Справа № 127/3537/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року м. Київ К/800/14281/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою Представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2016 року

у справі № 127/3537/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Вінницької міської ради

про визнання рішення суб'єкта владних повноважень нечинним,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду адміністративним позовом до Вінницької міської ради, в якому просила: визнати протиправним і нечинним з моменту його затвердження протокол погоджувальної комісії по розгляду спірних питань за результатами проведених громадських слухань від 21 листопада 2012 року; визнати протиправним і нечинним з моменту прийняття рішення Вінницької міської ради № 1140 від 01 лютого 2013 року «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану м. Вінниці» в частині пункту 1 щодо затвердження «Проекту внесення змін до генерального плану м. Вінниці з актуалізацією за результатами його моніторингу».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2016 року, позов залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, просить рішення судів скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що про зміст оскаржуваного протоколу, а отже і про порушення його прав, позивачу стало відомо лише в лютому 2016 року. Про спірне рішення відповідача він дізнався тільки 07 вересня 2015 року, відтак сплив строку звернення до суду з позовом закінчується відповідно 07 березня 2016 року. Таким чином, вважає позивач, ним не пропущено строків звернення до суду з позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що позивач оскаржує протокол погоджувальної комісії по розгляду спірних питань за результатами проведених громадських слухань від 21 листопада 2012 року та рішення Вінницької міської ради № 1140 від 01 лютого 2013 року «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану м. Вінниці з актуалізацією за результатами його моніторингу та розробку проекту землеустрою змін межі м. Вінниці» в частині п. 1 щодо затвердження «Проекту внесення змін до генерального плану м. Вінниці з актуалізацією за результатами його моніторингу». При цьому з позовом позивач звернувся 17 лютого 2016 року.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач дізнався про спірне рішення, а відповідно і про протокол принаймні до 07 серпня 2015 року. З урахуванням того, що до суду позивач звернувся 17 лютого 2016 року, він пропустив шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з позовом.

Суд касаційної інстанції частково погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч. 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом апеляційної інстанції встановлено та не заперечується позивачем що спірне рішення Вінницької міської ради від 01 лютого 2013 року було розмішено на офіційному сайти Вінницької міської ради.

Наведена обставина, як вірно вказано судом апеляційної інстанції, свідчить про те, що позивач міг ознайомитись зі спірним рішення відповідача з дня його опублікування (розміщення) на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування.

Крім того, судом апеляційної інстанції з посиланням на лист позивача до Департаменту архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради від 07 серпня 2015 року, встановлено про посилання позивача на спірне рішення Вінницької міської ради № 1140 від 01 лютого 2013 року, що свідчить про її обізнаність з вказаним рішенням принаймні 07 лютого 2015 року.

Наведені обставини, враховуючи дату звернення позивача до суду з позовом (17 лютого 2016 року), дозволяють зробити висновок про пропуск ним строку звернення до суду з позовом в частині оскарження рішення відповідача № 1140 від 01 лютого 2013 року.

Отже, суди дійшли вірного висновку про залишення позову в частині вимог про визнання протиправним і нечинним рішення Вінницької міської ради № 1140 від 01 лютого 2013 року без розгляду.

В той же час суд апеляційної інстанції вказує, що протокол громадських слухань щодо проекту внесення змін до генерального плану міста від 09 листопада 2012 року також було розміщено на офіційному сайті Вінницької міської ради, отже позивач мав можливість ознайомитися з ним одночасно з оскаржуваним рішенням.

Однак позивач, як вбачається з його позовної заяви, оскаржував саме протокол погоджувальної комісії по розгляду спірних питань за результатами проведених громадських слухань від 21 листопада 2012 року, а не протокол громадських слухань щодо проекту внесення змін до генерального плану міста від 09 листопада 2012 року.

Судами не досліджено питання щодо опублікування протоколу погоджувальної комісії по розгляду спірних питань за результатами проведених громадських слухань від 21 листопада 2012 року на офіційному сайті Вінницької міської ради чи в інший спосіб, а отже можливість ознайомлення з ним позивача.

Суд касаційної інстанції погоджується з тією обставиною, що враховуючи дату звернення позивача до суду з позовом, останній пропустив встановлений законом строк для оскарження спірного протоколу відповідача.

Разом з тим, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, не встановив момент, з якого позивач дізнався про вказаний протокол, та не дав оцінку причинам пропуску вказаного строку позивачем, тобто не встановлено поважність таких причин.

Відтак, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду в частині вимог про визнання протиправним і нечинним з моменту його затвердження протоколу погоджувальної комісії по розгляду спірних питань за результатами проведених громадських слухань від 21 листопада 2012 року.

Разом з тим, суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд касаційної інстанції звертає увагу на необхідність дослідження правового статусу погоджувальної комісії по розгляду спірних питань та формування переліку зауважень та пропозицій за результатами проведення громадських слухань в частині наявності у неї владних управлінських функцій та можливості оскарження протоколу погоджувальної комісії в порядку адміністративного судочинства, як рішення суб'єкта владних повноважень.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Отже, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення судів - скасуванню в частині вимог з направленням справи в цій частині до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2016 року скасувати в частині вимог про визнання протиправним і нечинним з моменту його затвердження протоколу погоджувальної комісії по розгляду спірних питань за результатами проведених громадських слухань від 21 листопада 2012 року, в цій частині справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: