Справа № 203/3924/16-а
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3924/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - Денисенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську Денисенко Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що постановою відповідача від 12.08.2016 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за здійснення зупинки ближче 10 метрів від пішохідного переходу. на пішохідному переході. Вважає постанову незаконною, оскільки зупинку транспортного засобу ним було здійснено з дотримання ПДР України, належних та допустимих доказів порушення відповідачем наведено та пред'явлено не було. Ані пішохідного світлофору, ані жодних дорожніх знаків, які б свідчили про місцезнаходження пішохідного переходу на місці оформлення оскаржуваної постанови та поблизу його автомобіля не було, а дорожня розмітка була затерта до такого стану, що з місця водія її об'єктивно побачити не можливо та й знаходилась вона на відстані більше 10 метрів. Крім того, відповідачем не було дотримано вимог ст.268 КУпАП, оскільки його клопотання про надання можливості скористуватись послугами адвоката, провести вимірювання, залучити понятих було проігноровано. В зв'язку з цим, позивач просив скасувати постанову від 12.08.2016 року та закрити провадження по справі.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на правомірність винесеної постанови. В обґрунтування заперечень надав відеозапис нагрудної камери, на якому зафіксовано весь процес фіксування та оформлення адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою відповідача від 12.08.2016 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., за порушення вимог п.15.9 «г» ПДР України, за здійснення зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.п.«г» п.15.9 ПДР України заборонено зупинку транспортного засобу на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Заперечуючи проти правомірності оскаржуваної постанови від 12.08.2016 року позивач посилався на здійснення зупинки автомобіля з дотриманням ПДР України та відсутності доказів його вини у вчиненні правопорушення. Зокрема, посилався на те, що ані пішохідного світлофору, ані жодних дорожніх знаків, які б свідчили про місцезнаходження пішохідного переходу на місці оформлення оскаржуваної постанови та поблизу його автомобіля не було, а дорожня розмітка була затерта до такого стану, що з місця водія її об'єктивно побачити не можливо та й знаходилась вона на відстані більше 10 метрів.

Разом з тим, з представленого відповідачем відеозапису з нагрудної камери, що був оглянутий в судовому засіданні, вбачається, що на останньому було зафіксовано припаркований автомобіль Опель Вектра д/н НОМЕР_1 за кермом якого знаходився позивач, безпосередньо на пішохідному переході, позначеного відповідної розміткою, чітко нанесеною на проїзній частині, що спростовує доводи позивача про розташування ним транспортного засобу з дотриманням ПДР України на відстані більше десяти метрів від пішохідного переходу та виключає будь-які сумніви в правомірності винесення постанови.

З пояснень, які надавались позивачем під час фіксації правопорушення вбачається, що останній не заперечував факт вчинення ним правопорушення та не заявляв клопотань, які б мали значення для встановлення обставин вчиненого правопорушення, виключали його вину чи підлягали додатковій перевірці, залученню понятих.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова була винесена відповідачем правомірно, з дотриманням вимог КУпАП, а заявлений позивачем позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7,9,245,247,256,280,283,288,293 КУпАП, ст.ст.11,71,159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську Денисенко Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.Ю.Казак