Справа № 815/3670/16
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3670/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.,

сторін:

представник позивача - Мокряк О.В. (по довіреності),

представник відповідача - Бутрик А.О. (по довіреності).

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ківіт Плюс» до Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02.07.2016 року,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось ТОВ «Ківіт Плюс» до Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02.07.2016 року.

У судовому засіданні 21.09.2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в адміністративному позові (а.с. 4-9). Також зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі якого прийняте податкове повідомлення-рішення є необґрунтованими, крім того податкове повідомлення - рішення № від 02.07.2016 року підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає чинному законодавству, оскільки винесено незаконно.

Представник відповідача заперечувала проти позову та просила відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що перевірка була проведена відповідно до вимог діючого законодавства та зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято в межах повноважень і на підставі діючого законодавства, а тому є правомірними з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов (а.с. 71-73).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд встановив наступне.

Відповідач є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування, стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, а тому справи за позовами щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17, ст. 50 КАС України віднесені до юрисдикції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 261 від 29.04.2016 року ГУ ДФС у Миколаївській області в період з 12.05.2016 року по 08.06.2016 року контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Ківіт Плюс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.03.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.03.2016 року. За результатами перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області складено акт від 15.06.2016 року № 18/14-29-14-01/36881089 (надалі акт перевірки). Відповідно п. 2 висновку акта перевірки контролюючим органом зроблено висновок про порушення платником податків п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14, п.п. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212, п.п. 213.1.9. п. 213.1 ст. 213 та п.п.215.3.10. п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України , в результаті чого підприємством занижено суму акцизного податку з роздрібної реалізації підакцизними товарами підрозділом ТОВ "Ківіт Плюс" у м. Котовську у загальній сумі 415 434 грн., у т.ч. за квітень 2015 року у сумі 102 500 грн., травень 2015 року у сумі 68 500 грн. та червень 2015 року у сумі 244 434 грн. (а.с. 10-21).

02.07.2016 року Котовською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області на підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № про нарахування ТОВ «Ківіт Плюс» грошового зобов'язання за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 519 292 грн. 50 коп., з яких основний платіж - 415 434,00 грн., штрафні санкції - 103858,50 грн. (а.с. 22).

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням № від 02.07.2016 року, ТОВ «Ківіт Плюс» оскаржило його у судовому порядку.

Оцінюючи оскаржені рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Контролюючий орган, обґрунтовуючи висновки в акті перевірки про заниження акцизного податку з реалізації суб'єктом господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 415 434 грн. та його нарахування на підставі спірного податкового повідомлення-рішення, стверджує про те, що платником податків не нараховано акцизний податок на всю вартість у розмірі 8 308 680 грн. реалізованого пива кінцевим споживачам ПП «Вега-Ремстрой» () та ПП «Таурус-С» (), та не включено вартість реалізованого товару до бази оподаткування акцизним податком, не відображено в додатку № 6 до декларації акцизного податку «розрахунок суми акцизного податку суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів». Вказаний висновок зроблений в зв'язку з відсутністю даних про подальший продаж покупцями придбаних товарів, тобто використання операцій в комерційній діяльності, тому визнано продаж як кінцевим споживачам.

Суд не погоджується з такою думкою, виходячи з наступного.

Згідно з п. 14.1.36 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержування прибутку. З урахування чого реалізація пива іншим суб'єктам господарювання (юридичним особам, фізичним особам-підприємцям), створеним для заняття підприємництвом, не може вважатись особистим некомерційним використанням.

Судом встановлено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, що зареєстровані в установленому законом порядку як суб'єкти господарювання та платниками податків, які придбавали пиво у ТОВ «Ківіт Плюс» та отримували через структурний підрозділ у м. Котовськ, оплачували його у безготівковій формі. Оплата вартості пива у безготівкові формі підтверджено платіжними документами та журналом-ордером і відомостями по рахунку 361 «розрахунки з вітчизняними покупцями» за квітень-червень 2015 року, та не заперечується сторонами.

Підпунктом 14.1.4. п. 14.1 ст. 14 ПК України, акцизний податок визначається як непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до п.п. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 ПК України, платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно з приписами п. 215.1 ст. 215 ПК України, до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; пальне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Підпунктом 213.1.9 п. 213.1 ст.213 ПК України, об'єктами оподаткування акцизним податком є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Як визначено п.п. 214.1.4 п. 214.1 статті 214 ПК України, базою оподаткування у разі обчислення податку із застосуванням адвалерних ставок - є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 цього Кодексу.

Положеннями абз. 2 п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що реалізацією суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4. п. 215.3 ст. 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Аналіз наведених законодавчих приписів свідчить по те, що операція з реалізації суб'єктом господарювання підакцизних товарів є об'єктом оподаткування акцизним збором в розумінні п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України, якщо суб'єктом здійснюється продаж підакцизних товарів безпосередньо громадянам або іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, тобто роздрібна торгівля.

В Акті перевірки, відповідач посилається щодо визначення «роздрібна торгівля», наведене в ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять».

Суд зазначає, що вказаний стандарт роз'яснює як термін «роздрібна торгівля», так і термін «оптова торгівля». Зокрема, роздрібна торгівля це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг. У свою чергу, оптовою торгівлею є купівля-продаж товарів за договорами постачання партіями для їх наступного продажу кінцевому споживачу через роздрібну торгівлю або для виробничого використання (пункт 4.5). Також, датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 цього Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

У п.п. 1, 3, 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Відповідно до абз. 4 ст. 2 зазначеного Закону розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

З наведеними положеннями узгоджуються приписи Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 року № 14, відповідно до якого Додаток 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» до декларації акцизного податку заповнюється в такому порядку: графа 3 - загальна вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування споживачам незалежно від форми розрахунків; графа 4 - вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання; у графі 5 Вартість підакцизних товарів до оподаткування, грн. (гр. З - гр. 4) вказується різниця між графами З та 4 цього розрахунку. Отже, законодавець окремою графою виділив вартість підакцизних товарів, реалізованих в роздрібній торговельній мережі, та для комерційного використання, які не входять до бази оподаткування акцизним податком.

Також судом встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «Ківіт Плюс» через структурний підрозділ в м. Котовськ Одеської області здійснило саме оптовий продаж пива ПП «ВЕГА-РЕМ СТРОЙ» () та ПП «ТАУРУС-С» (код ЕДРПОУ 39266827).

Так, продаж пива ПП «ВЕГА-РЕМСТРОЙ» в квітні - червні 2015 року було здійснено на підставі договору поставки № 22-2015 від 01.04.2015 року (а.с. 25-26) на загальну суму 8 170 330,34 грн. (в т.ч. ПДВ -1 361 721,70 грн.), що підтверджується видатковими та податковими накладними (а.с. 29-64, 83-133).

Продаж пива ПП «ТАУРУС-С» в квітні 2015 року було здійснено на підставі договору поставки № 23-2015 від 01.04.2015 року (а.с. 23-24) на загальну суму 138 349,99 грн. (в т.ч. ПДВ -23 058,33 грн.), що підтверджується видатковими та податковими накладними (а.с. 27-28, 134-137).

Суд вважає за необхідне зазначити, що надані до суду первинні документи складені у відповідності до вимог Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року, тобто відповідають вимогам чинного законодавства щодо надання документу юридичної сили і доказовості.

Крім того, суд зазначає, що з 01.07.2015 року у зв'язку із змінами, внесеними до Закону України від 19.12.195 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», пиво було віднесено до алкогольних напоїв, що обумовило необхідність ліцензування на загальних підставах, передбачених для алкогольних напоїв, діяльність з виробництва, імпорту, експорту, оптової та/чи роздрібної торгівлі пивом. Діяльність ПП «ТАУРУС-С» та ПП «ВЕГА РЕМСТРОЙ» з оптового придбання для комерційного використання у ТОВ «Ківіт Плюс» пива протягом квітня-червня 2015 року не підлягала ліцензуванню.

Таким чином, суд вважає, що такі операції не е об'єктом оподаткування акцизним податком, передбаченим п.п. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України, а дата їх здійснення не є датою виникнення податкових зобов'язань щодо торгівлі підакцизними товарами, згідно з п. 216.9 ст. 216 ПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що Відповідач зробив помилковий висновок про реалізацію ТОВ «Ківіт Плюс» пива на адресу юридичних осіб як роздрібний продаж підакцизних товарів, які підлягають акцизному оподаткуванню. Тому викладені в акті перевірки від 15.06.2016 року № 18/14-29-14-01/36881089 доводи та висновки про порушення ТОВ «Ківіт Плюс» статей 213-216 Податкового кодексу України є безпідставними, а відтак прийняте Котовською ОДПІ ТУ ДФС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 02.07.2016 року № підлягає скасуванню.

Крім того, Позивач не повинен відповідати за дії контрагентів.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так у рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009р. у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03), зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності. У цьому рішенні наголошується й на тому, що платник податків не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість висновків, викладених в акті перевірки від 15.06.2016 року № 18/14-29-14-01/36881089, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02.07.2016 року.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовна вимога обґрунтована, документально підтверджена, відповідає чинному законодавству, отже підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ківіт Плюс» до Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.07.2016 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ківіт Плюс» (, адреса - 54043, м. Миколаїв, вул. 12 Поздовжня, 84) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Котовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області судовий збір у розмірі 7789 (сім тисяч сімсот вісімдесят дев'ять) гривень 40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 26.09.2016 року.

Суддя Бутенко А.В.

.