Справа № 632/1750/16-а
Суддя: Шевцов О. А.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 632/1750/16-а
Провадження№2-а/629/74/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шевцова О.А.,

за участю секретаря судових засідань Торенко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 16.07.2015 року Постановою Верховної ради України № 634-Y111 «Про звільнення суддів», ОСОБА_2 звільнено з посади судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області, у відставку. 15.09.2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області із заявою про нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці. Рішенням комісії Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області ОСОБА_2 було відмовлено в призначенні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання. У лютому 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області визнав дії Пенсійного фонду протиправними та зобов'язав управління виплачувати ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання. Згодом, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області з заявою про перерахунок йому щомісячного довічного грошового утримання та зазначив, що відкликає рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області, згідно якого йому виплачувалось щомісячне довічне грошове утримання. 09.08.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області відмовило позивачу в перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання.

Позивач просить суд визнати протиправними та незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області про відмову в перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позивачу, на підставі ст.141 ч.3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.07.2010 року, у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із суми для розрахунку в розмірі 24650,00 грн, без обмеження граничного розміру, починаючи з 02.08.2016 року, а у разі зміни розміру заробітної плати судді на відповідній посаді, здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру, відповідно наданої довідки про заробітну плату, з якої вбачається зміна розміру заробітної плати судді на відповідній посаді, починаючи з дня звернення до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. Стягнути з відповідача судовий збір.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги своєї позовної заяви у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на письмове заперечення, раніше надане до суду, в якому зазначено, що управлінням було розглянуто питання, стосовно ОСОБА_2 та винесено рішення комісії № 7 від 22.09.2015 року, яким відмовлено позивачу в призначенні щомісячного довічного грошового утримання, у зв'язку з прийняттям Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Зокрема п. 5 Прикінцевих положень вище зазначеного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Також, всі судові рішення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду відповідно до зобов'язань та в установленому законодавством порядку. Постанова Лозівського міськрайонного суду від 04.02.2016 року є чинною та жодних судових рішень, якими вносилися зміни або скасовувалась чинна постанова, на адресу управління не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав,свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень у тому числі органів державної влади.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави .

За ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людині, на підставі Конституції України, гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року відновлені Конституційні права гарантії та права судді у відставці, а саме, часину третю, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої ст.141 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-У1 від 07.07.2010 року. Конституційний суд України визнав не конституційними зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-У1 від 07.07.2010 року, які діяли на момент звільнення позивача та виклав частину третю ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-У1 від 07.07.2010 року в наступній редакції: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Конституційний Суд України в рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп зазначив: «В Україні як в соціальній, правовій державі політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоров'я, честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Зазначені конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і пов'язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене» (абзаци другий, третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року N 8-рп).

В рішенні Конституційного Суду України від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 також зазначено, що довічне грошове утримання судді це особлива форма забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній, звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належним матеріальним утриманням. Особливість щомісячного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування. Не можуть бути скасовані чи звужені іншими нормативними актами України гарантії незалежності суддів, в тому числі гарантії їх матеріального та соціального забезпечення. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений заробляти додаткові матеріальні блага.

Щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних (законних) очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при почесному видаленні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді. Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Це підтверджується й міжнародними стандартами у сфері судочинства, зокрема, згідно з пунктом 54 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки (Рекомендація № CM/REC(2010)12) «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці. Для захисту оплати праці суддів від зменшення слід прийняти спеціальні законодавчі положення».

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (4 листопада 1950 року), ратифікованій Верховною Радою України 17 липня 1997 року, та в низці інших міжнародних документів, а саме: Основні принципи незалежності судових органів, ухвалені резолюціями 40/32 від 29.11.1985 року, 40/146 від 13.12.1985 року Генеральної Асамблеї ООН.

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2862-ХІІ, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного утримання збільшується на 2 % заробітку, але не більше ніж 90% заробітку судді.

Наведене правило було закріплено і у статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ, згідно з ч. 3 якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідної посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2%, але не більше ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

1 січня 2012 року введено в дію ст. 129 Закону № 2453-УІ, якою по-новому врегульовано питання, пов'язані із суддівською винагородою.

Законом України № 3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року було змінено грошове утримання судді у відставці та передбачено, що щомісячне грошове утримання судді виплачується у розмірі 80% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно Закону «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166 -УІІ від 27.03.2014р. були внесені зміни до ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010року, а саме: цифра 80% змінена на 70%. Доплата за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років в розмірі 2% не була змінена, тому, на день звернення до Вищої ради юстиції України, позивач мав право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 70% грошового утримання судді, який працює на відповідної посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного утримання збільшився на 2%, але не більше ніж на 90%.

Відповідно до п.1.2 постанови Правління Пенсійного Фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акта Верховної Ради України про звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до постанови Лозівського міськрайоннго суду Харківської області від 04.02.2016 року (а.с. 6-9) адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області, про визнання рішення протиправним щодо відмови у виплаті грошового утримання та зобов'язання вчинити певні дії, задоволено.

Згідно до заяви (а.с. 11) від 02.08.2016 року, ОСОБА_2 просить Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області, зробити перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання.

Як вбачається з листа Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області від 09.08.2016 року № 79/к-14 (а.с. 12), управлінням проведено перерахунок довічного грошового утримання на підставі постанови Лозівського міськрайоннго суду Харківської області від 04.02.2016 року.

З довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області (а.с. 13), вбачається, що заробітна плата позивача, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 24650,00 грн.

З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за його заявою від 02.08.2016 року, а також про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними та незаконними дій Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області про відмову в перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі ст.141 ч.3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.07.2010 року, у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із суми для розрахунку в розмірі 24650,00 грн, без обмеження граничного розміру, починаючи з 02.08.2016 року.

Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснювати перерахунок щомісячного довічного утримання судді, у разі зміни розміру заробітної плати судді на відповідній посаді, відповідно до довідки про заробітну плату, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на момент розгляду справи позивач з даними вимогами до відповідача не звертався та відповідачем відповідно будь-яких рішень з цього приводу не приймалося, у зв'язку із чим відсутній спір щодо цих правовідносин.

На підставі ст. 94 КАС України на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати.

На підставі 7, 9, 11, 13, 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді Клименку Сергію Олександровичу.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, на підставі ст. 141 ч. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 07.07.2010 року, у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із суми для розрахунку в розмірі 24650 грн (двадцять чотири тисячі шістсот п'ятдесят грн 00 коп), без обмеження граничного розміру, починаючи з 02 серпня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551,20 грн (п'ятсот п'ятдесят одна грн 20 коп).

Постанова може бути оскаржена сторонами до Апеляційного адміністративного суду Харківської області.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного адміністративного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови, строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя: О.А.Шевцов