Справа № 686/17280/16-а
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

16 вересня 2016 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого - судді Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2

до

управління патрульної поліції у м. Хмельницькому

про зміну постанови про адміністративне правопорушення в частині накладеного стягнення

в с т а н о в и в :

У серпні місяці 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивує тим, що 26 серпня 2016 року інспектором УПП в м. Хмельницькому відносно нього винесено постанову про адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 122 КУПАП якою накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за те, що він керуючи автомобілем марки «Пежо Партнер» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 26 серпня 2016 року о 10 годині 33 хвилин здійснив проїзд автомобілем, порушивши дію дорожнього знаку 3.21 «в»їзд заборонено», чим порушив вимоги пункту 8.4 В Правил дорожнього руху. По суті винесену постанову не оспорює, вину визнає повністю та щиро розкаюється, лише просить її змінити, оскільки не заперечуючи здійснення керування автомобілем на означеній ділянці дороги, дійсно здійснив проїзд керованого ним автомобіля в межах дії вказаного дорожнього знаку. Просить змінити винесену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просить їх задоволити. Суду пояснив, що факту керування транспортним засобом в означений день і час не заперечує, він дійсно здійснив керування означеним транспортним засобом в межах дії дорожнього знаку 3.21 «в»їзд заборонено» Правил дорожнього руху, однак інспектором не враховано при обранні стягнення пом»якшуючих його вину обставин.

Представник управління патрульної поліції у м. Хмельницькому в судовому засіданні заявленого позову не визнав та просить у його задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши доводи позивача та заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом достовірно установлено і цього не заперечує позивач, що він 26 серпня 2016 року о 10 годині 33 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Пежо Партнер» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 по вулиці Прибузькій, 4 у м. Хмельницькому здійснив проїзд в зону дії знаку 3.21 «В»їзд заборонено», внаслідок чого порушив пункт 8.4 «в» Правил дорожнього руху.

Як видно з матеріалів справи, суб'єкт владних повноважень, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку про порушення позивачем п.8.4 (в) Правил дорожнього руху України, виніс постанову, якою визнав позивача винним та наклав стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Позивач із винесеною постановою не згоден та вважає, що таке порушення є малозначним.

Частина 1 статті 122 КУпАП встановлює відповідальність, в тому числі за порушення правил проїзду в зоні дії знаку, що заборонюють рух, а саме: відповідно до ст. 122 ч.1 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач вини у порушенні Правил дорожнього руху не заперечує, розкаюється у вчиненому, лише посилається на те, що інспектором не враховано його матеріального стану та те, що вчинене порушення є малозначним, та як наслідок просить звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Проте, суд вважає, що адміністративний позов задоволеним бути не може, виходячи з наступного.

Згідно ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Частиною 2 статті 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням наведених вище правових норм, суд приходить до висновку, що до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення. До компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вимога позивача про зміну постанови і закриття провадження у справі на підставі статті 22 КУпАП, що передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, яку просить застосувати позивач.

Тому з наведених підстав позов задоволеним бути не може.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 14, 86, 158, 160, 163 КАС України, статтями 122 ч.1, 283 Кодексу України "Про адміністративні правопорушення", суд -

п о с т а н о в и в :

В позові ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанову інспектора роти батальйону УПП у м. Хмельницькому від 26 серпня 2016 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 залишити без зміни.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 10 діб з часу його проголошення через суд, який постановив оскаржуване рішення.

Суддя: