Справа № 404/8176/15-а (2-а/404/39/2016)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2016 рокусправа № 404/8176/15-а (2-а/404/39/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - Сосонський О.М.

відповідача1: - Денисенко С.П. - голова ради

Жадейкіте Л.А. дов від 10.11.2015

відповідача2: - не з'явився

розглянувши у режимі відео конференції

апеляційну скаргу Виконавчого комітету Новенської селищної ради

на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 квітня 2016 року

у справі № 404/8176/15-а(2-а/404/39/2016)

за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик»

до Виконавчого комітету Новенської селищної ради та Управління Державної казначейської служби України у м. Кіровограді Кіровоградської області

про визнання бездіяльності незаконною та стягнення коштів на відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплоенергетик» звернулось до суду з позовом до виконавчого комітету Новенської селищної ради та Управління Державної казначейської служби України у м. Кіровограді Кіровоградської області, в якому, з урахуванням доповнень (а.с.58) просило:

- визнати незаконною бездіяльність виконавчого комітету Новенської селищної ради, яка полягає у неприйнятті рішення про встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення для споживачів селища Нового, які надаються комунальним підприємством «Теплоенергетик», з 27.05.2015 по 10.09.2015;

- стягнути з місцевого бюджету Новенської селищної ради на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» 1190679,73 грн. шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконавчим комітетом Новенської селищної ради допущено незаконну бездіяльність, що полягає у тому, що у період з 27.05.2015 по 10.09.2015 виконком ухилявся від прийняття рішення про встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення для споживачів селища Нового, що надаються КП «Теплоенергетик», внаслідок чого підприємству завдано матеріальної шкоди у розмірі 1190679,73 грн. При цьому позивач зауважує, що листом Кіровоградської обласної державної адміністрації № 01-33/1131/3 від 30.10.2015 та протоколом № 2 засідання обласної комісії з узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах від 27.10.2015 підприємству на його звернення у відповідності до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 04.06.2015 було відмовлено у відшкодуванні різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг за період з травня 2015 року по вересень 2015 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровоград від 01.04.2016 у даній справі закрито провадження у справі в частині позовних вимог, пред'явлених до Управління Державної казначейської служби України у м. Кіровограді.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровоград від 12.04.2016 адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що уповноваженим органом по затвердженню тарифів на водопостачання та водовідведення для споживачів послуг, які надаються КП «Теплоенергетик» на закріпленій території селища Нового, є виконком Новенської селищної ради на підставі ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг». У зв'язку з тим, що з 27.05.2015 по 10.09.2015 виконкомом не було прийнято рішення про встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення для КП «Теплоенергетик», на підставі п.4 Постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 04.06.2015 позивачу відмовлено у відшкодуванні різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг за період з травня 2015 року по вересень 2015 року, що підтверджується копією листа Кіровоградської обласної державної адміністрації № 01-33/1131/3 від 30.10.2015 та копією Протоколу № 2 засідання обласної комісії з узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах від 27.10.2015, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач - Виконавчий комітет Новенської селищної ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що надані у травні 2015 року підприємством розрахунки економічно обґрунтованих планових витрат на відповідні послуги є необґрунтованими та значно завищеними для населення. При цьому скаржник наполягає, що органом, повноважним встановлювати тарифи на водопостачання та водовідведення, є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Крім того, на підтвердження різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг (шкоди, завданої підприємству) позивачем надано відповідні розрахунки, які на думку відповідача не можуть бути прийняті до уваги судом. Відповідної експертизи щодо визначення реальної різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг позивачем запропоновано не було, оскільки, на думку позивача, вказану різницю може визначити лише кваліфікований експерт (фахівець), що свідчить про те, що предметом доказування у цьому спорі є можливе перевищення розміру собівартості послуг з водопостачання і водовідведення в порівняні із чинним в той час тарифом, що судом першої інстанції не враховано.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - Комунальне підприємство «Теплоенергетик», згідно Статуту підприємства засноване у відповідності з рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №1016 від 06.06.2001 Кіровоградською міською радою і знаходиться у віданні Головного Управління житлово-комунальної інфраструктури Кіровоградського міськвиконкому.

Предметом діяльності підприємства, крім іншого, є забезпечення комунальним послугами (водопостачання, водовідведення, теплопостачання) підприємств, установ, організацій та населення селища Нового (п.п.2.2 Статуту).

Пунктом 5 рішення виконавчого комітету Кіровоградської обласної раді від 13.12.1977 № 564 Новенську селищну раду передано в підпорядкування Кіровської районної ради міста Кіровограда.

Тарифи на комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, теплопостачання) для селищна Нового затверджувались виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської раді від 02.03.2015 № 106.

Так, цим рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 106 від 02.03.2015 для населення селища Нового встановлені тарифи на послуги водопостачання та водовідведення для КП «Теплоенергетик» у розмірі 5,17 грн./куб. м (з ПДВ) - водопостачання, 6,806 грн./куб. м (з ПДВ) - водовідведення, які діяли до 01.05.2015 (видатки на покриття різниці в тарифах, відповідно, передбачались в міському бюджеті).

Відповідно до п.4 даного рішення «КП «Телоенергетик» має обрахувати економічно обґрунтовані тарифи на послуги з водопостачання і водовідведення, що надаються споживачам с.Нового, та надати їх до Новенської селищної ради для встановлення згідно з чинним законодавством».

На виконання означеного рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №106 від 02.03.2015 КП «Теплоенергетик» з супровідним листом № 969/п від 13.05.2015 надало до Новенської селищної ради для затвердження економічно обґрунтовані тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення на закріпленій території із розрахунку на водопостачання та водовідведення для населення у розмірі 34,92 грн., з яких: 12,77 грн. - водопостачання та 22,15 грн. - водовідведення.

Листом вих. № 503/01-09 від 27.05.2015 відповідач повідомив позивача про відсутність в Новенській селищній раді кваліфікованих спеціалістів по розгляду даного питання, у зв'язку з чим запропонував підприємству звернутись до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, після розгляду якою встановлений даною комісією тариф буде розглянуто на засіданні виконавчого комітету Новенської селищної ради (а. с.11).

Листом № 1123/ю від 08.06.2015 КП «Теплоенергетик» повторно звернувся до відповідача з проханням розглянути та затвердити тарифи, навівши додаткові обґрунтування (а. с.13).

Виконавчий комітет листом № 823/01-09 від 07.07.2015 повідомив позивача, що згадане питання є передчасним та запропонував знову звернутись до Національної комісії (а. с.14).

03.09.2015 листом №1732/ю КП «Теплоенергетик» звернулося до голови Новенської селищної ради з метою вирішення даного питання (а. с.15, 16).

09.09.2015 КП «Теплоенергетик подано до Кіровського районного суду м. Кіровограда позов про зобов'язання прийняти рішення.

Супровідним листом № 1106/01-09 виконавчий комітет Новенської селищної ради повідомив, що на засіданні виконавчого комітету 10.09.2015 прийнято рішення про встановлення тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Теплоенергетик», та додав копію відповідного рішення від 10.09.2015 № 78 (а. с.18).

Вказаним рішенням № 78 від 10.09.2015, прийнятим на підставі пп.2 п.«а» ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.7, 14, 30, 31, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», на підставі звернень КП «Теплоенергетик» від 13.05.2015 № 969/п, від 08.06.2015 № 1123/ю про встановлення тарифу на послуги з водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Теплоенергетик», встановлено тарифи на водопостачання та водовідведення для населення у розмірі 12,95 грн., з яких: 6,74 грн. - водопостачання та 6,21 грн. - водовідведення (а. с.19).

Витяг з протоколу чергового засідання виконавчого комітету Новенської селищної ради Кіровського району м. Кіровограда № 13 від 10.09.2015 міститься в матеріалах справи (а.с.64-70).

Також матеріали справи містять лист Кіровоградської обласної державної адміністрації № 01-33/1131/3 від 30.10.2015 (а. с.22) з доданим протоколом № 2 засідання обласної комісії з узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах від 27.10.2015 (а. с.23, 24), направлені позивачу у відповідь на звернення підприємства у порядку п.4 Постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 04.06.2015.

З даного листа вбачається, що КП «Теплоенергетик» подано на узгодження обсяг заборгованості в різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.10.2015, але обласною комісією Кіровоградської ОДА прийнято рішення про узгодження КП «Теплоенергетик» обсягу заборгованості в різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.05.2015.

КП «Теплоенергетик», вважаючи, що виконавчим комітетом Новенської селищної ради у період з 27.05.2015 по 10.09.2015 допущено незаконну бездіяльність, що полягає в ухиленні від прийняття рішення про встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення для споживачів селища Нового, через що підприємству завдано матеріальної шкоди, звернулось за даним позовом до адміністративного суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України розглядаючи справи щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97 № 280/97-ВР (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч.1 ст.11 Закону № 280/97-ВР).

Згідно ч.6 ст.59 Закону № 280/97-ВР виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

За приписами пп.2 п.«а» ст.28 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

У ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (в редакції на момент виникнення спірних відносин) визначені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, до яких згідно п.2 ч.1 цієї статті належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

При цьому у ч.1 ст. 14 вказаного Закону встановлено, що залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи:

1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики;

2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території;

3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

В свою чергу, у відповідності до абз.8 ст.13 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 № 2918-III (в редакції на момент виникнення спірних відносин) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води та питного водопостачання належать: встановлення тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (крім тарифів на ці послуги, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг).

Виходячи з аналізу наведених норм, вбачається, що рішення № 78 від 10.09.2015 про встановлення тарифу на послуги з водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Теплоенергетик», прийнято відповідачем у межах наданих йому повноважень.

Оскаржуючи бездіяльність виконавчого комітету Новенської селищної ради стосовно неприйняття відповідачем рішення про встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення для КП «Теплоенергетик», позивач виходив з того, що відповідач проявив протиправну бездіяльність у період з 27.05.2015 по 10.09.2015, проте визначення саме вказаного періоду бездіяльності позивачем не мотивована та не обґрунтована жодною нормою законодавства.

За своєю правовою суттю бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка полягає у не вчиненні певної дії (дій), які такий суб'єкт повинен був би вчинити у порядку, визначеному чинним законодавством чи з інших зобов'язальних підстав.

Статтею 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV встановлений порядок формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, згідно якої в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України.

За правилами ч.2 ст.31 цього Закону виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання) - абз.1 ч.3 ст.31 вказаного Закону.

Встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво без відповідного відшкодування не допускається і може бути оскаржено в суді (ч.6 ст.31 Закону № 1875-IV).

Відповідно до ч.10 ст.31 Закону № 1875-IV у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Орган, уповноважений здійснювати встановлення цін/тарифів, зобов'язаний прийняти рішення про коригування тарифу не пізніше ніж через 10 днів з дня отримання відповідного подання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 з метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг затверджено Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення; Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Ні наведені, ні інші правові норми, що регулюють порядок та визначають процедуру встановлення, затвердження тарифів на комунальні послуги, не встановлюють терміну прийняття органом місцевого самоврядування відповідного рішення про встановлення тарифів на водопостачання та водовідведення, в тому числі, для населення.

З огляду на відсутність певних, законодавчо встановлених, часових обмежень для прийняття відповідачем рішення про встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення, а також приймаючи до уваги, що таке рішення в розумінні Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» є регуляторним актом, прийняття якого потребує певної процедури, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для висновку про наявність незаконної бездіяльності виконавчого комітету Новенської селищної ради, яка полягає у неприйнятті рішення про встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення для споживачів селища Нового, які надаються КП «Теплоенергетик», з 27.05.2015 по 10.09.2015.

Також, виходячи з фактичних обставин справи, дій відповідача, апеляційний суд не вбачає з боку відповідача і ухилення від прийняття рішення про встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення для споживачів селища Нового, які надаються комунальним підприємством «Теплоенергетик».

Отже позовні вимоги в частині оскарження бездіяльності відповідача задоволенню не підлягають як безпідставні та необґрунтовані.

Також не підлягає задоволенню і решта позовних вимог про стягнення з місцевого бюджету Новенської селищної ради на користь позивача 1190679,73 грн. шкоди.

Задовольняючи позов в цій частині, суд першої інстанції виходив з приписів ч.1ст.74, ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування», якими встановлена відповідальність органів місцевого самоврядування за шкоду, заподіяну юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, та зробленого висновку, що у зв'язку з бездіяльністю виконавчого комітету Новенської селищної ради позивачу завдано матеріальної шкоди у розмірі 1190679,73 грн., яка має бути відшкодована в повному обсязі.

При цьому суд першої інстанції погодився з доводами позивача, який встановив розмір шкоди 1190679,73 грн. з огляду на відмову у відшкодуванні підприємству різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг за період з травня 2015 року по вересень 2015 року, передбачену п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 375.

Апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

По-перше, в даному випадку сума 1190679,73 грн. визначена позивачем як шкода - втрати підприємства, що є наслідком протиправної бездіяльності відповідача.

Проте, як встановлено вище, з боку відповідача відсутній факт протиправної бездіяльності в частині встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення для КП «Теплоенергетик», тому, відповідно, і відсутній факт спричинення відповідачем майнових збитків позивачеві.

З приводу посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 375, то вказаною постановою затверджено Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Згідно п.1 Порядку № 375 ці Порядок та умови визначають механізм надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (далі - заборгованість), за рахунок джерел, зазначених у статті 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», згідно з розподілом, наведеним у додатку 1.

Відповідно до п.5 Порядку № 375 обсяг заборгованості визначається надавачами послуг як різниця між фактичними витратами на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, і фактичними нарахуваннями згідно з тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, з урахуванням витрат, пов'язаних з провадженням інвестиційної діяльності, та відрахуванням сум проведених перерахунків за низькоякісні і надані не в повному обсязі послуги та трансфертів з державного та місцевих бюджетів, отриманих надавачами послуг для відшкодування різниці в тарифах, і фактично погашеної заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, за рахунок субвенції, отриманої за минулі періоди.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.31 Закону № 1875-IV у разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Видатки на відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із встановленням тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, фінансуються за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

Також відповідно до ч.9 ст.31 Закону № 1875-IV спори щодо формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, а також відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, вирішуються в судовому порядку.

Порядок відшкодування втрат підприємств, що виникають протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення органом, уповноваженим встановлювати тарифи, визначається порядком формування тарифів (абз.3 ч.10 ст.31 Закону № 1875-IV).

Таким чином, на законодавчому рівні встановлено право виконавця/виробника послуг на відшкодування втрат підприємств, що пов'язані із затвердженням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

З розрахунку заявленої до стягнення суми шкоди у розмірі 1190679,70 грн. (а. с.87, 88) вбачається, що дана сума пов'язана не зі шкодою, спричиненою наявною, на думку позивача, бездіяльністю, а обрахована як різниця між фактичними нарахуваннями згідно затвердженим тарифом та фактичними витратами підприємства, пов'язаними з наданням цих послуг, що ніяким чином не залежить від дій, бездіяльності відповідача, а отже не стосується і предмета даного адміністративного спору.

Отримана від обласної комісії Кіровоградської обласної держадміністрації з узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах відмова у відшкодуванні різниці між встановленим розміром тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг за період з травня 2015 року по вересень 2015 року не знаходиться в причинному зв'язку з діями, бездіяльністю відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та приймаючи до уваги положення ч.2 ст.21 КАС України, згідно якої вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір; інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для задоволення адміністративного позову.

Суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи, невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, і згідно ст.202КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Новенської селищної ради задовольнити.

Постанову Кіровоградського районного суду м. Кіровограда від 12 квітня 2016 року у справі № 404/8176/15-а(2-а/404/39/2016) скасувати, прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко