Справа № 813/2729/16
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду

23 вересня 2016 року № 813/2729/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2;

відповідача: представник Кауфман В.В.;

розглянувши в судовому засіданні клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання незаконними дій, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити дії стягнення компенсації за завдану моральну шкоду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Національного банку України про визнання незаконними дій, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити дії стягнення компенсації за завдану моральну шкоду.

Позивачем в позовній заяві зазначено клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду. Клопотання обґрунтовано тим, що позивач звертався 21.03.2016 року із аналогічним позовом до Шевченківського районного суду м. Львова, який ухвалою від 02.06.2016 року закрив провадження у справі. Вказану ухвалу залишено без змін Апеляційним судом Львівської області 28.07.2016 року.

08.09.2016 року до суду надійшло заперечення відповідача на адміністративний позов, у якому зазначено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду. На обґрунтування клопотання покликається на те, що позивача звільнено з роботи 04.02.2016 року, а з адміністративним позовом до суду позивач звернувся лише 04.08.2016 року. Вважає, що подання позову до місцевого суду в порядку цивільного судочинства не позбавляло позивача права звернутись до суду з адміністративним позовом у встановлений статтею 99 КАС України строк.

Позивач та його представник у судовому засіданні клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду підтримали, проти клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду заперечили.

Представник відповідача в судовому засіданні проти клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду заперечив, просив позовну заяву залишити без розгляду.

При постановленні ухвали, суд враховує наступне.

Згідно ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що початком строку звернення до суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що наказом відповідача № 1029-к від 24.02.2016 року позивача звільнено з посади головного економіста відділу фінансового моніторингу західного регіону Департаменту фінансового моніторингу.

04.04.2016 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання незаконними дій, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити дії стягнення компенсації за завдану моральну шкоду.

Ухвалою цього ж суду від 02.06.2016 року провадження у справі закрито, оскільки позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.07.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02.06.2016 року про закриття провадження у справі залишено без змін.

Із даним позовом до Львівського окружного адміністративного суду позивач звернувся 05.08.2016 року

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

У ст. 100 КАС України передбачено можливість визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Крім того, очевидно, з прецедентного права Європейського Суду про те, що «право на суд», з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Встановлені судом обставини свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду. Причини, з яких позивач пропустив строк звернення до суду є об'єктивними, незалежними від його волі, виникли у періоді, що включається у строк на звернення до суду із позовною заявою. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 з позовом до Національного банку України про визнання незаконними дій, скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити дії стягнення компенсації за завдану моральну шкоду.

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду, окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.09.2016 року.

Суддя Клименко О.М.