Справа № 333/3852/16-а
Суддя: Герасименко С. Г.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/3852/16-а
Провадження №2-а/333/159/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименко С.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом до суду, в якому прохав визнати протиправними дії УПСЗН ЗМР по Комунарському району під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня по ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту" та стягнути з УПСЗН ЗМР по Комунарському району на його користь одноразову щорічну допомогу до 5 травня в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком за 2016 рік з урахуванням раніше сплачених сум.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2016 року на підставі вказаного адміністративного позову було відкрито скорочене провадження по справі та направлено відповідачеві копію позовної заяви та додані до неї документи та було запропоновано у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копії документів надати до канцелярії суду заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються або заяву про визнання позову.

Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району заперечення на позовні вимоги до суду не надіслало. Відповідно до приписів п. 2 ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив наступне.

Позивачеві ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності з видачею 10 листопада 1999 року посвідчення серії НОМЕР_1 «Інваліда війни» 2 групи інвалідності.

На звернення позивача до відповідача листом УПСЗН ЗМР по Комунарському району за вих. №09-2420 від 18.05.2016 року щодо отримання ОСОБА_1 виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня повідомлено, що йому виплачена щорічна разової грошова допомога до 05 травня відповідно до Постанови КМУ від 02.03.2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у розмірі 2600 грн.

Факт виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2016 рік в розмірі 2600 грн. визнається сторонами і у відповідності до ч.3 ст.72 КАС України не підлягає додатковому доказуванню.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що у 2016 році норми і положення статей деяких Законів України, зокрема ст. ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівні, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2016 рік.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 встановлено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються Законами України, а також нормативно-правовими актами відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Отже, станом на час виникнення спірних правовідносин Кабінет Міністрів України мав право регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державної адміністрації (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, що не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: ІІ групи - 2600 гривень.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що відповідачем нараховано та виплачено позивачеві щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у 2016 році в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141.

Таким чином, грошова допомога до 05 травня відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законам України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» правомірно нарахована позивачу в розмірі 2600 грн.

З урахуванням викладеного, оскільки в судовому розгляді встановлено правомірність дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною відмову в наданні разової грошової допомоги до 05 травня суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.19, 152 Конституції України, ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», підп.1) п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», керуючись ст.ст.10,11,158-163, КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя С.Г. Герасименко