Справа № 366/2484/16-а
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №366/2484/16-а
Провадження № 2-а/366/54/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) ГУ МВС України в Київські області в особі ліквідаційної комісії, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) ГУ МВС України в Київські області в особі ліквідаційної комісії, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі Київської області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади та зобов'язання вчинити певні дії, вказуючи на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом II групи з захворювання, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, має право на відповідні пільги, встановлені законодавством України.

Позивач вказує те, що коли відбулась аварія на ЧАЕС, його, як співробітника Іванківського РВВС на посаді ВПО в званні ст. лейтенанта в/с, розпорядженням Київського облвиконкому було відряджено з 26.04.1986 року по 27.04.2016 року в м. Прип*ять, територія якого визнана як зона відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення, де він безпосередньо брав участь у ліквідації наслідків зазначеної катастрофи без засобів індивідуального захисту та виведення у чисту зону, внаслідок чого отримав дозу радіаційного опромінення 30,44 бер (відповідно до Закону України «Про захист людини від іонізуючого випромінювання» - 304,4 мілізіверта), що перевищувало допустиму дозу - 25 бер та призвело до втрати свого здоров'я та отримання фізичної та психологічної недуги, пов'язаної з отриманням інвалідності 2 групи.

Поряд з цим, позивач зазначає, що 28.12.2010 року Іванківським РВ ГУ МВС України в Київській області йому було видано довідку № 63 про заробітну плату в зоні відчуження для пред'явлення її до органів пенсійного фонду. Згідно цієї довідки УПФ у Іванківському районі Київської області нарахувало та виплачує позивачу пенсію.

06.06.2016 року та 09.06.2016 року позивач звернувся до Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області із заявою про видачу довідки про заробітну плату за час перебування в зоні відчуження з урахуванням урядових рішень, які діяли 1986 року, на що отримав відповідь про необхідність звернення до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області.

05.07.2016 року позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області з аналогічною заявою. Після чого, 04.08.2016 року йому було видано довідку №356-Ш про заробітну плату, згідно якої нарахована фактична заробітна плата становить 73,10 карбованців, при цьому, оплата за дні роботи в зоні відчуження розрахована так: (посадовий оклад 95,00+ оклад за звання 120,00) : 30 (квітень) = 7,16667 (денна тарифна ставка). 2 робочих дні * 7,16667 (тарифна ставка) * 4 (кратність) = 57,33. Збережена заробітна плата: грошове утримання: (посадовий оклад 95,00; оклад за звання 120,00; вислуга років 21,50). Середньоденна: (95,00+120,00+21,50) : 30 (квітень) = 7,88333 (середньоденна)*2 робочих дні = 15,77. Всього 57,37 карб.+15,77 карб. = 73,10 карб.

Разом з тим, позивач не погоджується з даними, вказаними в довідці, зазначивши, що відповідачем не було враховано обставин, а дійсна фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, із якої має визначатися його пенсія, становить 919,39 крб.

Після зняття грифу «таємно» з розпорядження РМ СРСР № 964-рс від 17.05.1986 року «Про одноразову виплату винагороди за одержання дози опромінення більше норми, а також включення винагороди в заробітну плату» він дізнався, що останнім введено зони небезпеки в залежності від рівня радіоактивного забруднення території з відповідною оплатою: в третій зоні небезпеки в п*ятикратному розмірі в порівнянні з встановленим діючим законодавством нормами. Ці норми були поширені на осіб начальницького і рядового складу ОВС відповідно до Розпорядження РМ СРСР від 23.05.1986 року № 1031-рс.

Постановою РМ СРСР № 665-195 від 05.06.1986 року та постановою РМ УРСР № 207-7 від 10.06.1986 року узагальнені раніше прийняті норми в оплаті праці незалежно від їх підвідомчої підпорядкованості. Ці постанови поширили дію п.1 постанови РМ СРСР від 07.05.1986 року № 524-156 (підпункт 1 постанови РМ УРСР від 08.05.1986 року № 168-5) на інших працівників, включаючи тимчасово переведених і відряджених.

Норма в оплаті праці (подвоєння окладу) за посадою і спеціальним званням осіб начальницького і рядового складу ОВС була збережена до 01.01.1991 року, що підтверджується постановою РМ СРСР від 29.12.1987 року № 1497 (378) - Розпорядженням РМ УРСР від 06.01.1988 року № 12-рс.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. N 524-156 та на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 р. N 1767 (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 р. N 530-рс ( 530-86-р ) тарифні ставки і посадові оклади працівників, які виконували роботи в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю, підвищувались до 15 %.

Крім того, позивач зазначає про оплату праці у вихідні дні (27.04.1986 року - неділя). Така праця у вихідні і святкові дні оплачується за фактично відпрацьований час в подвійному розмірі. Крім того, за роботу в зоні відчуження оплата праці провадиться у подвійному розмірі в кратних розмірах тарифної ставки (посадового окладу) залежно від зони безпеки. Оплата у зазначеному розмірі провадиться всім працівникам як з нормованим та і з ненормованим робочим днем за години фактично відпрацьовані у вихідний чи святковий день (Роз*яснення Держкомпраці СРСР і ВЦРПС від 08.08.666 №13/П-21).

Згідно з розпорядженням КМ України від 25.11.1993 року № 1006-р дозволено ОВС перераховувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальним званням у кратних розмірах відповідно до зон небезпеки. Крім того, доручено МВС та Мінсоцзахисту призначити і перераховувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з названим розпорядженням грошового утримання.

Таким чином, зробивши розрахунок грошового утримання з урахуванням Постанови РМ СРСР і ВЦСПС № 524-156 від 07.05.1986 року за період 26-27.04.1986 року, позивач просить:

1)Дії Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області в особі ліквідаційної комісії по невключенню в довідку про заробітну плату в зоні відчуження грошових винагород та інших доплат - визнати неправомірними.

2)Зобов*язати Іванківський РВ ГУ МВС України в Київській області в особі ліквідаційної комісії зробити перерахунок з відображенням в особовому рахунку та видати йому (позивачу) довідку про заробітну плату в зоні відчуження з урахуванням всіх виплат і доплат: посадового окладу та окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі, добових з харчування, грошової компенсації продовольчого пайка, оплати праці у вихідні дні в подвійному розмірі (27.04.1986 року - неділя), підвищення посадового окладу на 15% за роботу в районах з підвищеною радіоактивністю, винагороду в розмірі 3-х місячних окладів в сумі 645 карбованців та премію у сумі 40 карбованців.

В судове засідання позивач не з'явився, у позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу без його участі та винести рішення на підставі наданих доказів.

Представник відповідача -Іванківського РВ ГУ МВС України в Київській області в особі ліквідаційної комісії - у судове засідання не з*явився, про дату і час слухання справи відповідач повідомлений вчасно.

Представник третьої особи в судове засідання не з*явився, подав заперечення, в якому просить розгляд справи проводити без його участі та вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Заперечення УПФУ у Іванківському районі зводяться до того, що в пенсійній справі позивача знаходиться належним чином завірена копія особового рахунку позивача за 1986 рік, в якій не зазначені суми грошових винагород та одноразові виплати, отже, вони не мали постійного характеру та не були включені до особового рахунку. Довідка про заробітну плату позивача, на підставі якої йому проведено розрахунок пенсії, видана саме на основі вказаного вище особового рахунку.

На підставі ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії, також є інвалідом ІІ групи із захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданим Київською облдержадміністрацією 20.12.2001 року та вкладкою до нього.

Відповідно до маршрутного листа № 20/Ш-203 Головного управління МВС в Київській області капітан в/с ОСОБА_1 приймав участь в заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і знаходився в зоні відчуження з 26 по 27 квітня 2016 року в м. Прип*ять.

Отримана позивачем 26 та 27 квітня 1986 року у місті Прип'яті доза радіоактивного опромінювання становить 30,44 бер, про що свідчить картка обліку доз радіоактивного опромінення та підтверджено також і у зазначених вище маршрутних листах.

06.06.2016 року та 05.07.2016 року позивач звернувся до начальника Іванківського відділення Вишгородського відділу ГУ НП в Київській області з письмовою заявою з проханням провести перерахунок заробітної плати за період виконання службових обов'язків в зоні відчуження - м. Прип*ять, відповідно до маршрутного листа №20/Ш-203 виданого ГУ МВС України в Київські області та видати йому довідку про заробітну плату з урахуванням Урядових рішень, які діяли в 1986 році при нарахуванні йому пенсії.

Листом від 04 серпня 2016 року відповідач відмовив у видачі вище зазначеної довідки.

04.08.2016 року Іванківський РВ ГУМВС України в Київській області надав позивачу довідку №356-Ш, в якій зазначив його заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, що становить 73,10 крб., що аналогічно довідці від 28.12.2010.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституція України у статті 46 встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Щодо посадового окладу та окладу за спеціальне звання в подвійному розмірі:

Згідно п.1 постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції було постановлено «виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, які виконують службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади по військовому чи спеціальному званню в подвійному розмірі. Особам офіцерського складу… начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ виплачувати, крім того, добові». Тобто зазначена норма була обов'язковою до виконання в частині нарахування окладу ОСОБА_1 у подвійному розмірі, а як вбачається з наданої довідки грошове утримання (посадовий оклад і оклад за звання) взяті в однократному розмірі - по 7,16667 крб. за два дні, добові взагалі не нараховувались, хоча ці норми носили обов'язковий характер. Постановою РМ СРСР, ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986 року та постановою РМ УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» були встановлені добові у розмірі 3 карбованці 50 коп.

Право позивача на отримання подвоєних окладів за посадою та спеціальним званням передбачалося розпорядженням РМ СРСР від 23.05.1986 р. № 1031-рс, наказом МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986 р., а також підтверджується також чинним Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.11.1993 року № 1006, яким з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, дозволити МВС перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу.

Щодо підвищення посадового окладу на 15 %:

Позивач зазначає, що, оскільки він 26-27 квітня 1986 року ніс службу в м. Прип*ять, яке рішенням урядової комісії від 07.08.1986 р. № 7 було віднесено до ІІІ зони небезпеки, то відповідно до Розпорядження РМ УРСР № 530 від 10.09.1986 року (в свою чергу видане на підставі розпорядження РМ СРСР від 03.09.1986 р. № 1767) він мав право на підвищення посадового окладу на 15 %.

Пунктами 1, 2 Розпорядження РМ УРСР № 530 від 10.09.1986 року передбачалося «Предоставить право министерствам, ведомствам УССР, облисполкомам, Киевскому и Севастопольскому горисполкомам: повышать до 25 процентов тарифные ставки (должностные оклады) работникам, занятым в районах и на работах с повышенной радиоактивностью. Конкретные размеры повышения тарифных ставок (должностных окладов) устанавливаются с учетом сложности и срочности выполняемых работ руководителями предприятий, организаций и учреждений. Утвердить перечень населенных пунктов с повышенной радиоактивностью, в которых оплата труда работников с 3 по 30 сентября 1986 г. производится по повышенным до 25 процентов тарифным ставкам (должностным окладам), согласно приложению. Перечни робот с повышенной радиоактивностью, которые оплачиваются в таком же порядке утверждаются ежемесячно министерствами, ведомствами ССР, облисполкомами, Киевским и Севастопольским горисполкомами с учетом радиационной обстановки по данным Госкомгидромета СССР».

З огляду на викладене суд вважає, що даний нормативний акт не дає права позивачу на підвищення посадового окладу, оскільки ним передбачалося підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівникам, зайнятим в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю починаючи з 3 вересня 1986 року, а позивач був зайнятий на роботах по ЛНА на ЧАЕС 26-27 квітня 1986 року.

Щодо одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації:

У відповідності до Розпорядження Ради Міністрів СРСР "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" № 964-рс від 17 травня 1986 року у випадку отримання працівником офіцерського чи начальницького складу органів внутрішніх справ гранично допустимої дози радіації йому виплачуються три місячні оклади грошового утримання по посаді і спеціальному званню. Тобто встановлено обов'язок виплати такого утримання.

Згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше органам внутрішніх справ дозволено перераховувати їх грошове утримання за періоди роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Крім того, доручено МВС та Мінсоцзахисту призначити і перерахувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з названим розпорядженням грошового утримання.

Таким чином, одноразова грошова винагорода, з урахуванням дози радіоактивного ураження організму позивача складає 645 крб., оскільки оклад грошового утримання по посаді і спеціальному званню ОСОБА_1 складав 215 крб. (посадовий оклад - 95 крб. + оклад по спеціальному званню - 120 крб.).

Щодо виплати добових та виплати за харчування:

Згідно п.1 постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції було постановлено «Особам офіцерського складу… начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ виплачувати, крім того, добові». Тобто зазначена норма була обов'язковою до виконання в частині нарахування добових, однак вони взагалі не нараховувались. Постановою РМ СРСР, ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986 року та постановою РМ УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» було дозволено виплачувати працівникам, в т.ч. особам начальницького і рядового складу ОВС, направлених на роботи по ЛНА на ЧАЕС, добові у розмірі 3 карбованці 50 коп., а також зобов*язано забезпечить їх безоплатним триразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу).

Проаналізувавши викладене, суд вважає, що вимога позивача про добові ґрунтується на положеннях нормативно-правових актів, які регулювали це питання. В той же час вимога щодо оплати харчування в розмірі 2 крб. 85 коп. за добу не відповідає нормативно-правовим актам і трактується позивачем на власний розсуд. Суд вважає, що вказана вище постанова визначала 2 крб. 85 коп. як добову суму вартості харчового набору, який мав бути наданий кожній особі, задіяній на роботах по ЛНА на ЧАЕС, в якості безоплатного триразового гарячого харчування, а не як еквівалент, який має бути компенсований (виплачений) особі, задіяній на роботах по ЛНА на ЧАЕС, в рахунок щоденного харчування.

Щодо грошової компенсації замість продовольчого пайка:

Відповідно до Листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 № 03-3/1652-018-2 прибавка замість продовольчого пайка і грошова компенсація замість продпайка при призначенні пенсії не враховуються.

Щодо виплати премії в розмірі 60% та грошової винагороди в розмірі 40 крб.:

Постановою РМ УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» (п.3) вирішено виділяти в розпорядження Міністерства енергетики і електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, установ і організацій (незалежно від їх відомчої підпорядкованості), які безпосередньо беруть участь у роботах пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС кошти. Розмір премії не повинен перевищувати 400 карбованців на місяць (понад встановлені максимальні розміри премій).

П. 4 Постанови РМ СРСР від 05.06.1986 року № 665-195 установлено для працівників зайнятих на роботах по ЛНА на ЧАЕС максимальний розмір премії - 60% тарифної ставки (окладу)в місяць.

Позивач в своїх вимогах розмежовує премію (вказує її як 57 крб.) та грошову винагороду в розмірі 40 крб., яку йому було виплачено відповідно до наказу. Суд вважає, що позивач знову ж таки трактує вказані вище положення на власний розсуд, і така його позиція є безпідставною.

Як вбачається з наданого суду наказу № 42 начальника Іванківського РВВС Коляденка В.І. від 17.06.1986 року ОСОБА_1 за активну участь в спеціальних заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безпосередньо в м. Прип*ять та проявлені при цьому високі морально-політичні якості було народжено грошима у розмірі 40 карбованців.

Суд вважає, що саме кошти у розмірі 40 крб. і були тим заохоченням (з огляду на формулювання у наказі), яке передбачалось Постановою РМ УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища».

Вимогу про премію у розмірі 57 крб., суд вважає необґрунтованою з огляду на наступне.

Премія - це не обов*язковий платіж, а вид заохочення працівника за сумлінну працю, тому нормативно-правовими актами було передбачено, що з метою заохочення працівників, які задіяні у ЛНА на ЧАЕС виплачується премія, при цьому імперативність норми щодо премії полягала не у виплаті її кожному працівникові, а лише у обмеженні максимального її розміру.

Відповідачем не включена премія (грошова винагорода у розмірі 40 крб.) у довідку, видану позивачу. Постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( із змінами і доповненнями, внесеними постановою КМУ від 25 березня 2014 року № 112) затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В ньому, зокрема, зазначено: «6. В усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Ця норма відповідачем виконана не була: наказ про преміювання існує, і невнесення його до розрахункового листа, не може позбавити права позивача на врахування цієї суми до розрахунку заробітку, з якого має обчислюватися пенсія.

Щодо оплати праці за роботу у вихідний день:

Зазначеними вище постановами № 665-195 від 05.06.1986 року та № 207-7 від 10.06.1986 року було дозволено підприємствам, організаціям та установам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії, у вихідні та святкові дні з оплатою праці у подвійному розмірі. Вказана норма не розповсюджена на працівників органів внутрішніх справ, як це зазначено щодо добових та подвійних окладів. Відповідно в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Так, Міністерство праці та соціальної політики України в своєму листі від 06.03.2012 року № 544/20/132-12 надало роз'яснення, що «...Відомості про встановлення умов і розмірів оплати праці та умов їхнього запровадження по конкретних особах можуть мати, а отже й надавати виключно підприємства, установи, організації (далі - підприємства), де працювали ці особи, або їхні правонаступники. Згідно статті 15 цього ж Закону (Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») видача довідок про заробітну плату у період роботи (служби) з ліквідації наслідків аварії па Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами (військкоматами), які відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» несусь матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її».

Листом Міністерства праці України від 22.11.1995 року № 09-3815 повідомлялося, що у разі неправильного нарахування заробітної плати особам, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії па ЧАЕС у 1986-1987 роках, згідно з листом Міністерства праці України від 29 10.1992 № 09-3751 Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС від 29.10.1992 року № 1082/ЗК та Міністерства фінансів України від 29.10.1992 року № 13-412/308 на підставі стверджуючих документів підприємство (організація), яке відряджало працівника в зону відчуження (або його правонаступник), має зробити перерахунок заробітної плати і надати довідку про новий розмір заробітної плати в зоні відчуження для подання до органу Пенсійного Фонду України за місцем проживання особи - для перерахунку розміру пенсії.

П.4 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою РМ УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» визначено, що « у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Ст.1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ст. 2 цього ж Закону передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У ст. 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що грошові компенсаційні виплати у вигляді добових віднесено до додаткової заробітної плати.

Згідно із ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Адміністративний позов був поданий особою, що звільнена від сплати судового збору, відтак положення статті 94 КАС України щодо розподілу судових витрат в даному випадку застосуванню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, 9, 11 , 69-71, 86, 97, 158-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області в особі ліквідаційної комісії щодо видачі ОСОБА_1 довідки про заробітну плату за роботу у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип*ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період 26 та 27 квітня 1986 року за № 356-Ш від 04 серпня 2016 року без включення: подвійного посадового окладу та подвійного окладу за спеціальне звання, добових, премії, одноразової грошової винагороди за перевищення дози радіоактивного ураження в розмірі 645 крб., -протиправними.

Зобов'язати Іванківський РВ (з обслуговування Іванківського і Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області в особі ліквідаційної комісії здійснити перерахунок заробітної плати з відображенням його в особовому рахунку та включити ОСОБА_1 у довідку про заробітну плату за період роботи 26 та 27 квітня 1986 року у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип*ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: подвійний посадовий оклад та подвійний оклад за спеціальне звання, добові, премію відповідно до наказу № 42 начальника Іванківського РВВС Коляденка В.І. від 17.06.1986 року, одноразову грошову винагороду за перевищення дози радіоактивного ураження організму 645 крб.,- і надати довідку з урахуванням вказаних виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя: Н.П.Слободян