Справа № 337/3215/16-а
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26.09.2016 Провадження № 2-а/337/144/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2016 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Салтан Л.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо обчислення розміру пенсії за віком на загальних підставах у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2013, 2014, 2015р.р.) та у 2016 році становить 3263,64 грн., із застосуванням підвищення, передбаченого ст..29 ЗУ «Про загальобов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію, починаючи з 04.02.2016 року, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в 1989 р. УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя їй призначено пенсію на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як особі, що працювала на роботах, передбачених Списком №1 робіт з особливо шкідливими умовами праці. 04.08.2016 року позивач набула право на пенсію за віком на загальних підставах та звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», проте отримала відмову, мотивовану тим, що позивачу вже призначено пенсію за віком, заява про повторне призначення не підлягає задоволенню.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя у встановлений строк звернувся до суду з письмовими запереченнями за позовом.

В обгрунтування заперечень зазначив, що ОСОБА_1 з 1989 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя і отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 42 зазначеного Закону за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, вказані в ч.1 ст. 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії, і позивач скористалася своїм правом на перерахунок пенсії. Між тим підстави для призначення пенсії за віком відсутні, оскільки позивачеві вже призначено пенсію, а її повторне призначення за розсудом особи, яка отримує пенсію, є незаконним. У зв'язку з викладеним просить відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву про задоволення позову і вирішення справи у її відсутність.

З аналогічною заявою звернувся представник відповідача.

У відповідності з вимогами ст.183-2 КАС України, справа розглядається судом в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя.

Відповідно до поданої позивачем ОСОБА_1 заяви позивачеві з 26.04.1989 призначено пенсію за віком згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах за списком №1.

В зв'язку з продовженням роботи до 2006 року та збільшенням трудового стажу позивачу неодноразово здійснювався перерахунок пенсії, що підтверджується розпорядженнями від 22.09.2003р., 18.12.2004р., 27.07.2006р., наявними в матеріалах пенсійної справи.

04.08.2016 позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням комісії №33 від 12.08.2016р. Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії, зазначаючи, що позивачеві первинно вже було призначено пенсію за віком довічно відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Статтею 2 вказаного Закону встановлені види державних пенсії, а саме: за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Відповідно до ст.8 вказаного Закону виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Статтею ст.13 Закону № 1788-XII регламентовано призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Зокрема, відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до ст.5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, а також порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За правилами ст.10 цього Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Пунктом 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм в їх сукупності, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено виключно умови (пільги) дострокового виходу пенсії за віком, проте порядок і розмір пенсії визначаються за правилами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже наведена правова норма передбачає можливість переведення з одного виду пенсії на інший та встановлює порядок, за яким при переведенні з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, показник середньої заробітної плати при переведенні має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Оскільки позивачу у 1989 році вже було призначено пенсію за віком (на пільгових умовах), повторна заява про призначення цього ж виду пенсії, хоч і на загальних підставах з 04.08.2016р., є необґрунтованою.

Твердження позивача, що в даному випадку вона не зверталась до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на іншій, а вперше просила призначити пенсію за іншим Законом, а саме: Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», внаслідок чого повинен бути врахований показник середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відповідно до ч.2 ст.40 Закону № 1058-IV в редакції станом на момент звернення з відповідною заявою від 04.08.2016 року є помилковим.

Призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» здійснено відповідачем згідно з приписами наведених вище правових норм, із застосуванням, зокрема, п.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якому пільгові пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Отже позивачу з 1989 року вже було призначено первинно пенсію за віком довічно відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (протокол від 03.08.2004 № 404012 - а.с.27), та здійснювався перерахунок згідно положень цього ж Закону.

Повторне призначення пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавцем не передбачено, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 18, 71, 86, 160-163 КАС України, ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.26, 29, 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668-VI, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Л.Г. Салтан