 (Т. 1, арк. 156-157);

- від 10.12.2015 №2 (Т. 1, арк. 158-159);

- від 31.12.2015 №№ 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45 ,46, 47, 48 (Т. 1, арк. 160-250, Т. 2, арк. 1);

- від 31.12.2015 №№ 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142 ,143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155, 156, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 165, 166, 167, 168, 169, 170 ,171, 172, 173, 174, 175, 176, 177, 178, 179, 180, 181, 182, 183, 184, 185, 186, 187, 188 (Т. 2, арк. 2-280);

- від 14.01.2016 № 1 (Т. 2, арк. 281-282);

- від 21.01.2016 № 2 (Т. 3, арк. 6-7).

Перелічені податкові документи, відповідно до квитанцій №1 від 23.12.2015, від 15.01.2016, від 28.01.2016 не були прийняті, а саме: в квитанціях зазначено наступне: документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України; документ не прийнято. При необхідності виправте документ та відправте його знову. Виявлені помилки: порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно із пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі за текстом - Порядок № 1246), Внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Згідно із пунктом 9 Порядку № 1246, причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Отже, податковим законодавством визначено обов'язок контролюючого органу щодо прийняття для реєстрації податкових накладних та визначений конкретний перелік підстав для відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-2 не прийняв розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних та ряд податкових накладних, надісланих товариством з обмеженою відповідальністю «Престо» засобами телекомунікаційного зв'язку, що підтверджується квитанціями № 1.

Позиція відповідача-2 ґрунтується на тому, що на момент подання вищевказаних податкових документів договір між позивачем та відповідачем-1 був розірваний відповідачем-1 в односторонньому порядку, що підтверджується листом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 15.12.2015 № 58226/26-39-10-01-14 «Про розірвання договору».

Водночас, враховуючи, що підставою для неприйняття податкової звітності позивача були протиправні дії відповідача-1 щодо одностороннього припинення дії договору про визнання електронних документів від 17.12.2014 № 171220141 (реєстраційний номер ), суд дійшов висновку, що податкові накладні та розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних мали бути прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли їх було надіслано товариством з обмеженою відповідальністю «Престо» до Державної фіскальної служби України засобами електронного зв'язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому дана позовна вимога та вимога про визнання протиправними дій відповідача-2 підлягають задоволенню, з урахуванням висновків, викладених в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2013 року №1486/12/13-13 (резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, з урахуванням вимог пункту 1 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати)).

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві щодо одностороннього припинення дії договору про визнання електронних документів від 17.12.2014 № 171220141 (реєстраційний номер ).

3. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві зареєструвати звітні податкові декларації ТОВ «Престо» з податку на додану вартість за листопад та грудень 2015 року днем їх фактичного отримання, а саме:

- податкову декларацію ТОВ «Престо» з податку на додану вартість з додатками за листопад 2015 року - 21 грудня 2015 року;

- податкову декларацію ТОВ «Престо» з податку на додану вартість з додатками за грудень 2015 року - 18 січня 2016 року.

4. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті для реєстрації у Єдиному реєстрі розрахунків коригування кількісних і вартісних показників та податкових накладних ТОВ «Престо»:

- розрахунок від 13.12.2015 №1 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 04.11.2015 №370;

- розрахунок від 10.12.2015 №2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 12.11.2015 №395;

- розрахунок від 15.12.2015 №3 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 12.11.2015 №394;

- розрахунок від 15.12.2015 №4 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 12.11.2015 №388;

- розрахунок від 31.12.2015 №1 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31.12.2015 №184;

- розрахунок від 31.12.2015 №2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31.12.2015 №185;

податкові накладні:

- від 09.12.2015 №1;

- від 10.12.2015 №2;

- від 31.12.2015 №№ 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45 ,46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142 ,143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155, 156, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 165, 166, 167, 168, 169, 170 ,171, 172, 173, 174, 175, 176, 177, 178, 179, 180, 181, 182, 183, 184, 185, 186, 187, 188;

- від 14.01.2016 № 1;

- від 21.01.2016 № 2.

5. Вважати податкові накладні та розрахунки коригування кількісних і вартісних показників прийнятими та зареєстрованими датою (операційним днем) коли вони були направлені до Державної фіскальної служби України товариством з обмеженою відповідальністю «Престо» засобами електронного зв'язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних:

- розрахунок від 13.12.2015 №1 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 04.11.2015 №370 - 17 грудня 2015 року;

- розрахунок від 10.12.2015 №2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 12.11.2015 №395 - 16 грудня 2015 року;

- розрахунок від 15.12.2015 №3 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 12.11.2015 №394 - 16 грудня 2015 року;

- розрахунок від 15.12.2015 №4 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 12.11.2015 №388 - 16 грудня 2015 року;

- розрахунок від 31.12.2015 №1 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31.12.2015 №184;

- розрахунок від 31.12.2015 №2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31.12.2015 №185;

податкові накладні:

- від 09.12.2015 №1 - 23 грудня 2015 року;

- від 10.12.2015 №2 - 23 грудня 2015 року;

- від 31.12.2015 №№ 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45 ,46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142 ,143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155, 156, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 165, 166, 167, 168, 169, 170 ,171, 172, 173, 174, 175, 176, 177, 178, 179, 180, 181, 182, 183, 184, 185, 186, 187, 188 - 15 січня 2016 року;

- від 14.01.2016 № 1 - 28 січня 2016 року;

- від 21.01.2016 № 2 - 28 січня 2016 року.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко