Справа № 743/1126/16-а
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1126/16-а
Провадження №: 2-а/743/121/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді СТАШКІВА В.Б.,

при секретарі НЕРУС Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Ріпки адміністративну справу, без фіксування технічними засобами

за позовом Головного управління Державної міграційної служби України

в Харківській області

до громадянина ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2

Нуреддіна

про затримання іноземця з поміщенням до пункту тимчасового

перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно

перебувають на території України,

В С Т А Н О В И В :

ГУ ДМС України в Харківській області звернулось до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддіна, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просили винести постанову про затримання громадянина ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддіна, ІНФОРМАЦІЯ_1з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та звернути постанову до негайного виконання.

Обґрунтування позову зводиться до того, що:

- відповідач перебуває на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», оскільки він прибув в Україну у жовтні 2010 року через пункт пропуску «Бориспіль» у приватних справах, паспортний документ Р 3238194 від 25.08.2008 термін дії до 25.08.2018 року;

- за вказане порушення громадянин ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддін був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП;

- зі слів громадянина ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддіна встановлено, що постійного місця проживання, законного джерела існування, близьких родичів, власності, коштів на існування він не має, тобто останній підстав для отримання дозволу на імміграцію в Україну або підстав набуття громадянства не має;

- 04.11.2015 року було прийнято рішення щодо примусового повернення відповідача за межі України, але у зазначений в рішенні термін громадянин ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддін, ІНФОРМАЦІЯ_1, територію України не залишив, але у зазначений термін останній територію України не покинув;

- 15.07.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова задовольнив адміністративний позов ГУ ДМС України в Харківській області та примусово видворив за межі території України громадянина ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддіна.

В судове засідання представник ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_3 та відповідач громадянин ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддін не з'явились, просили розглядати справу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого

2010 року у справі „Гарькавий проти України зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (пункт 63 зазначеного рішення).

Отже, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Одним із засобів обмеження права на свободу та особисту недоторканність людини є адміністративне затримання, яке є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення (глава 20 Кодексу).

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України затримання треба розуміти і як тимчасовий запобіжний кримінально-процесуальний, і як адміністративно-процесуальний заходи, застосування яких обмежує право на свободу та особисту недоторканність індивіда (абзац пятий пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2003 року № 12-рп/2003).

Внаслідок адміністративного затримання відбувається короткострокове позбавлення людини свободи, право на яку передбачено у статті 29 Конституції України.

Верховною Радою України 19.05.2016 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України згодо удосконалення положень судового захисту іноземців та осіб без громадянства і врегулювання окремих питань, повязаних з протидією нелегальній міграції», який набрав чинності 18.06.2016 року.

Вказаним Законом передбачено низку змін до Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» з питань забезпечення примусового видворення іноземців.

Так, розділ ІІІ КАСУ, доповнено ст. 183-7, частиною 2 якою визначено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобовязати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Такі заходи також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців до завершення цієї процедури.

Відповідно до ч. 7 ст. 183-7 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців.

Згідно ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

По справі встановлено, що:

- відповідач перебуває на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», оскільки він прибув в Україну у жовтні 2010 року через пункт пропуску «Бориспіль» у приватних справах, паспортний документ Р 3238194 від 25.08.2008 термін дії до 25.08.2018 року;

- за вказане порушення громадянин ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддін був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП;

- зі слів громадянина ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддіна встановлено, що постійного місця проживання, законного джерела існування, близьких родичів, власності, коштів на існування він не має, тобто останній підстав для отримання дозволу на імміграцію в Україну або підстав набуття громадянства не має;

- 04.11.2015 року було прийнято рішення щодо примусового повернення відповідача за межі України, але у зазначений в рішенні термін громадянин ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддін, ІНФОРМАЦІЯ_1, територію України не залишив, але у зазначений термін останній територію України не покинув;

- 15.07.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова (справа № 638/11520/16-а) задовольнив адміністративний позов ГУ ДМС України в Харківській області та примусово видворив за межі території України громадянина ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддіна.

При цьому, Дзержинський районний суд м. Харкова не розглядав клопотання про затримання останнього з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

З вказівки Генеральної прокуратури України від 19.09.2016 р. № 16/3-530вих-16 про усунення вимог чинного законодавства при застосуванні до іноземців заходів впливу за адміністративні правопорушення вбачається, що громадянин ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддін, ІНФОРМАЦІЯ_1 утримується в Чернігівському ПТПІ, станом на 19.09.2016 р., на підставі рішення органу ДМС України про поміщення до ПТПІ від 26.07.2016 р., без вирішення судом питання про затримання його з поміщенням до ПТПІ, тобто підстави перебування його в Чернігівському ПТПІ відсутні.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять ані протоколу про затримання громадянина ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддіна, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку, передбаченому ст.ст. 261-263 КУпАП, як адміністративно-процесуального заходу, ані рішення органу ДМС України про поміщення до ПТПІ від 26.07.2016 р..

Враховуючи наведене, те, що затримання громадянина ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддіна, ІНФОРМАЦІЯ_1 та поміщення його до Чернігівського ПТПІ відбулось не в порядку, передбаченому ст. 183-7 КАС України, те, що останній, після винесення постанови суду про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, те, що він перешкоджає проведенню процедури його видворення, суд знаходить, що слід затримати громадянина громадянина ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддіна, ІНФОРМАЦІЯ_1з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України до 20 березня 2017 року.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 256 КАС України, постанову слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 106-163, 183-7, ч. 2 ст. 256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області - задовольнити.

Затримати громадянина ОСОБА_1 Азербайджан ОСОБА_2 Нуреддіна, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 183-7 КАС України, з поміщенням останнього до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України до 20 березня 2017 року

Постанову допустити до негайного виконання.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя В.Б. Сташків