Справа № 813/1256/16
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року № 813/1256/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Булавко О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області про зобов'язання провести перерахунок заробітної плати, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області про, з урахуванням змінених позовних вимог, визнання неправомірними дій щодо не нарахування та невиплати заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року включно, відповідно до ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року по 31.12.2015 року включно, відповідно до ст.147 Закону України «Про судовий устрій і статус суддів» (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») з урахуванням усіх доплат, надбавок та премій, які нараховуються залежно від розміру посадового укладу; про зобов'язання зробити перерахунок заробітної плати та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх доплат, надбавок та премій, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу; про зобов'язання виплатити компенсацію втрати частини вищевказаних доходів у зв'язку з порушенням встановлених строків їх виплати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскільки 26.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» в частині внесення змін до ст.144 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», то саме з цього часу у позивача виникло право на заробітну плату не нижчу від визначеної законом, а саме не менше 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом 1,3, оскільки посада яку вона обіймає відноситься до V категорії посад державних службовців. Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд», який набрав чинності 28.03.2015 року, також чітко визначено право працівника апарату суду на заробітну, не нижчу від визначеної законом, а саме не менше 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду для працівника апарату суду, посада якого віднесена до VI категорії посад державних службовців, з коефіцієнтом 1,3 для працівників посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців. Будь-яких посилань в Законі України «Про забезпечення права на справедливий суд» щодо застосування його норм з урахуванням обмежень, які містить Закон України «Про державний бюджет України на 2015 року», не має.

Відповідач у запереченні на адміністративний позов зазначає, що абзацом 3 п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачає, що норми і положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються у порядку і розмірах , встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету. Таким чином, територіальне управління було не вправі самостійно встановлювати підвищений посадовий оклад т виплачувати відповідні кошти на користь відповідача. Тобто, відповідач не наділений правом самостійно, без правового врегулювання Кабінетом Міністрів України та фінансової можливості Державного бюджету України здійснювати перерахунок заробітної плати позивачу та виплачувати її у вищому розмірі.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 працює з 19.11.2012 року у Миколаївському районному судді Львівської області на посаді помічника судді, що підтверджується довідкою від 15.02.2016 року.

10.02.2016 року позивач звернулась із заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області про проведення перерахунку між фактично виплаченим їй посадовим окладом та посадовим окладом, який повинен бути виплачений згідно закону, а також перерахунок усіх доплат надбавок і премій розмір яких залежить від розміру посадового окладу

Листом від 11.03.2016 року за №02-13522/16 відповідач повідомив заявника, підстав для проведення перерахунку посадового окладу помічника судді немає.

Не погодившись з вищенаведеними діями відповідача, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» за №1697-VII, яким внесено зміни до ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за № 2453-VІ, зокрема, передбачено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Абзацом другим підпункту 1 і абзацом третім підпункту 2 пункту 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

З 28.03.2015 року Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» за № 192-VІІІ затверджено нову редакцію Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтею 147 якого встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, ДСА, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Наведене узгоджується із положеннями частин сьомої, восьмої статті 33 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), згідно з якими умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Аналогічні положення закріплено також частиною другою статті 8 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), яка передбачає, що умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом (стаття 13 Закону України «Про оплату праці»).

За правилами статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції до 28 березня 2015 року) фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює, зокрема, ДСА. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. (стаття 143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Аналогічні правила закріплені і у статтях 145, 146 цього ж Закону у редакції з 28 березня 2015 року.

З 01.01.2015 року пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року № 80-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» визначено, що норми і положення, зокрема, частини першої статті 144, стаття 143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13 березня 2015 року установлено, що норми і положення даного Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На час виникнення спірних відносин схема посадових окладів працівників апарату суду була закріплена постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року за № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», зокрема Додатком 47, який залишався незмінним до 09.09.2015 року. Отже, Кабінет Міністрів України покладені на нього абзацом другим підпункту 1 пункту 13 розділу XIII Закону України «Про прокуратуру» та підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» обов'язки щодо приведення його нормативно-правових актів у відповідність із цими законами у тримісячний строк не виконав.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 БК України , будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 51 БК України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Ураховуючи наведене, оскільки з 26.10.2014 року по 09.09.2015 року Кабінетом Міністрів України зміни до постанови щодо умов оплати праці, зокрема розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а законами України від 16 січня 2014 року № 719-VІІ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та № 80-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» видатки на реалізацію положень абзацу другого частини першої статті 144 , частини першої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (у редакції з 28 березня 2015 року) не передбачено, управління ДСА як головний розпорядник бюджетних коштів не мало правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Застосування вищенаведених правових норм у наведений спосіб відображено у постанові Верховного Суду України від 13.07.2016 року у справі №820/4653/15, а тому такий, у відповідності до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, враховується судом. При цьому, суд не знаходить підстав для відступлення від даної правової позиції.

При цьому, судом не беруться до уваги мотиви позовної заяви з урахуванням викладеного.

За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі зі сторін спору не належить стягувати.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 163, 167, 258 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

3. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 26 вересня 2016 року.

Суддя В.Я.Мартинюк