Справа № 712/7552/16-а
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/7552/16-а
Провадження № 2-а/712/330/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, посилаючись на те, що 07 червня 2016 року Черкаською митницею Державної Фіскальної служби України було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 15/90200/16, відповідно до змісту якої її було притягнуто до відповідальності, відповідно до ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 393399,42 грн., а також витрати митниці у справі на суму 246,00 грн.

07 червня 2016 року позивач надав письмові пояснення, де ОСОБА_1 не погоджується із описом обставин перетину кордону 10.01.2016 року, що описані у протоколі та висновками про наявність ознак порушення митних правил, передбачених ст. 485 МКУ, не заявляла, що являється громадянкою-нерезидентом та не надавала відомостей про місце проживання Республіці Білорусь за адресою: АДРЕСА_1, про що вказано у протоколі про порушення митних правил, не мала наміру чи мети ухилятись від сплати митних платежів чи інших передбачених законом обов'язкових зборів чи податків.

Вважає, що вищевказана постанова винесена Черкаською митницею Державної Фіскальної служби України без повного та належного дослідження всіх обставин справи та необґрунтована наявністю доказів чи документів, що вказані у даній постанові, а тому є незаконною, і підлягає скасуванню.

Просить суд скасувати постанову від 07.06.2016 року в справі про порушення митних правил № 15/90200/16 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в повному обсязі щодо накладення адміністративного стягнення та стягнення витрат митниці на ведення митної справи.

В судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в позові відмовити, надавши свої заперечення, які приєднані до матеріалів справи.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Черкаською митницею Державної Фіскальної служби України від 07 червня 2016 року в справі про порушення митних правил № 15/90200/16 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 393399,42 грн. та стягнуто витрати митниці у справі на суму 246,00 грн.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що підставою для порушення справи про порушення митних правил № 15/90200/16 стало те, що 10.01.2016 року через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Енергія» Чернігівської митниці ДФС громадянкою України ОСОБА_1 на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «тимчасове ввезення» на строк до 1 року з метою особистого користування було ввезено автомобіль «Renault Megane (VIN- номер НОМЕР_2), що зареєстрований у відповідних реєстраційних органах Литовської республіки за державним номером НОМЕР_3. В ході здійснення митних формальностей щодо пропуску даного автомобіля на митну територію України громадянка ОСОБА_1 надала для здійснення митного контролю паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕТЗ12095, виданий 20.09.2011 року та заявила, що вона являється громадянкою-нерезидентом та проживає за адресою - АДРЕСА_1

Відповідно до інформації, отриманої від САДР УДМС України в Черкаській області та листа УДМС України в Черкаській області від 05.02.2016 року № 06/1680 встановлено, що з 17.02.2007 року громадянка України ОСОБА_1 перебуває зареєстрованою за адресою - АДРЕСА_3.

Листом Посольства України в Республіці Білорусь № 6132/17-500-106 на запит Чернігівської митниці ДФС від 15.02.2016 року № 619/25-70-26-03 було повідомлено, що громадянка ОСОБА_1 на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Білорусь не перебуває, відповідно штамп про консульський облік та печатка в її закордонний паспорт в консульському відділі Посольства України в Республіці Білорусь не проставлялися. За інформацією Департаменту по громадянству і міграції МВС Республіки Білорусь, громадянка ОСОБА_1 зареєстрованою за адресою - АДРЕСА_1 не значиться.

Зазначені обставини вказують на те, що станом на 10.01.2016 року громадянка ОСОБА_1 мала статус резидента у розумінні п. 50 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України.

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів Черкаської митниці ДФС від 02.03.2016 року № 78/23-70-25 встановлено, що автомобіль «Renault Megane (VIN - номер НОМЕР_2, д/н НОМЕР_3, країна реєстрації - LT) класифікується згідно УКТ ЗЕД в товарній під категорії НОМЕР_1, а сума митних платежів, які підлягали сплаті на момент ввезення останнього на митну територію України становить 131133,14 грн. (ввізне мито - 3593,72 грн., акциз - 99694,37 грн., та ПДВ - 27845,05 грн.).

03.03.2016 року за даним фактом уповноваженою посадовою особою Черкаської митниці ДФС відносно громадянки ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 15/90200/16 за ст. 485 Митного кодексу України.

За результатами розгляду справи про ПМП № 15/90200/16 заступником начальника митниці - начальником відділу боротьби з митними праворушеннями Черкаської митниці ДФС Шульгою Д.О. була винесена постанова від 07 червня 2016 року, якою позивача було визнано винною у вчиненні ПМП, передбаченого ст. 485 МК України.

Згідно ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, -, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Порядок прийняття громадян України на постійний консульській облік регламентовано Правилами ведення закордонними дипломатичними установами України консульського обліку громадян України, які постійно проживають або тимчасово перебувають за кордоном, та дітей - громадян України, усиновлених іноземцями або громадянами України, які постійно проживають за кордоном, які затверджено Наказом Міністерства закордонних справ України від 17.11.2011 року № 337 (далі - Правила). Відповідно до п. 2.1 Правил на постійний консульський облік приймаються громадяни України, які відповідно до чинного законодавства України є такими, що постійно проживають за кордоном. При прийнятті на постійний консульський облік у паспортному документі або проїзному документі дитини проставляються штамп: «Прийнятий на консульський облік в...», дата, підпис консульської посадової особи, мала гербова печатка.

Отже, під час прийняття особи на постійний консульський облік відомості про місце проживання особи до паспортного документу не вносяться. Заявлення митному органу адреси проживання особи за кордоном під час ввезення транспортних засобів законодавством не передбачено.

У судовому засіданні представником відповідача не доведено надання ОСОБА_1 інформації щодо адреси її проживання за кордоном під час перетину митного кордону та правомірності отримання такої інформації.

За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких умов, суд вважає недопустимими доказами лист Посольства України в Республіці Білорусь № 6132/17-500-106 на запит Чернігівської митниці ДФС від 15.02.2016 року № 619/25-70-26-03 про не перебування ОСОБА_1 на постійному консульському обліку та відсутність її реєстрації у м. Мінськ.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України пов'язаного з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, характеризується умислом. Тобто, в даному випадку конкретною метою, як обов'язковою ознакою складу правопорушення, є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір. Мета - це уявлення особи про суспільно небезпечний наслідок своїх протиправних дій та про ту шкоду, що, як усвідомлює винний, настане для охоронюваних законом відносин і яка, проте, є для нього бажаною. Мета дає змогу визначити заради чого, до якого результату спрямована суспільно небезпечна діяльність особи.

Відповідач в оскаржуваній постанові не вказав переконливих доказів протиправності дій позивача ОСОБА_1, доказів вини позивача у формі умислу чи необережності, доказів заявлення митному органу неправдивих відомостей про свій статус нерезидента та місце проживання у Республіці Білорусь для досягнення мети неправомірного зменшення митних платежів, які підпадають під ознаки порушень, передбачених ст. 485 МК України. Відсутність мети неправомірного зменшення митних платежів виключає склад адміністративного порушення.

За правилами ст. 69 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Проаналізувавши кожну з подій окремо та у своїй сукупності, суд констатує відсутність в діях ОСОБА_1 вини у формі умислу та мети у вигляді досягнення настання шкідливих наслідків, а саме, звільнення від сплати митних платежів.

Склад правопорушення, ознаки якого конкретно передбачені відповідною нормою права, є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.

Здійснений судом аналіз дій ОСОБА_1 та митного законодавства України приводить суд до висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 485 МК України.

Суд дійшов висновку, що постанова Черкаської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 15/90200/16 від 07.06.2016 року не відповідає вимогам частини третьої статті 2 КАС.

Згідно з частиною другою статті 72 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні представник відповідача не довів викладені у постанові про порушення митних правил обставини отже й правомірність оскарженої постанови.

Згідно ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Аналіз наведених обставин та вимог закону підводить суд до висновку про те, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 11, 18, 69, 71, 72, 128, 159, 161-162, 163 КАС України, ст.ст. 467, 485 Митного кодексу України, 9, 10, 293 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил задовольнити.

Постанову в справі про порушення митних правил від 07 червня 2016 року № 15/90200/16 про притягнення ОСОБА_1 за вчинення порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: