Справа № 802/489/16-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 вересня 2016 р. Справа № 802/489/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Вільчинського О.В.,

суддів: Воробйової І.А.,

ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання: Шкільної О.С.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал Енерго"

до: Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області

про: скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Імперіал Енерго» (далі ТОВ «Імперіал Енерго», позивач) з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (далі Департамент Інспекції, відповідач) про скасування постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що постановами головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Інспекції ОСОБА_4 від 22.03.2016 за № 4/1002-16-406 та за № 6/1002-16-417 на позивача накладено штраф за правопорушення, передбачене абзацом 3 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме внесення недостовірних даних у декларації про готовність обєкта до експлуатації від 26.03.2013 серія ІV 52 «Сонячна фотоелектрична станція «Нова» Могилів-Подільський район» та у декларації про готовність обєкта до експлуатації від 25.03.2013 серія ІV 9 «Сонячна фотоелектрична станція «Нова-2» Могилів-Подільський район».

Позивач із вказаними постановами не погоджується, вважаючи, що товариство не вчиняло правопорушення у сфері містобудівної діяльності, оскільки спірні декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність обєкта до експлуатації директором товариства не підписувались та не подавались на реєстрацію, а Інспекцією в свою чергу при винесені оскаржуваних постанов не враховано його (директора) пояснення з цього питання.

Вказуючи на протиправність оскаржуваних постанов представник ТОВ «Імперіал Енерго» також зазначає, що при посиланні в матеріалах перевірки відповідач допустив помилки в частині зазначення дати прийняття постанов Кабінету Міністрів за №№ 461 та 466.

Крім того, на переконання представника позивача, Департаментом Інспекції порушено процедуру прийняття постанов про застосування штрафу, оскільки розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбувся без участі представника ТОВ «Імперіал Енерго».

За таких обставин вважає, що оскаржувані постанови суперечать чинному законодавству та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити в його задоволені. В обґрунтування своєї позиції пояснила, що перевірка проведена з дотриманням всіх норм чинного законодавства, в тому числі в межах передбачених законом строків; за її результатами, серед інших порушень, встановлено невідповідність відомостей зазначених у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність обєкта до експлуатації. Відтак, Департамент Інспекції дійшов висновку, що позивачем допущено правопорушення у сфері містобудівної діяльності та, як наслідок, застосував адміністративне стягнення, про що винесено відповідні постанови. За таких обставин вважає постанову правомірною, а доводи позивача безпідставними. Додатково зазначила, що, стверджуючи про те, що спірні декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність обєкта до експлуатації директором товариства не підписувались та не подавались на реєстрацію, позивач при цьому не надав докази, що підтверджували б обставини, на якіпосилається, обґрунтовуючи свої позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд встановив, що на підставі листа Управління Служби безпеки України у Вінницькій області від 18.02.2016 відповідачем у період з 09.03.2016 по 14.03.2016 проведена позапланова перевірка відповідності чинному містобудівному законодавству будівництва ТОВ «Імперіал Енерго» сонячних фотоелектричних станцій «Нова» та «Нова-2» у Могилів-Подільському районі Вінницької області.

За результатами перевірки складений акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.03.2026 № 311-ПП, протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14.03.2016, приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.03.2016 №№ 68-29, 69-29.

Під час перевірки встановлено, що на підставі поданих замовником ТОВ «Імперіал Енерго» (за підписом посадової особи - директора ОСОБА_5) декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність обєкта до експлуатації, внесено до Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність обєкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів Держархбудінспекцїї України, дані стосовно початку виконання будівельних робіт та введення в експлуатацію обєкту «Сонячна фотоелектрична станція «Нова» (декларація про початок виконання будівельних робіт від 28.01.203 серія № ІV 46 та декларація про готовність обєкта до експлуатації від 26.03.2016 № ІV 52) та Сонячна фотоелектрична станція «Нова-2» (декларація про початок виконання будівельних робіт від 28.01.2013 серія № ІV 45 та декларація про готовність обєкта до експлуатації від 25.03.2013 серія № ІV 9).

Разом з тим, перевіркою встановлено та зафіксовано в акті перевірки № 311-ПП від 14.03.2016, що будівництво сонячної фотоелектричної станції «Нова» та «Нова-2» у Могилів-Подільському районі фактично не здійснювалось, обєкт будівництва відсутній, що підтверджується також і поясненнями директора ТОВ «Імперіал Енерго» ОСОБА_5, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.03.2016.

Згідно з інформацією, зазначеною в деклараціях, технічний нагляд здійснює інженер технічного нагляду І категорії ОСОБА_6 (сертифікат ІТ № 001983 від 30.07.2010, наказ № 10 від 28.01.2013), проектна документація розроблена приватним підприємством «Інвест Сервіс», м. Вінниця, вул. Київська, 14, оф. 408, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані відділом містобудування, архітектури та будівництва Могилів-Подільської РДА Вінницької області № б/н від 25.01.2013, земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору оренди земельної ділянки № б/н від 21.01.2013, кадастровий номер № :02:000:850345.

Поряд із цим, Інспекцією встановлено, що ФОП ОСОБА_6, договорів на здійснення технічного нагляду з ТОВ «Імперіал Енерго» на будівництво сонячних фотоелектричних станцій «Нова» та «Нова-2» не укладав (лист № 2 від 11.03.2016; проектна організація ПП «Інвест Сервіс», проектнокшторисна документація (далі - ПКД) по зазначеним обєктам не виконувалась, договір підряду на створення ПКД, завдання на проектування не складались, вихідні дані не отримувались, наказ ПП «Інвест Сервіс» № 07/2-13 від 24.01.2013 про призначення головного інженера по даним обєктам не видавався (лист № 1-03/16 від 11.03.2016).

Крім того, встановлено, що уповноваженим органом містобудування та архітектури Могилів-Подільської районної державної адміністрації в 2013 році містобудівні умови та обмеження на проектування та будівництво сонячних фотоелектричних станцій «Нова» та «Нова-2» (замовник ТОВ «Імперіал Енерго») на території району відділом містобудування та архітектури районної державної адміністрації не видавались (лист № 693/02-03.03 від 02.03.2016).

Встановлено також, що територія Могилів-Подільського району згідно з вимогами ДБН В. 1.1-12:2006 «Будівництво у сейсмічних районах України» відноситься до територій зі складними інженерно-геологічними умовами (сейсмічність 6 балів), відповідно (з і вимогами статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 11.05.2011, проектна документація щодо будівництва обєктів на території району підлягає обовязковій експертизі щодо їх міцності, надійності та довговічності; кадастровий номер земельної ділянки № :02:000:850345, що зазначений в деклараціях, згідно з інформацією з Публічної кадастрової карти України є недійсним, відповідно до Державного класифікатора обєктів адміністративно-територіального устрою України (КОАТУУ) класифікація «НОМЕР_1» відносяться до районів Кіровоградської області.

Розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постановами головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Інспекції ОСОБА_4 від 22.03.2016 за № 4/1002-16-406 та за № 6/1002-16-417 на позивача накладено штраф (по 62010 грн.) за правопорушення, передбачене абзацом 3 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме внесення недостовірних даних у декларації про готовність обєкта до експлуатації від 26.03.2013 серія ІV 52 «Сонячна фотоелектрична станція «Нова» Могилів-Подільський район» у декларації про готовність обєкта до експлуатації від 25.03.2013 серія ІV 9 «Сонячна фотоелектрична станція «Нова-2» Могилів-Подільський район».

Зазначені постанови є предметом оскарження в цій адміністративній справі.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (Закон №3038-VI), Закону України «Про архітектурну діяльність» (Закон №687-XIV), Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (Закон № 208/94-ВР).

Так, відповідно до статті 10 Закону № 687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

В розумінні частин першої-другої статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначається Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року (далі Порядок № 553).

Так, згідно з пунктом 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Згідно з пунктами 16, 17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф (п. 22 Порядку №553).

Підставою проведення перевірки став лист управління Служби Безпеки України у Вінницькій області від 18.02.2016, що відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про службу безпеки України», є державним правоохоронним органом спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України.

Як уже зазначалося, під час перевірки встановлено, що ТОВ «Імперіал Енерго» наведено недостовірні дані у поданих деклараціях щодо інформацій про відповідальну особу - інженера з технічного нагляду, генерального проектувальника, експертизи проекту будівництва (в деклараціях зазначено, що проекти не підлягають обовязковій експертизі), наявності затвердженої проектної документації (в деклараціях зазначено, що проектна документація, затверджена наказом ТОВ «Імперіал Енерго» № 08/1 та № 08/1 від 29.01.2013) містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, земельних ділянок які використовуються для будівництва та невірно вказаний кадастровий номер земельної ділянки), чим порушено вимоги пункту 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 та пункту 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461.

Надаючи оцінку вказаним висновкам відповідача, суд враховує, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І - III категорій складності.

Відповідно до п. 16 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 (далі - Порядок № 466) та п.17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 (далі - Порядок № 461) замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації за встановленою формою.

Пунктом 17 Порядку № 466 та пунктом 18 Порядку № 461 визначено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю лише перевіряє повноту даних, зазначених у декларації та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Частиною першою статті 39 Закону №3038-VI, зокрема, передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката (ч. 10 ст. 39 Закону №3038-VI ).

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену Законом № 208/94-ВР та іншими законами України (ч. 2 ст. 1 Закону № 208/94-ВР).

Так, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу, серед іншого, за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації: об'єктів II категорії складності - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат; (абз. 3 п. 6 ч.2 ст.2 Закону № 208/94-ВР ) .

Із аналізу вищевказаних норм випливає, що за наведення недостовірних даних у деклараціях про готовність об'єкта до експлуатації чи готовності об'єкта до експлуатації замовник несе відповідальність у вигляді штрафу.

Обґрунтовуючи безпідставність застосування штрафних санкцій, позивач стверджує, що спірні декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність обєкта до експлуатації ним не підписувались та не подавались на реєстрацію, а Департаментом Інспекції при винесені оскаржуваних постанов не враховано його пояснення з цього питання.

Поряд із цим, представник позивача не надає суду докази щодо відкриття кримінального провадження правоохоронними органами за заявою позивача за фактом підроблення документів. Позивач такі докази не надавав також ні під час проведення перевірки, ні під час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до матеріалів справи кожний аркуш декларації про початок виконання будівельних робіт від 28.01.2013 серія № ІV 46 та декларації про готовність обєкта до експлуатації від 26.03.2013 серія № ІV 52 стосовно обєкту «Сонячна фотоелектрична станція «Нова» та декларації про початок виконання будівельних робіт від 28.01.2013 серія № ІV 45; декларації про готовність обєкта до експлуатації від 25.03.2014 серія № ІV 9 стосовно обєкту «Сонячна фотоелектрична станція «Нова-2» підписаний директором позивача та скріплений печаткою ТОВ «Імперіал Енерго».

З урахуванням встановлених обставин, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували недостовірність підпису директора ТОВ «Імперіал Енерго» та печатки підприємства, суд вважає, що вказані вище доводи представника позивача є безпідставними.

Відтак, висновки Департаменту Інспекції про те, що позивач навів недостовірні дані у поданих деклараціях є обґрунтованими, а оскаржувані постанови такими, що прийняті за наявності підстав для цього.

Суд також не погоджується з доводами представника позивача щодо застосування до спірних правовідносин субєктом владних повноважень нормативно-правових актів, які Кабінетом Міністрів України 13.04.2016 не приймалися, а саме постанов № 461 та № 466, оскільки помилкове зазначення в оскаржуваних рішеннях року прийняття постанов Кабінету Міністрів України № 461, № 466 - «2015», а не «2011» не вказує на відсутність таких НПА та не змінює суті допущених правопорушень, відтак, не є підставою для задоволення позову.

Крім того, вказані постанови КМ України не є визначальними при притягненні особи до відповідальності, оскільки, як зазначалось вище, позивачем порушено вимоги статті 39 Закону №3038-VI, про що зазначено в оскаржуваних постановах і саме за такі порушення застосовано штраф.

Надаючи оцінку доводам сторони позивача про те, що відповідачем порушено процедуру прийняття постанов про застосування штрафу, оскільки розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбувся без участі представника ТОВ «Імперіал Енерго», суд виходив з такого.

Процедура накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності більш детально регламентується Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995 (далі Порядок №244).

Відповідно до положень п. 16 Порядку № 244 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Згідно з п. 17 Порядку № 244 справа може розглядатися за участю субєкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються субєкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Неприбуття субєкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Матеріалами справи підтверджується, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності по обєкту «Нова» було призначено на 22.03.2016, 11.00 год., по обєкту «Нова-2» - на 23.03.2016, 11.00 год., про що позивач був вчасно сповіщений листами від 15.03.2016 № 1002-16-361 та від 18.03.2016 № 1002-16-390. Крім того, дати, місце та час розгляду справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності також зазначені у направлених позивачу протоколах про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14.03.2016.

У письмових запереченнях відповідача зазначено, що на адресу Департаменту Інспекції 22.03.2016 після 14 години (тобто після розгляду справи, призначеної на 11:00) надійшло електронне повідомлення від позивача з проханням не розглядати справу без його участі.

Також представник відповідача звертає увагу суду, що телеграма про неможливість прибуття на розгляд справи у звязку з хворобою датована 21.03.2016 та надіслана до Департаменту без підтверджуючих документів, а листок тимчасової непрацездатності, що доданий до позовної заяви, виданий 22.03.2016, тобто після відправлення телеграми від 21.03.2016.

З огляду на викладене, враховуючи, що норми пункту 17 Порядку № 244 не містять положень про обовязкову участь субєкта містобудування, який притягується до відповідальності, у розгляді справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, суд вважає, що в даному випадку відповідачем не порушено процедуру прийняття постанов про застосування штрафу.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності рішень та надані позивачем, суд доходить висновку, що мотивація, на яку посилається останній, не дає суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а встановлені у справі обставини підтверджують позицію, покладену в основу оскаржуваних постанов, відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до статті 94 КАС України, особі, що не є субєктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя ОСОБА_7

Судді: ОСОБА_8

ОСОБА_1