Справа № 813/392/16
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року № 813/392/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Хомина О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької районної державної адміністрації про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області (далі - Дрогобицька РДА), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.07.2016, просить:

- скасувати розпорядження голови Дрогобицької РДА від 13.03.2015 №23-К-1 «Про звільнення ОСОБА_1»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді керівника відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Дрогобицької РДА з 13 березня 2015 року;

- стягнути з Дрогобицької РДА середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 березня 2015 року до дня поновлення на роботі;

- стягнути з Дрогобицької РДА середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 березня 2012 року до дня звільнення - 13 березня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на такі обставини. Розпорядженням голови Дрогобицької РДА від 14.03.2012 № 14-К-1 позивача з цього ж числа відсторонено від займаної посади у зв'язку із порушенням стосовно нього кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Вироком Стрийського міжрайонного суду Львівської області від 17.12.2014 у справі №1323/3784/2012 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.190 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн, який позивачем сплачено. 28.01.2016 ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицької РДА із заявою про надання дозволу приступити до виконання службових обов'язків у зв'язку із відсутністю підстав його відсторонення від займаної посади, на яву отримав відмову, оформлену листом від 03.03.2015 №02-33/530, у задоволенні якої було відмовлено. Розпорядженням голови Дрогобицької РДА від 13.03.2015 №23-К-1 позивача звільнено з посади керівника відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури райдержадміністрації у зв'язку із виникненням обставин, що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі (непогашена судимість за вчинення злочину), яке позивач отримав 03.11.2015 разом з трудовою книжкою. З посиланням на норми статті 235 КЗпП України вважає своє звільнення незаконним.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.07.2016, підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача Хомин О.В. в судовому засіданні позову не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні на позовну заяву, суть яких полягає у тому, що розпорядження Дрогобицької РДА від 13.03.2015 №23-К-1 видано на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, а звільнення ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог чинного законодавства України. Просив відмовити у задоволення позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Розпорядженням голови Дрогобицької РДА від 18.02.2009 № 6-К-1 ОСОБА_1 призначено на посаду керівника відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури райдержадміністрації.

На виконання постанови старшого слідчого Стрийської міжрайонної прокуратури від 03.03.2012 розпорядженням голови Дрогобицької РДА від 14.03.2012 № 14-К-1 ОСОБА_1 відсторонено від займаної посади у зв'язку із порушенням стосовно ОСОБА_4 кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Вироком Стрийського міжрайонного суду Львівської області від 17.12.2014 у справі №1323/3784/2012 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.190 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Вирок набрав законної сили 02.01.2015.

28.01.2016 ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицької РДА із заявою про надання дозволу приступити до виконання службових обов'язків у зв'язку із відсутністю підстав його відсторонення від займаної посади.

Дрогобицька РДА листом від 03.03.2015 року № 02-33/50 відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу приступити до виконання службових обов'язків з підстав наявності у нього незнятої (непогашеної) судимості за вироком Стрийського міжрайонного суду Львівської області від 17.12.2014 (ст.12, п. 5 ст. 30 Закону України «Про державну службу»).

Розпорядженням голови Дрогобицької РДА від 13.03.2015 №23-К-1 відповідно до частин 1 та 2 статті 88 КК України, пункту 5 статті 30 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_4 звільнено з посади керівника відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури райдержадміністрації у зв'язку із виникненням обставин, що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі (непогашена судимість за вчинення злочину).

Підставою значиться вирок Стрийського міжрайонного суду Львівської області від 17.12.2014 (справа №1323/3784/2012) та лист-погодження начальника управління архітектури, містобудування та інфраструктурних проектів Львівської обласної державної адміністрації № 16-263 від 10.03.2015.

При вирішення даного спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, наведеним у пункті 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) регулюються суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, а також визначаються загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті (далі - Закон №3723-XII).

Відповідно до статті 1 Закону №3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 18 лютого 2009 року працював на посаді керівника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства, головного архітектора, куди його було призначено розпорядженням голови Дрогобицької РДА від 18.02.2009 №6-К-1.

18.02.2009 ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця.

Таким чином, на ОСОБА_1 як на державного службовця поширюється дія Закону №3723-XII, в тому числі щодо обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби.

Як вже зазначалося, у зв'язку із порушенням стосовно ОСОБА_4 кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та на виконання постанови старшого слідчого Стрийської міжрайонної прокуратури від 03.03.2012, розпорядженням голови Дрогобицької РДА від 14.03.2012 № 14-К-1 позивача відсторонено від займаної посади.

Вироком Стрийського міжрайонного суду Львівської області від 17.12.2014 у справі №1323/3784/2012, який набрав законної сили 02.01.2015, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.190 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

28.01.2015 ОСОБА_1, сплативши штраф та одержавши текст вироку, подав до Дрогобицької РДА заяву з проханням дозволити приступити до виконання службових обов'язків у зв'язку із відсутню підстав відсторонення його від займаної посади.

Однак Дрогобицька РДА не тільки відмовила ОСОБА_1 у задоволенні такої листом від 03.03.2015 року № 02-33/50, а й звільнила його з посади Розпорядженням від 13.03.2015 №23-К-1 на підставі пункту 5 статті пункту 5 статті 30 Закону України «Про державну службу».

Статтею 30 Закону №3723-XII визначено підстави припинення державної служби, відповідно до положень пункту (5) частини першої якої, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі (стаття 12 цього Закону).

Статтею 12 встановлено обмеження, пов'язані з прийняттям на державну службу, серед яких наявність у особи незнятої або непогашеної судимості за вчинення злочину унеможливлює обрання або призначення такої особи на посаду в державному органі та його апараті.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.190 КК України з обранням покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн вироком Стрийського міжрайонного суду Львівської області від 17.12.2014 у справі №1323/3784/2012, який набрав законної сили 02.01.2015.

Відповідно до статті 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Виходячи з положень пункту 5 частини 1 статті 89 КК України, ОСОБА_1 станом на 28.01.2015 мав судимість, яка робить неможливим його перебування на державній службі та відповідно до статті 30 Закону №3723-XII є підставою припинення такої.

Вказане спростовує помилкові твердження позивача про відсутність підстав відсторонення його від займаної посади та звільнення та підтверджує правомірність дій відповідача щодо відмови у допуску до виконання обов'язків на займаній посаді та прийняття розпорядження про звільнення ОСОБА_1

Частиною другою статті 11 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду та звільняються з посади головами відповідних державних адміністрацій за погодженням з органами виконавчої влади вищого рівня в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1999 року № 1374 (далі - Порядок), керівники управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій призначаються на посади та звільняються з посад головами державних адміністрацій з погодженням з відповідними та іншими центральними органами виконавчої влади.

Питання про призначення на посаду або звільнення з посади керівника управління, відділу іншого структурного підрозділу місцевої державної адміністрації порушується головою відповідної місцевої державної адміністрації за наявності вакансії або обґрунтованих підстав для звільнення з посади (пункт 2 Порядку).

Згідно з пунктом 6 цього ж Порядку, висновки щодо призначення на посаду або звільнення з посади керівника управління, відділу, іншого структурного підрозділу місцевої державної адміністрації не пізніше десяти днів з дня порушення даного питанні надсилаються голові відповідної місцевої державної адміністрації і додаються до особової справи державного службовця за місцем роботи. Голова місцевої державної адміністрації у триденний термін з дня отримання висновку відповідного міністерства, іншого центрального або місцевого органу виконавчої влади видає в установленому порядку розпорядження про призначення на посаду або звільнення з посади керівника управління, відділу, іншого структурною підрозділу місцевої державної адміністрації. Копії цих розпоряджень надсилаються до відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, обласної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

Матеріалами справи підтверджено, що звільнення ОСОБА_1 з посади керівника відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Дрогобицької РДА відбулося за погодженням начальника управління архітектури, містобудування та інфраструктурних проектів Львівської обласної державної адміністрації № 16-263 від 10.03.2015, що відображено в оскаржуваному розпорядженні від 13.03.2015 №23-К-1.

Вказане свідчить про те, що звільнення позивача Дрогобицькою РДА відбулося з дотриманням вимог Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що Дрогобицькою РДА вказані вимоги щодо обов'язку довести правомірність розпорядження від 13.03.2015 №23-К-1 «Про звільнення ОСОБА_1» виконано.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повно важення надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку розпорядженню від 13.03.2015 №23-К-1 «Про звільнення ОСОБА_1», суд дійшов висновку таке рішення відповідає критеріям, встановленим частиною третьою статті 2 КАС України та Закону №3723-XII.

Ураховуючи викладене, суд дійшов переконання, що відповідач при його прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України, оскаржуване розпорядження є правомірним, а позовні вимоги в цій частині - безпідставними, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Оскільки всі інші позовні вимоги є похідними від вимоги про скасування розпорядження від 13.03.2015 №23-К-1, для задоволення якої нема правових підстав, то такі також не підлягають до задоволення.

Доводи позивача про порушення Дрогобицькою РДА порядку ознайомлення його з оскаржуваним розпорядженням та видачі трудової книжки спростовані представленими відповідачем письмовими доказами, долученими до матеріалів справи, а саме: листами Дрогобицької РДА від 16.03.2016 №16-263, від 16.03.2016 №02-31/643, від 24.04.2015 №№02-31/1188, а також конвертами про повернення таких листів з відміткою поштового відділення про повернення таких за закінченням терміну зберігання (а.с.49-55).

Відповідно до положень пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду, такий фактично не сплачувався, доказів на підтвердження інших судових витрат не надано, тому немає підстав для вирішення питання про судові витрати відповідно до положень статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7-14,69-71,86,87,94,159,160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.