Справа № 332/3132/16-а
Суддя: Ретинська Ю. І.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3132/16-а
провадження № 2-а/332/135/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Ретинська Ю.І., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 доУправління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначив, що з 01.09.2008 року він перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугою років згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівник освіти. З 10.05.2016 року набув право на пенсію за віком на загальних підставах. 08.06.2016 року він звернувся до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення йому пенсії за віком. На підставі заяви йому було призначено пенсію за віком, але застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за 2007 рік. 19.08.2016 року він був вимушений знов звернутися до УПФУ із заявою про застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні роки, що передують року звернення, але листом від 01.09.2016 року йому було відмовлено. З даним рішенням позивач не згоден, вважає таке рішення протизаконним.

26.09.2016 року відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, де зазначено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ з 2008 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» як працівник освіти. Відповідно до заяви від 08.06.2016 року була призначена пенсія за віком. При переведенні з одного виду пенсії на інший, враховується заробітна плата за період страхового стажу, зазначеного в ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а тому проводити перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої зарплати за 3 останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком не має законних підстав.

Ухвалою суду від 19.09.2016 року відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та заперечення відповідача, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1з 01.09.2008 року перебуває на обліку в Управлінні пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 9).

08.06.2016 року позивач звернувся до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» (а.с. 10).

19.08.2016 року позивач звернувся до УПФУ із заявою про застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні роки, що передують року звернення (а.с. 11).

На заяву позивача УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя листом від 01 серпня 2016 року № 125/Л-8 йому було відмовлено (а.с.12-13).

Відповідно до вимог п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу не менше 25 років.

Ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Отже, скориставшись правом наданим Позивачу вищевказаним Законом, після досягнення 60 років, Позивач надав заяву 08.06.2016 р. до Відповідача про призначення іншого виду пенсії - пенсії за віком. На підставі заяви йому було призначено пенсію за віком, але застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за 2007 рік. 19.08.2016 року позивач знову звернувся до УПФУ із заявою про застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення

Відмовляючи в перерахунку пенсії та, надаючи заперечення на позовну заяву, відповідач посилається на неможливість врахування заробітної плата за періоди страхового стажу зазначеного в ч.1 ст.40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, що передує року звернення, адже в даному випадку відбувається переведення на інший вид пенсії, а при переведенні з одного виду пенсії на інший, враховується заробітна плата за період страхового стажу зазначеного в ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Такі посилання відповідача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а отже відмова в перерахунку пенсії є неправомірною, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийняті інших або нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частина третя статті 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Але, пенсія за вислугу років як працівнику освіти, яку позивач отримував з 2008 року зазначеним законом не передбачена, а передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Як вже було зазначено, ОСОБА_1 у 2008 році було призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» він звернувся вперше 08.06.2016 року.

Пенсія за вислугу років як працівнику освіти - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком. Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загально передбаченої пенсії не користувався раніше, то право на пенсію за віком виникло у позивача вперше 08.06.2016 р. В даному випадку перехід на інший вид пенсії не відбувається.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» при призначенні пенсії за віком, застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Отже, судом встановлено, що в порушення вимог діючого законодавства, УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя неправомірно було відмовлено позивачу ОСОБА_1 в застосуванні показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення. За таких умов позовні вимоги ОСОБА_1 про призначення та здійснення перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 94, 159-163, 183-2, 186 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 доУправління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 3 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Зобов'язати Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя призначити та здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком з 08.06.2016 року згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та здійснити відповідні виплатити з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 27 вересня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Ю.І. Ретинська