Справа № 815/3387/16
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3387/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року м.Одеса

Колегія суддів Одеського окружного адміністративного суду у складі: Танцюра К.О., Єфіменко К.С., Стеценко О.О. розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної служби України з безпеки на транспорті, треті особи Комісія з проведення реорганізації Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті та Міністерство інфраструктури України, про визнання протиправною відмови у переведенні на посаду та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, треті особи Комісія з проведення реорганізації Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті та Міністерство інфраструктури України, про визнання протиправною відмови у переведенні ОСОБА_4 з посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті на посаду начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, яка оформлена листом №4282/14/15-16 від 02.07.2016р. та зобов'язання розглянути заяви ОСОБА_4 від 16.01.2016р., 28.03.2016р., від 17.05.2016р., від 08.06.2016р. про призначення на посаду начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області шляхом переведення з посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Укрморрічінспекції у відповідності до ч.4 ст. 36 КЗпП повторно та прийняти по них обґрунтовані рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 25.09.2014р. він був призначений на посаду начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті. Постановою КМУ №442 від 10.09.2014р. утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється. Разом з тим, позивачем зазначено що станом на теперішній час створено і працює комісія з проведення реорганізації Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, що очолює ОСОБА_5, який одночасно є головою новоутвореної Державної служби України з безпеки на транспорті. Позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача про призначення його у зв'язку з ліквідацією посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Укрморрічінспекції на посаду начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області шляхом переведення, однак його звернення ігнорувалися, обґрунтовані відповіді не надавалися, питання про призначення його на цю посаду не розглянуто, будь - яке рішення не прийнято, замість цього йому пропонуються різні посади, на які він погодитись не може. Разом з тим, позивач зазначав, що через тривалий час йому 02.07.2016р. за №4282/14/15-16 Укртансбезпекою було надано відповідь, у якій йому фактично відмовлено у переводі на посаду начальника Управління Укртансбезпеки в Одеській області. Також, позивач зазначав, що відповідає кваліфікаційним вимогам до особи, яка може претендувати на посаду начальника Управління в області, які встановлені п.5.3 Положення про Управління Укртансбезпеки в Одеській області, затвердженого наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 07.06.2016р. №289.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення вказаних позовних вимог, з підстав зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Представник відповідача зазначала, що у зв'язку із реорганізацією Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті позивач був 08.10.2015р. попереджений про наступне звільнення з посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Укрморрічінспекції. Також, представник відповідача зазначала, що ОСОБА_4 були запропоновані посади у новоствореній структурі відповідно до його кваліфікації та рівнозначності посаді, яку він обіймав, однак, він відмовився від зазначених посад та просив призначити його на посаду начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області шляхом переведення з посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Укрморрічінспекції. Листом від 02.07.2016р. №4282/14/15-16 Державною службою України з безпеки на транспорті ОСОБА_4 було надано відповідь про те, що неможливо запропонувати йому посаду начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, як таку, що потребує спеціальної освіти, відповідної компетентності та досвіду роботи, значного емоційно - психологічного навантаження, ненормованого робочого часу та вчасного виконання великого обсягу посадових обов'язків. Представник відповідача посилалась на те, що у зв'язку з реорганізацією державного органу шляхом злиття відбулось розширення обсягу виконуваних функцій та крім функцій у сфері безпеки на морському та річковому транспорті додано функції у сфері безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті, які потребують спеціальної освіти, компетентності досвіду роботи у зазначених сферах. Однак, у відповідача відсутній досвід роботи, спеціальні знання та кваліфікація у сфері безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті. У зв'язку із цим представник відповідача зазначала, що позивачу вказана посада не пропонувалась та вона відповідно до Закону України «Про державну службу» буде винесена на конкурс. При цьому, представник відповідача зазначала, що ОСОБА_4 встановлено ІІ групу інвалідності, а тому, йому пропонувався перелік посад, які передбачають менше навантаження, як цього вимагає ІІ група інвалідності. Разом з тим, представник відповідача зазначала, що вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 щодо визнання протиправною відмови у переведенні ОСОБА_4 з посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті на посаду начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, яка оформлена листом №4282/14/15-16 від 02.07.2016р., не підлягають задоволенню, оскільки рішення про відмову повинно бути оформлено відповідним наказом, а лист, на який посилається позивач, носить інформаційний характер.

Згідно письмових пояснень Міністерство інфраструктури України просило відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4, посилаючись на те, що лист №4282/14/15-16 від 02.07.2016р. є частиною переписки між позивачем та відповідачем і не може вважатися відмовою у призначенні позивача на посаду та не підтверджує доводи позивача щодо протиправної бездіяльності Державної служби з безпеки на транспорті.

Комісією з проведення реорганізації Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті пояснень або заперечень до суду надано не було.

Згідно з ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 з травня 2014 року працює на посаді начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті (а.с.19-21).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014р. «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» з метою оптимізації системи центральних органів виконавчої влади утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

У зв'язку із цим ОСОБА_4 28.11.2014р. було попереджено про можливе звільнення з посади відповідно до п.1ст.40 КЗпП України у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та реорганізації Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті (т.1 а.с.178). Також, як свідчить зазначене письмове попередження, його було проінформовано про те, що пропозиції щодо наявних вакантних посад у новоствореній структурі будуть запропоновані протягом двох місяців.

Крім того, ОСОБА_4 було повідомлено про наступне звільнення із займаної посади 08.10.2015р. (т.1 а.с.179)

Згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державна реєстрація Державної служби України з безпеки на транспорті була здійснена 03.06.2015р.

Наказом в.о. голови Державної служби України з безпеки на транспорті №53 від 28.12.2015р. було введено в дію штатний розпис Державної служби України з безпеки на транспорті (т.1 а.с.135).

16.01.2016р. головою Державної служби України з безпеки на транспорті було запропоновано ОСОБА_4 посаду заступника начальника Управління Укртансбезпеки в Одеській області - начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті (т.1 а.с.180).

Не погодившись із вказаною пропозицією ОСОБА_4 16.01.2016р. звернувся до голови Державної інспекції з безпеки на транспорті із заявою про призначення його на посаду начальника Управління Укртансбезпеки в Одеській області шляхом переведення з посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті (т.1 а.с.23-24).

10.03.2016р. листом №1377/07/15-16 Державною службою України з безпеки на транспорті на зазначене звернення ОСОБА_4. було надано відповідь, згідно якої проінформовано про те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014р. «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту. А також зазначено, що ОСОБА_4 були запропоновані посади головного спеціаліста Відділу диспетчерської та аналітичної роботи Департаменту транспортної безпеки, розслідування аварій та подій на транспорті та заступника начальника Управління Укртансбезпеки в Одеській області - начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті від яких він відмовився (т.1 а.с.25).

28.03.2016р. ОСОБА_4 звернувся до в.о. голови Державної служби України з безпеки на транспорті з листом згідно якого зазначав, що відповідно до вимог діючого законодавства, на його думку, він повинен бути призначений на посаду начальника Управління Укртансбезпеки в Одеській області оскільки на час реорганізації він займає посаду начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті та наслідком реорганізації шляхом злиття Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті і Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті не стало скорочення посади територіального управління (т.1 а.с.26)

Також, 28.03.2016р. ОСОБА_4 звернувся до в.о. голови Державної служби України з безпеки на транспорті із заявою про призначення його на посаду на посаду начальника Управління Укртансбезпеки в Одеській області шляхом переведення з посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті відповідно до ч.4 ст.36 Кодексу законів про працю України (т.1 а.с.28-29).

На лист від 28.03.2016р. в.о. голови Державної служби України з безпеки на транспорті позивачу 13.04.2016 було надано відповідь, згідно якої зазначено, що 06.04.2016р. у приміщенні адміністративної будівлі Міністерства інфраструктури України відбулась нарада членів комісії з проведення реорганізації Укрморрічінспекції, на якій йому було запропоновано вакантні посади начальника Управління Укртансбезпеки у Донецькій області, начальника Управління Укртансбезпеки у Луганській області, начальника Управління Укртансбезпеки у Сумській області, начальника відділу надання адміністративних послуг Укправління Укртансбезпеки в Одеській області (т.1 а.с.30).

31.03.206р. головою комісії з проведення реорганізації Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті було запрошено ОСОБА_4 на 06.04.2016р. до приміщення Державної служби з безпеки на транспорті для узгодження позиції щодо подальшого його працевлаштування (т.1 а.с.32).

06.04.2016р. ОСОБА_4 було попереджено під підпис про те, що посада начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління, яку він обіймає, у новому штатному розписі скорочена і йому пропонуються посади начальника Управління Укртансбезпеки у Донецькій області, начальника Управління Укртансбезпеки у Луганській області, начальника Управління Укртансбезпеки у Сумській області, начальника відділу надання адміністративних послуг Управління Укртансбезпеки в Одеській області. А також, зазначено, що у разі згоди на переведення на одну із запропонованих посад він повинен написати відповідну заяву, а у разі незгоди - його буде звільнено із займаної посади відповідно до п.6 ст.36 та п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України (т.1 а.с.33).

Листом від 03.04.2016р. ОСОБА_4 повідомив в.о. голови Державної служби України з безпеки на транспорті про те, що не погоджується із запропонованими йому посадами (т.1 а.с.35-36).

17.05.2016р. ОСОБА_4 звернувся до голови Державної служби України з безпеки на транспорті - голови комісії з проведення реорганізації Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті із заявою, згідно якої просив, зокрема, розглянути заяву про звільнення його з займаної посади та призначити шляхом переводу на посаду начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (т.1 а.с.51-54).

07.06.2016р. головою комісії з проведення реорганізації Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті на звернення ОСОБА_4 від 17.05.2016р. було надано відповідь, згідно якої зазначено, що заяву позивача на ім'я голови Державної інспекції України з безпеки на транспорті від 17.05.2016р. розглянути неможливо у зв'язку з відсутністю такої державної установи (т.1 а.с.74).

Листом від 07.06.2016р. головою Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_4 було запропоновано вакантні посади в Управлінні Укртрансбезпеки в Одеській області, в Чорноморському міжрегіональному Управлінні Укртрансбезпеки, Управлінні Укртрансбезпеки у Миколаївській області, Управлінні Укртрансбезпеки у Донецькій області, Управлінні Укртрансбезпеки у Запорізькій області (т.1 а.с.75-76).

08.06.2016р. ОСОБА_4 знову звернувся до голови Державної служби України з безпеки на транспорті з заявою щодо розгляду питання про призначення його на посаду начальника Управління Укртансбезпеки в Одеській області шляхом переведення з посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Укрморрічінспекції (т.1 а.с.80-82).

02.07.2016р. листом за №1282/14/15-16 відповідачем було повідомлено ОСОБА_4 про те, що керівництво Укртрансбезпеки не може запропоновати йому посаду начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, як таку, що потребує спеціальної освіти, відповідної компетентності та досвіду роботи, значного емоційно-психологічного навантаження, ненормованого робочого часу та вчасного виконання великого обсягу посадових обов'язків. Згідно зазначеного листа голова Державної служби України з безпеки на транспорті зазначав, що оскільки згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014р. №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» відбулась реорганізація шляхом злиття Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, то відбулось також розширення обсягу виконуваних працівниками Державної служби України з безпеки на транспорті функцій, у тому числі і розширення обсягу функцій начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області. При цьому, у зазначеному листі відповідачем було зазначено, що аналізуючи трудову діяльність позивача, досвіду роботи, спеціальних знань та кваліфікації у сфері безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті він не має, а стаж роботи у сфері безпеки на морському та річковому транспорті становить 1 рік 9 місяців. Крім того, у зазначеному листі було зазначено про нестабільний стан здоров'я позивача та призначення йому ІІ групи інвалідності. (т.1 а.с.17-18).

Таким чином, відповідачем було фактично відмовлену ОСОБА_4 у переведенні його з посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті на посаду начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області.

Згідно вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.5-1 Кодексу законів про працю України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно зі ст.22 Кодексу законів про працю України забороняється необгрунтована відмова у прийнятті на роботу.

Відповідно до ч.4 ст.36 Кодексу законів про працю України, на яку посилається позивач в адміністративному позові, у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Відповідно до ст.49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Разом з тим, проходження державної служби, що є предметом розгляду у цій справі, регламентується Законом України «Про державну службу». Так, позивач вважає протиправною надану йому листом від 02.07.2016р. відмову у переведенні з посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті на посаду начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області.

Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015р., який набрав чинності 01.05.2016р., визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях. При цьому, дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про державну службу» посади державної служби в державних органах поділяються на категорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень і необхідних для їх виконання кваліфікації та професійної компетентності державних службовців. Встановлюються такі категорії посад державної служби:1) категорія "А" (вищий корпус державної служби) - посади: Державного секретаря Кабінету Міністрів України та його заступників, державних секретарів міністерств; керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Кабінету Міністрів України, та їх заступників; керівників апаратів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів та їх заступників; голів місцевих державних адміністрацій; керівників державної служби в інших державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України; 2) категорія "Б" - посади: керівників структурних підрозділів Секретаріату Кабінету Міністрів України та їх заступників; керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників; заступників голів місцевих державних адміністрацій; керівників апаратів апеляційних та місцевих судів, керівників структурних підрозділів апаратів судів, їх заступників;заступників керівників державної служби в інших державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України; 3) категорія "В" - інші посади державної служби, не віднесені до категорій "А" і "Б".

Отже посада, на яку позивач просив відповідача перевести його, відноситься до категорії «Б».

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.20 Закону України «Про державну службу» особа, яка претендує на зайняття посади державної служби, повинна відповідати таким загальним вимогам для посад категорії "Б" у державному органі, юрисдикція якого поширюється на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя, та його апараті - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше двох років, вільне володіння державною мовою. Спеціальні вимоги до осіб, які претендують на зайняття посад державної служби категорій "Б" і "В", визначаються суб'єктом призначення з урахуванням вимог спеціальних законів, що регулюють діяльність відповідного державного органу, в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Згідно з ч.1,2 ст.22 Закону України «Про державну службу» з метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обов'язки, проводиться конкурс на зайняття вакантної посади державної служби відповідно до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Проведення конкурсу здійснюється з урахуванням рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів на зайняття вакантної посади.

При цьому, ч.5 зазначеної статті визначено, що у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, здійснюється без обов'язкового проведення конкурсу.

Разом з тим, відповідно до ст.2 Закону України «Про державну службу», яка визначає терміни, використані у цьому законі, рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

Юрисдикція ж державного органу - це правова сфера, на яку розповсюджуються повноваження державного органу.

Відповідно до Положення про Чорноморське міжрегіональне територіальне управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, затвердженого головою Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті 01.07.2014р., територіальне управління здійснювало реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (т.1 а.с.220-228).

Згідно Положення про Управління Укртансбезпеки в Одеській області, затвердженого наказом Державної служби України з безпеки на транспорті 07.06.2016р. №289, управління здійснює державний нагляд (контроль) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті (т.1 а.с.138-153).

Таким чином, оскільки згідно Постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014р. «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» Державну службу України з безпеки на транспорті, у тому числі і її територіальні управління, утворено, реорганізувавши шляхом злиття Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та у зв'язку з реорганізацією державного органу шляхом злиття відбулось розширення обсягу виконуваних функцій та крім функцій у сфері безпеки на морському та річковому транспорті додано функції у сфері безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Отже, у зв'язку зі збільшенням функцій та відповідно юрисдикції створеного державного органу посаду начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті не можливо вважати рівнозначною посаді начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області. А тому, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» позивач не може бути призначений на цю посаду шляхом переведення з посади Чорноморського міжрегіонального територіального управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, оскільки у цьому випадку для заняття вказаної посади повинен бути проведений конкурс.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання протиправною відмови у переведенні його з посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті на посаду начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимог ОСОБА_4 і в частині зобов'язання розглянути його заяви від 16.01.2016р., 28.03.2016р., від 17.05.2016р., від 08.06.2016р. про призначення на посаду начальника Управління Укртрансбезпеки в Одеській області шляхом переведення з посади начальника Чорноморського міжрегіонального територіального управління Укрморрічінспекції у відповідності до ч.4 ст. 36 КЗпП повторно та прийняти по них обґрунтовані рішення з урахуванням викладеного та оскільки відповідачем листом №4282/14/15-16 від 02.07.2016р. фактично надано відповідь на вказані звернення та відмовлено позивачу у переведенні, що саме він і оскаржував у межах розгляду вказаної справи.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Танцюра

Суддя К.С. Єфіменко

Суддя О.О. Стеценко