Справа № 815/6063/14
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 р.м. ОдесаСправа № 815/6063/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Домусчі С.Д.

За участю: секретаря - Вишневської А.В.

представника апелянта - Тарановського Р.В. (довіреність від 25.11.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання дій протиправними, визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати дії Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області стосовно проведення документальної невиїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, за період з 01.07.2010 року по 26.07.2013 року - протиправними;

- визнати не чинними та скасувати: податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № від 09.10.2013 року за основним платежем на суму 75 615 грн., 20 943,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № від 09.10.2013 року за основним платежем на суму 40 683 грн., 33 630,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення форми «С» за № від 05.03.2014 року на суму 738 952 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення форми «С» за № від 05.03.2014 року на суму 3 695 750 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення форми «С» за № від 05.03.2014 року на суму 3 695 750 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № від 05.03.2014 року за основним платежем на суму 40 683 грн. 33 630,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № від 05.03.2014 року за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 510 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог законодавства під час провадження підприємницької діяльності не відповідають дійсності, ґрунтуються лише на припущеннях та акту безпідставної перевірки платника податків. Дотримання позивачем правил відображення сум доходів у перевіряємий період підтверджується належним чином оформленими первинними документами, даними книг обліку доходів і витрат, а отже відповідачем безпідставно нараховано грошове зобов'язання та застосовано штрафні санкції згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, що є безумовним наслідком для скасування цих рішень.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області: № від 05.03.2014 року, № від 05.03.2014 року, № від 05.03.2014 року, № від 05.03.2014 року, № від 05.03.2014 року. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі Державна податкова інспекція у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як підтверджується матеріалами справи, у період з 12.08.2013 року по 16.08.2013 року ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 26.07.2013 року, за результатами якої складено акт від 27.08.2013 року №193/15-17-17- (Т. І, а.с. 23-36).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_3 вимог ст.ст. 1, 5 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва в частині перевищення обмеження встановленого для платників єдиного податку фізичних осіб (500 тис.грн.) та невиконання вимог щодо переходу на загальну систему оподаткування, обліку та звітності з 3 кварталу 2011 року; вимог п.п. 177.5.2 п. 177.5, п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 3 квартал 2011 року; вимог п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 1 півріччя 2013 року; вимоги п. 1122.1 ст. 121 Податкового кодексу України, а саме не забезпечено зберігання первинних документів з питань обчислення і сплати податків та зборів та не надано їх до перевірки; вимог п.п. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме подання декларації про майновий стан і доходи за 2011, 2012 роки без розрахунку авансових платежів по податку на доходи фізичних осіб, що призвело до не нарахування та не сплати авансових платежів по податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 64 379,18 грн.; вимог ст. 4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», а саме не ведення обліку обсягу виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) одержаної протягом другого півріччя 2010 року; п. 180.1 ст. 180, п. 181.1 ст. 181, п.п. 183.2, 183.10 ст. 183 Податкового кодексу України, а саме неподання, в разі обов'язкової реєстрації платником податку, реєстраційної заяви в результаті чого донараховано податок на додану вартість в сумі 40 683 грн.; вимог п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України в частині ненадання декларації по податку на додану вартість за період з липня 2011 року по червень 2013 року (за 24 місяці); п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР в частині проведення розрахункових операцій без застосування реєстраторів розрахункових операцій в період з 01.07.2011 року по 30.09.2011 року, з 01.04.2012 року по 31.05.2012 року, що призвело до не проведення через РРО 203 415 грн., суми одержані готівкою від громадян за надані послуги; п. 2.6 ст. 2, враховуючи п. 1.2 ст.1, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, в результаті чого за період з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року не оприбутковано готівку в книзі обліку доходів і витрат, отриману від надання послуг населенню на загальну суму 80 000 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки, позивач подав в контролюючий орган заперечення на акт, проте вони були залишені без задоволення (Т. І, а.с. 38-48), а на підставі виявлених порушень ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 09.10.2013 року № про застосування штрафних (фінансових) санкції (штрафу) за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у сумі 427 252,67, грн., № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 139 171,20 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 36 832,81 грн. за порушення вимог п.п. 49.18.2 п. 49.18 статті 49. п.п. 177.5.1, 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, № про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 40 683 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 34 650,75 грн. за порушення вимог п. 180.1 статті 180, п. 181.1 статті 181, п.183.2., п. 183.10 статті 183, п.203 статті 203 Податкового кодексу України.

Позивач скористався своїм правом на оскарження рішень контролюючого органу, подавши в ГУ Міндоходів в Одеській області скаргу, за результатами розгляду якої прийнято Рішення від 13.01.2014 року №31/Н/15-32-10-02-08, яким:

- частково скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № в частині застосованих штрафних фінансових санкцій в розмірі 1 020 грн., первинну скаргу позивача в цій частині задоволено, в іншій частині податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № - залишено без змін, первинну скаргу - без задоволення;

- частково скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № в частині визначеного податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 63556,20 грн. та застосованих штрафних фінансових санкцій в розмірі 15 889,06 грн., а первинну скаргу позивача в цій частині задоволено, в іншій частині податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № - залишено без змін, первинну скаргу - без задоволення;

- скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за №, а первинну скаргу позивача - задоволено;

- визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 738 952 грн., застосованих на підставі пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3 695 750 грн., застосованих на підставі статті 1 Указу Президента України від 03.07.1998 року за № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» за не оприбуткування за 2 кв. 2011 року;

- визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн., застосованих на підставі п.п. 121.1 статті 121 Податкового кодексу України за незабезпечення зберігання первинних документів з питань обчислення і сплати податків та зборів та ненадання їх до перевірки;

- зобов'язано ДПІ у Комінтернівському районі Головного Управління Міндоходів в Одеській області прийняти податкові повідомлення-рішення форми «Р» на вказану суму.

На підставі Рішення ГУ Міндоходів в Одеській області про результати розгляду первинної скарги відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 05 березня 2014 року № про застосування за штрафних (фінансових) санкцій у сумі 738 952 грн. за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; № про застосування за штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3 695 750 грн. за порушення пункту п. 2.6 Постанови «Про затвердження Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» за № 637 від 15.12.2004 року; № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 75 615 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 20 943,75 грн. за порушення вимог п.п. 49.18.2 п.49.18 статті 49, п.п.177.5.1, 177.5.3 п.177.5 статті 177 Податкового кодексу України, № про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем на у розмірі 40 683 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 33 630,75 грн. за порушення вимог п. 180.1 статті 180, п. 181.1 статті 181, п.183.2., п.183.10 статті 183, п.203 статті 203 Податкового кодексу України; № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510 грн. за порушення вимог п. 44.1, 44.3, 44.5 статті 44 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись із винесеними рішеннями контролюючого органу, посилаючись на їх безпідставність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем правил податкового законодавства не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому рішення суб'єкта владних повноважень є неправомірними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, виходячи з наступного.

Як вірно встановив суд першої інстанції, 25.03.2011 року громадянин ОСОБА_4 та інші 167 осіб (Замовник) уклали з ФОП ОСОБА_3.(Виконавець) договір №28, предметом якого встановлено, що замовник замовляє та оплачує, а Виконавець виконує роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_4 та іншим 167 громадянам (згідно додатку до договору) у власність для ведення індивідуального садівництва (далі - проект) та надає результати зазначеної роботи Замовнику в строк та на умовах визначених даним договором.

Згідно кошторису №1 про проектні (вишукувальні) роботи, що є додатком 2 до договору №28 від 25.03.2011 року, вартість робіт складає 133600 грн. Зазначена сума 25.03.2011 року була внесена ФОП ОСОБА_3 до його Книги обліку доходів і витрат за 2011 рік.

25.03.2011 року громадянин ОСОБА_5 та інші 156 осіб (Замовник) уклали з ФОП ОСОБА_3.(Виконавець) договір №27, предметом якого встановлено, що замовник замовляє та оплачує, а Виконавець виконує роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_5 та іншим 156 громадянам (згідно додатку до договору) у власність для ведення індивідуального садівництва (далі - проект) та надає результати зазначеної роботи Замовнику в строк та на умовах визначених даним договором.

Згідно кошторису №1 про проектні (вишукувальні) роботи, що є додатком 2 до договору №27 від 25.03.2015 року, вартість робіт складає 128 400,00 грн. Зазначена сума 25.03.2011 року була внесена ФОП ОСОБА_3 до його Книги обліку доходів і витрат за 2011 рік.

25.03.2011 року громадянин ОСОБА_6 та інші 111 осіб (Замовник) уклали з ФОП ОСОБА_3.(Виконавець) договір №29, предметом якого встановлено, що замовник замовляє та оплачує, а Виконавець виконує роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_6 та іншим 111 громадянам (згідно додатку до договору) у власність для ведення індивідуального садівництва (далі - проект) та надає результати зазначеної роботи Замовнику в строк та на умовах визначених даним договором.

Згідно кошторису №1 про проектні (вишукувальні) роботи, що є додатком 2 до договору №29 від 25.03.2011 року, вартість робіт складає 88 800 грн. Зазначена сума 25.03.2011 року була внесена ФОП ОСОБА_3 до його Книги обліку доходів і витрат за 2011 рік.

Пунктом 78.7 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Згідно із п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові особи органу державної податкової служби мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Також судом встановлено, що 10.06.2013 року відповідачем на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України було направлено ФОП ОСОБА_3 запит № 4490/Н/17-005 про надання інформації та її документального підтвердження, а саме: книги обліку доходів; договорів (угод), актів виконаних робіт та усіх первинних документів, пов'язаних з виконанням землевпорядних робіт в с. Мирне Біляївського району Одеської області; банківські виписки за період 2011 рік, 2012 рік, 2013 рік; дозвільні документи (ліцензія).

На підставі запиту контролюючого органу позивач надіслав пояснення від 23.06.2013 року, до яких додав: копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця; копію ліцензії державного агентства земельних ресурсів України, книгу обліку доходів за 2011 рік, книгу обліку доходів за 2012 рік, копію листа Головного управління Держземагенства в Одеській області.

Також позивач повідомив відповідача, що він не подавав документи на продовження дії Ліцензії Держземагенства України, отримання сертифікату та книги обліку доходів на 2013 рік.

При цьому судом першої інстанції вірно встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка позивача проведена не в порядку п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України у зв'язку з початком процедури припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3, в акті перевірки відсутні посилання на витребування від платника будь-яких первинних документів в межах проведеної перевірки.

Також, згідно пояснень, наданих у судовому засіданні в суді першої інстанції представником відповідача - інспектором ДПІ ОСОБА_7, яка проводила перевірку, жодного документа після початку і до кінця проведення перевірки у ОСОБА_3 не вимагалось, жодних зустрічних звірок не проводилось, висновки в акті перевірки зроблені на підставі пояснень ОСОБА_8 та наданих ОСОБА_3 раніше до проведення перевірки Книг обліку доходів та витрат.

Так, згідно Книги обліку доходів та витрат фізичної особи підприємця ОСОБА_3 за 2011 рік відображено суму виручки за 2011 рік 439 300,58 грн., з них: за 1 квартал 2011 року - 369 085,08 грн.; за 2 квартал 2011 року - 1 598,46 грн., за 3 квартал 2011 року - 68 617,04 грн.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 року №727/98 спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва, зокрема: фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

З урахуванням вказаних правил та даних книги обліку доходів і витрат, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність доводів відповідача на порушення позивачем п. 1 Указу Президента України від 03.07.1998 року за №727/98, оскільки доходи позивача не перевищили 500 000 грн.

Сума виручки за виконання робіт з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Мирненської сільської ради оприбутковані 25 березня 2011 року, в день укладання відповідних договорів, а саме: договору № 27 на суму 124800 гривен; договору № 28 на суму 133600 гривен; договору № 29 на суму 88800 гривен. Таким чином, загальна сума виконаних позивачем робіт з розробки землевпорядної документації за вказаними договорами дорівнює 347200 грн.

З урахуванням того, що при проведенні перевірки відповідач не вимагав первинні документи для перевірки, а в Акті перевірки відсутні будь-які посилання на первинні документи, висновок, зроблений відповідачем про не оприбуткування грошових коштів для виготовлення проектів землеустрою на території Мирненської сільської ради, суд першої інстанції вірно вважав не обґрунтованим та таким, що спростовується матеріалами справи.

Разом з цим, судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги посилання відповідача в Акті на те, що ОСОБА_8 зібрано грошові кошти у сумі 739150 грн. саме для фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, оскільки контролюючий орган не зазначив, на підставі яких первинних документів інспекція дійшла такого висновку, крім того, не зазначив яким чином та на підставі яких документів зазначену суму грошових коштів передано позивачу.

При цьому, як показала у судовому засіданні свідок ОСОБА_8, грошові кошти вона передавала ОСОБА_6 та Райчеву, а не ОСОБА_3 Також вона підтвердила, що отримала від ОСОБА_3 прибуткові касові ордери, яку кількість вона точно не пам'ятає, може близько 200 штук. Коли закінчилися ордери ОСОБА_3, за вказівкою ОСОБА_6 вона виписувала інші прибуткові ордери без печатки та підпису ОСОБА_3. При цьому, свідок ОСОБА_8 пояснила, що ФОП ОСОБА_3 інших прибуткових касових ордерів їй не надавав та не просив приймати гроші без прибуткових ордерів. Також ОСОБА_8 зазначила, що зібрані від мешканців с. Мирне грошові кошти повинні були використовуватися на три види робіт, а саме на: виготовлення схеми організації використання території масивів «Зарічний-1», «Зарічний-2», та «Нагірний»; проведення геодезичних робіт та на виготовлення проекту землеустрою.

Отже, в якості доказів неврахування та не відображення суми виручки за 2 квартал 2011 року в розмірі 739 150 грн. відповідач посилається на пояснення ОСОБА_8 про те, що нею зібрано вказану суму грошових коштів.

При цьому, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, ОСОБА_8 зібрані грошові кошти передавала ОСОБА_6 та Райчеву, не зазначивши в якій сумі та на якій правовій підставі.

Таким чином, відповідач не перевірив наявність зв'язку між отриманими ОСОБА_6 та Райчевим сумами грошових коштів та зобов'язаннями, які виникли у позивача за договорами від 25.03.2011 року. Твердження відповідача, що зазначені грошові кошти передані ОСОБА_8 на виконання саме зобов'язань позивача за договорами від 25.03.2011 року не підтверджені доказами, а тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість тверджень відповідача щодо отримання грошових коштів позивачем, а відповідно й не відображення останнім суми виручки за 2 квартал 2011 року в розмірі 739 150 грн.

Також судом встановлено, що від імені ФОП ОСОБА_3 видано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 287 від 20.04.2011 року та оформлено прибуткові касові ордери: № 301 від 15.04.2011 року, № 302 від 15.04.2015 року, №283 від 19.04.2011 року, № 303 від 15.04.201 року, № 304 від 21.06.2011 року, копії яких надано відповідачем до справи (Т. а.с.38-41).

Ордерам № 283 від 19.04.2011 року та № 287 від 20.04.2011 року передують ордери з більшим порядковим номером - №№ 301- 303 від 15.04.2011 року.

Крім того, у справі наявна квитанція до прибуткового касового ордера №153 від 13.04.2011 року, виписана від ФОП ОСОБА_3, але без печатки останнього (Т.1 а.с.138).

Як вірно визначив суд першої інстанції, зазначене підтверджує показання свідка ОСОБА_8 стосовно того, що частина коштів нею приймалася не за прибутковими касовими ордерами ФОП ОСОБА_3, а за іншими ордерами, які печатки позивача не містили та на виписування яких позивач ОСОБА_8 не уповноважував.

Прийняті у такий спосіб грошові кошти (не за ордерами з печаткою позивача) не можна вважати доходом, отриманим ФОП ОСОБА_3

З наданих відповідачем матеріалів, які використовувалися під час перевірки, неможливо достовірно встановити, яка кількість прибуткових касових ордерів та на яку загальну суму була виписана ОСОБА_8 за дорученням ФОП ОСОБА_3 саме на бланках, оформлених належним чином, з печаткою позивача, у зв'язку із чим суд дійшов вірного висновку, що лише кошти, отримані за належним чином оформленими прибутковими касовими ордерами з печаткою ФОП ОСОБА_3 можна вважати доходом останнього.

Згідно довіреності 04.04.2011 року №14, ФОП ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_8 представляти його фінансові інтереси на території Мірненської сільської ради Біляївського району Одеської області. Довіреність дійсна до 04.05.2011 року, отже частина грошових коштів приймалась ОСОБА_8 поза межами строку дії довіреності, зокрема, 12.05.2011 року, 18.05.2011 року в сумі 14 000 грн. вона не мала.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку, що грошові кошти, які приймались ОСОБА_8 після спливу строку дії довіреності, виданої ФОП ОСОБА_3, також не могло бути зараховано до загальної суми доходу позивача, в висновок відповідача в Акті перевірки щодо перевищення обмеження доходу для перебування на спрощеній системі оподаткування є безпідставним.

Враховуючи викладене, вірними є твердження суду першої інстанції про те, що відповідачем помилково зроблено висновок щодо обов'язку позивача перейти на загальну систему оподаткування у зв'язку з перевищенням обмеження у розмірі 500 000 грн.

Крім того, висновок ГУ Міндоходів в Одеській області щодо нарахування податкового зобов'зання за неоприбуткування готівки у сумі 739 150 грн. за 2 квартал 2011 року, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій у сумі 3 695 750 грн., суперечить змісту самого Акту перевірки, в якому зазначено, що позивач не оприбуткував грошові кошти у 2 кварталі на суму 389 150 грн.

Висновок в Акті перевірки, що позивач отримав, згідно Книги обліку доходів і витрат, у 3 кварталі 2011 року доходи у сумі 176674 грн., - не відповідає дійсності, з урахуванням того, що доходи позивача згідно вказаної Книги складають за 3 квартал 2011 року лише 68617,04 грн.

Наявність такої арифметичної помилки в Акті перевірки також підтвердила інспектор ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області ОСОБА_7, яка проводила перевірку.

З урахуванням викладеного, суд вірно вважав протиправним посилання відповідача на порушення позивачем вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно приписів ст. 6 Закону, облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Пунктом 6 ст. 9 вказаного Закону передбачено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_3 перебував на спрощеній системі оподаткування, виходячи з видів діяльності позивача, застосування РРО/КОРО не передбачено, що відображено в Акті перевірки, підстав для застосування реєстраторів розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій та веденні бухгалтерського обліку у нього не виникло, оскільки позивачем вимоги п.1 Указу Президента України від 03.07.1998 року за № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» порушено не було.

Також у позивача не виникло підстав для реєстрації його платником податку на додану вартість, оскільки ним не перевищено обмежень за розміром доходу, встановлених вищенаведеним Указом Президента України від 03.07.1998 року за № 727/98.

Також, відображення в Акті перевірки та повідомленнях-рішеннях про порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за травень 2012 року у сумі 100 % готівкових надходжень у сумі 16 751 грн., не відповідає дійсності, оскільки згідно Книги обліку доходів та витрат у касу позивача надійшла сума коштів не 16 751 грн., а 16 601 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкові повідомлення-рішення № від 05.03.2014 року на суму 738952 гривень - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та № від 05.03.2014 року на суму 3695750 гривень - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення пункту п. 2.6 Постанови «Про затвердження Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» за № 637 від 15.12.2004 року - є протиправними та підлягають скасуванню.

Також, як вірно встановив суд першої інстанції, встановлені порушення ФОП ОСОБА_3 п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України в частині не забезпечення зберігання первинних документів з питань обчислення і сплати податків та зборів та не надання їх до перевірки, є протиправними, оскільки первинні документи позивача не перевірялись, а вказані доводи відповідача носять характер припущень.

Крім того, відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника після початку перевірки.

Згідно вимог п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Виходячи із змісту п. 79.2. ст. 92 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Враховуючи, що позивачу в порушення вимог п. 79.2 ст. 79 ПК України не було надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення наказ ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області №41 від 26.07.2013 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення №13/15-17-17 від 26.07.2013 року та не було вручено вказаних документів позивачу чи його уповноваженому представнику під розписку, проведення такої перевірки не має правових наслідків. При цьому, суд не бере до уваги Акт № 1/15-17-17- відмови від підпису документів, оскільки у разі відмови позивача від особистого отримання наказу та повідомлення відповідач був зобов'язаний надіслати ці документи рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Слід зазначити, що усі документи (Акт перевірки, рішення відповідача), що надсилалися позивачу поштою, він добросовісно отримував, що підтверджується наявними у справі поштовими повідомленнями.

З огляду на викладене, у позивача не виникло підстав для надання будь-яких документів відповідачу, оскільки перевірка була розпочата незаконно, без належного повідомлення позивача.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № , № , № , № , № є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, судом першої інстанції надано вірну оцінку правилам п.п. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, згідно яких податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Головне управління Міндоходів в Одеській області 13 січня 2014 року прийняло Рішення про результати розгляду первинної скарги №31/Н/15-32-10-02-08, яким частково скасувало податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за № та частково скасувало податкове повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі від 09.10.2013 року за №.

Отже, податкові повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі ГУ Міндоходів в Одеській області від 09.10.2013 року № та від 09.10.2013 року № в силу наведених норм вважаються відкликаними, скасуванню в судовому порядку не підлягають, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про те, що в цій частині позовних вимог ОСОБА_3 належить відмовити.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області стосовно проведення документальної невиїзної перевірки, суд першої інстанції вірно врахував, що фактично перевірка позивача була проведена, акт за її результатами складено та прийнято вищезазначені податкові повідомлення-рішення, скасовуючи які суд повністю поновлює порушені права позивача, в тому числі враховуючи незаконність проведення перевірки, отже і в цій частині позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.09.2016 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

С.Д. Домусчі