Справа № 810/1457/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

14 вересня 2016 року 14:59 № 810/1457/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мар`янченко Д.А.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кучинського О.А.,

слухача Рябченко Є.О.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:
З позовом до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №150 від 04.04.2016 року «Про підсумки бойової підготовки військової частини НОМЕР_1 за березень 2016 року та завдання на квітень 2016 року» в частині накладення стягнень на майора ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2016 р. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В ході судового розгляду Київським окружним адміністративним судом встановлено, що для подальшого вирішення даної справи необхідний допуск до державної таємниці.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2016 року справу №810/1457/16 передано до Окружного адміністративного суду м. Києва у зв`язку з відсутністю у Київському окружному адміністративному суді спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Відповідною ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.07.2016 року справу №810/1457/16 прийнято до провадження.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є незаконним, оскільки жодних дисциплінарних проступків останній не вчиняв.

Крім того, позивач зазначив, що у відповідності до ст. 84 Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» розслідування перед притягненням до дисциплінарної відповідальності не проводилось, причини, умови та ступінь вини не досліджувався, а також не враховувались характер, обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка та тривалість військової служби, рівень знань про порядок служби.

Додатково позивач наголосив, що йому незрозуміло чому відповідач вважає його підготовку до тактичного навчання незадовільною, а морально-психологічне забезпечення у підрозділі низьке, якщо за результатами проведення навчання у Журналі перевірок підрозділів відповідачем зроблено запис про задовільний результат та готовність підрозділу до виконання бойового завдання, адже ніякого акту про наявність будь-яких недоліків позивачу доведено не було.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав того, що оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнятий за наявних ознак порушення військової дисципліни. При цьому, представник відповідача звернув увагу, що проведення службового розслідування не є обов`язковою складовою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності та бесіда з військовослужбовцем проводиться лише у разі проведення такого розслідування.

В ході судового розгляду даної справи представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши наявні документи і матеріали, заслухавши думку позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді заступника командира батальйону по роботі з особовим складом на підставі наказу військової частини НОМЕР_2 №83 від 05.03.2015 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №150 «Про підсумки бойової підготовки військової частини НОМЕР_1 за березень 2016 року та завдання на квітень 2016 року» від 04.04.2016 року зокрема, за незадовільну підготовку до проведення тактичного навчання та низьке морально-психологічне забезпечення в підрозділі заступнику командира військової частини НОМЕР_2 по роботі з особовим складом майору ОСОБА_1 оголошено догану.

Незгода позивача із зазначеним наказом в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» №551-ХІV від 24.03.1999 року (далі Закон №551-ХІV).

Відповідно до ст. 1 Закону №551-ХІV військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі (ст. 2 Закону №551-ХІV).

Згідно з ст. 3 Закону №551-ХІV військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

При цьому, статтею 5 Закону №551-ХІV визначено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до ст. 45 Закону №551-ХІV у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Наведена вище норма спростовує доводи позивача щодо можливості притягнення до дисциплінарної відповідальності лише у разі вчинення дисциплінарного проступку.

Крім того, відповідно до ст. 107 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з виховної роботи в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення виховної роботи, за військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності батальйону (корабля), за гуманітарну підготовку, інформаційну і культурно-виховну роботу, дозвілля військовослужбовців, за їх соціальний захист.

Статтею 108 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» визначено, що заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з виховної роботи зобов`язаний: брати участь у розробленні плану бойової підготовки батальйону (корабля); забезпечувати виконання рішень командира батальйону (корабля) з питань виховної роботи, подавати допомогу командирам рот та їх заступникам з виховної роботи у поліпшенні морально-психологічного стану особового складу; проводити роботу, спрямовану на виховання у військовослужбовців батальйону (корабля) відданості Українському народові, формування у особового складу високих морально-психологічних якостей громадянина - патріота України, готовності до свідомого виконання Конституції України і законів України, вимог Військової присяги, військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових актів і наказів командирів (начальників); виховувати особовий склад батальйону (корабля) в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, Бойовому Прапорові, традиціям дружби і військового товариства, любові до своєї частини, постійної пильності і бойової готовності; проводити роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, бойових завдань, підвищення боєздатності батальйону (корабля), зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу; вживати конкретних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів; знати ділові якості та морально-психологічний стан офіцерів, прапорщиків (мічманів), сержантів і старшин підрозділів батальйону (корабля), брати участь у роботі з кадрами, їх атестуванні; керувати виховною роботою офіцерів батальйону (корабля), проводити з ними заняття з воєнної педагогіки і психології, особисто навчати їх практиці виховної роботи, подавати необхідну методичну допомогу; брати участь у здійсненні заходів професійного психологічного добору військовослужбовців і розподілі їх за підрозділами з урахуванням особливостей і нахилів; забезпечувати соціально-психологічну адаптацію військовослужбовців до умов військової служби; брати участь у плануванні та здійсненні у ротах заходів соціально-психологічного супроводу повсякденної діяльності особового складу; разом із штабом батальйону організовувати і здійснювати заходи щодо морально-психологічної підготовки особового складу до дій в екстремальних умовах мирного і воєнного часу, протидії інформаційно-психологічному впливу противника; брати участь у роботі, пов`язаній із забезпеченням якісного опанування і зразкового збереження військовослужбовцями озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, виконання ними завдань вартової та внутрішньої служб, додержання заходів безпеки та охорони довкілля; знати потреби і запити особового складу, вживати заходів для своєчасного розгляду скарг і заяв, підтримувати зв`язок з сім`ями військовослужбовців, піклуватися про здоров`я, харчування, поліпшення матеріально-побутового стану особового складу; організовувати роз`яснення законодавства України та брати участь у забезпеченні додержання військовослужбовцями його вимог; своєчасно доповідати командирові батальйону та заступникові командира полку з виховної роботи про військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують соціального захисту; організовувати й особисто проводити заняття з гуманітарної підготовки, подавати теоретичну та методичну допомогу керівникам груп та їх помічникам; постійно інформувати військовослужбовців про суспільно-політичну обстановку в Україні, воєнну політику держави та завдання Збройних Сил України; піклуватися про духовний і культурний розвиток військовослужбовців, розробляти план проведення вихідних, святкових та неробочих днів, разом з командирами підрозділів організовувати і проводити культурно-виховну, духовно-освітню роботу і дозвілля особового складу; ефективно використовувати технічні засоби для проведення виховної роботи; вивчати і впроваджувати передовий досвід, вносити пропозиції про вдосконалення форм і методів виховної роботи; вести облік злочинів, правопорушень, надзвичайних подій та дисциплінарних провинностей, вчинених особовим складом, та готувати аналітичні довідки щодо стану військової дисципліни; своєчасно доповідати командирові батальйону (корабля 3 рангу) та заступнику командира полку з виховної роботи про стан військової дисципліни та морально-психологічний стан особового складу; готувати і своєчасно подавати у порядку підпорядкованості донесення про вчинені військовослужбовцями правопорушення.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що відповідно до розпорядження начальника штабу - першого заступника Командувача повітряних сил Збройних Сил України від 15.02.2013 року №Р-*1-БГ «Про організацію відпрацювання документів бойової та мобілізаційної готовності у військових частинах» визначено перелік особистих документів з бойової та мобілізаційної готовності командирів підрозділів (їх заступників), начальників служб.

Особисті документи з бойової та мобілізаційної готовності службових осіб призначені для забезпечення виконання ними функціональних обов`язків та проведення оперативно-тактичних розрахунків, організації та контролю виконання заходів.

До них належать: календарний план виконання заходів приведення у бойову готовність; довідка - доповідь про стан бойової та мобілізаційної готовності (за напрямком діяльності); зошит для роботи з документами бойової та мобілізаційної готовності; робочий зошит з розрахунками по видах забезпечення та підйому військових запасів (за напрямками діяльності); робоча карта (М 1:500 000, розміри - висота 180 см, ширина 220 см); гнучкий магнітний диск (СБ - КЛУ, ОУВ-КЛУ) з матеріалами по службі, необхідні довідкові матеріали для роботи.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих відповідачем письмових доказів, позивачем:

календарний план виконання заходів приведення у бойову готовність відпрацьовано у відповідності до документу, який втратив чинність в 2012 році (на даний час, термін приведення частини до вищих ступенів бойової готовності складає 15 діб, а не 7);

довідка-доповідь про стан бойової та мобілізаційної готовності у відповідності до вимог спільної директиви МОУ та ГШ ЗСУ від 22.02.2016 року №Д-1т-б/г відсутня, в наявності не заповнений бланк довідки-доповіді у відповідності до керівного документу, який втратив чинність;

в зошиті для роботи з документами бойової та мобілізаційної готовності Закони України, Укази Президента України, накази МОУ, начальника генерального штабу, командувача повітряних сил ЗСУ, директиви та розпорядження начальника генерального штабу ЗСУ, методичні рекомендації та керівні документи, які визначають порядок оцінки БМГ частини, виконання заходів приведення, порядок доукомплектування частини, підготовки та виконання мобілізаційних заходів не законспектовані;

в робочому зошиті з розрахунками по видах забезпечення та підйому військових запасів розрахунки відсутні;

всупереч вимогам п.6.2.14 Тимчасового бойового статуту радіотехнічних військ Повітряних Сил Збройних Сил України, затвердженого наказом Командувача повітряних сил Збройних Сил України від 25.01.2015 року №1т та всупереч вимогам п.4.2.4.5 настанови радіотехнічним військам повітряних сил Збройних Сил України частини І, затвердженої наказом командувача повітряних сил Збройних Сил України від 01.03.2010 року №03 карта не оформлена. Назва посади на робочій карті вказана невірно. У відповідності до вимог спільної директиви МОУ та ГШ ЗСУ від 13.03.2015 року №Д-322/1/8дск посада заступника командира батальйону з виховної роботи перейменована на заступника командира батальйону по роботі з особовим складом;

гнучкий магнітний диск (СD-RW, DVD-RW) з матеріалами по службі відсутній;

відсутні необхідні довідкові матеріали для роботи.

З урахуванням наведеного в сукупності, відповідач прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушено ведення документів бойової та мобілізаційної готовності, п. 2 розпорядження НШ ПС ЗС України від 14.01.2014 року №Р-01-БГ, п.1.1, 1.2 Директиви НШ ПС ЗС України від 29.05.2008 року №ДШ-02.

При цьому, судом вбачається, що дотримання вимог чинного законодавства та уточнення особистих документів з бойової та мобілізаційної готовності є прямим обов`язком позивача як військовослужбовця в цілому та заступника командира батальйону з виховної роботи зокрема.

В судовому засіданні позивач зазначив, що несвоєчасність виконання обов`язків зумовлена службовим відрядженням та ненаданням відповідачем часу на доопрацювання виявлених прогалин в роботі.

Дані доводи не беруться судом до уваги як належні докази належності виконання позивачем своїх обов`язків, оскільки кожен військовослужбовець несе відповідальність за дотримання Військової присяги, своєчасне виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Водночас, матеріалами справи, зокрема, витягом зі звіту про проведення тактичного навчання з військовою частиною НОМЕР_2 22-24 березня 2016 року, підтверджується наявність в діяльності позивача наступних зауважень: незадовільна підготовка до ТН заступника командира військової частини НОМЕР_2 по роботі з особовим складом майора ОСОБА_1 , не уточнена довідка-доповідь, форма не відповідає діючим керівним документам, розрахунки забезпеченості ОВТ не уточнені, володіння станом справ на низькому рівні, пропозиції з технічного забезпечення на незадовільному рівні. Відсутні розрахунки заступників командира батальйону на передислокацію РЕТ на запасні позиції, довідки-доповіді заступників командира батальйону відсутні, карти заступників не представлені. Згідно висновків зазначеного звіту про проведення тактичного навчання з військовою частиною НОМЕР_2 : мета навчання досягнута; оцінка керівному складу заступник командира батальйону по роботі з особовим складом майор ОСОБА_1 з завданням не справився.

Згідно ст.68 Закону №551-ХІV на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, догана.

Командир роти (корабля 4 рангу), батальйону (корабля 3 рангу) щодо підлеглих офіцерів користується правом робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану (ст. 70 Закону №551-ХІV).

При цьому, відповідно до ст. 84 Закону №551-ХІV прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Наведене свідчить, що проведення службового розслідування не є обов`язковим при притягненні особи до дисциплінарної відповідальності, оскільки проведення службового розслідування здійснюється у разі виникнення правопорушення та ступеня вини.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03.10.2013 року №К/9991/40313/12.

Крім того, згідно ст. 86 Закону №551-ХІV після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення.

Виходячи з наведеного, проведення бесіди здійснюється у разі проведення службового розслідування, що не мало місця в даному випадку.

Згідно п.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак підстави для його скасування відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України підстави для присудження понесених позивачем судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов