Справа № 490/5839/16-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 р. Справа № 490/5839/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Мамаєва О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Димерлія О.О.
судді -Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2016 року по справі за адміністративний позовом ОСОБА_4 до Миколаївського міського голови, третя особа - Миколаївське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2016 році ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Миколаївського міського голови, третя особа - Миколаївське комунальне підприємство «Миколаївводоканал», в якому просив зобов'язати відповідача припинити нарахування плати Миколаївським комунальним підприємством "Миколаївводоканал" за нормами, встановленими рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №385 від 26.06.1998 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він звертався до міського голови із заявою, в якій повідомив, що МКП "Миколаївводоканал" нараховує плату за водопостачання не у спосіб, встановлений чинними нормативно-правовими актами та просив вжити заходи про припинення нарахування такої плати. На вказану заяву він отримав відмову у задоволенні зазначеної вимоги, та його повідомлено, що нарахування плати за водопостачання та водовідведення здійснюється за нормами, встановленими рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.06.1998 року. Однак, згідно постанови КМУ від 25.08.2004 року №1107 норми споживання для населення потрібно було переглянути. Позивач вказував, що "Миколаївводоканал" підпорядковане відповідачеві, крім того, міський голова є керівником виконавчого комітету Миколаївської міської ради, який зобов'язаний затвердити норми споживання води відповідно до норм чинного законодавства.

Позивач вказував, що він мешкає у квартирі, яка є власністю Миколаївської міської ради, у квартирі не встановлено лічильника води, тому плата нараховується за нормами, встановленими ще у 1998 році, що суперечить вищевказаній постанові Кабінету Міністрів України.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність та надав заперечення, в яких посилався на те, що позивач звертався до відповідача із заявою про нарахування МКП "Миколаївводоканал" плати за водопостачання та відведення за нормами, встановленими у 1998 році. Позивачу була надіслана відповідь про те, що нарахування МКП "Миколаївводоканал" здійснюється за нормами, які не скасовані ні виконавчим комітетом, ні судом. Крім того, позивач неодноразово звертався до суду із позовами про визнання бездіяльності неправомірною, про зобов'язання вчинити певні дії щодо затвердження нормативів питного водопостачання, в усіх випадках суд відмовляв у задоволенні позовних вимог. Також зазначав, що Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради укладено договір із спеціалізованим підприємством з метою розрахунків нових нормативів питного водопостачання. Після отримання результатів виконавчим комітетом Миколаївської міської ради буде затверджено нові нормативи питного водопостачання.

Від представника третьої особи надійшли заперечення на позов, в яких зазначено, що чинним законодавством не передбачено обов'язку виконавчого комітету затверджувати нормативи питного водопостачання для населення, оскільки це є його правом, та таке затвердження можливе тільки в разі погодження цих нормативів.

Постановою Центральною районною суду м. Миколаєва від 28 липня 2016 року позивачеві відмовлено у задоволенні позову до Миколаївського міського голови про зобов'язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції у зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

ОСОБА_4 мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яка є власністю Миколаївської міської ради, у якій не встановлено лічильника води.

04.04.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про вжиття заходів для припинення нарахування плати МКП "Миколаївводоканал" за питне водопостачання за нормами, встановленими рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 385 від 26.06.1998 року, що суперечить Порядку розроблення норм та затвердження нормативів питного водопостачання, та Методиці визначення нормативів питного водопостачання населення.

Листом від 26.04.2016 року позивача повідомлено про те, що дії МКП "Миколаївводоканал" не суперечать нормам діючого законодавства, та роз'яснено, що Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради укладено договір із спеціалізованим підприємством з метою розрахунків нових нормативів питного водопостачання. Після отримання результатів виконавчим комітетом Миколаївської міської ради буде вирішуватись питання про затвердження нормативів питного водопостачання в м. Миколаєві у порядку, встановленому вимогами чинного законодавства.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування плати за водопостачання та водовідведення здійснюється МКП "Миколаївводоканал" на підставі п.21,22 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою КМУ №620 від 21.07.2005 року із розрахунку норм споживання, які встановлені рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 3/85 від 26.06.1998 року у додатку №2. Зазначені норми на даний час є діючими, не скасовані ні виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, ні судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказується, що судом неправильно було застосовано порядок та методики визначення нормативів питного постачання, що призвело до хибного визнання судом протиправного нарахування плати за водопостачання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України визначено, що громадянам України гарантується право на місцеве самоврядування.

Нормами частини 1 статті другої Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно із статтею третьою вказаного Закону громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.

Статтею четвертою цього Закону встановлені основні принципи місцевого самоврядування, до яких, зокрема, відносяться: народовладдя; законність; гласність; підзвітність та відповідальність перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб: судовий захист прав місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1107 затверджений Порядок розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання.

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку нормативи питного водопостачання у конкретному населеному пункті розробляються та науково обґрунтовуються згідно з Методикою визначення нормативів питного водопостачання населення спеціалізованими науково-дослідними організаціями на замовлення місцевих адміністрацій або органів місцевого самоврядування та затверджуються ними після погодження з місцевими органами виконавчої влади з питань охорони здоров'я, охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Згідно з пунктом 2 Порядку нормативи питного водопостачання використовуються для визначення обсягів постачання питної води у разі відсутності або тимчасової несправності засобів обліку споживання питної води.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про питну воду та питне водо-постачання» за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку. Тарифи на надання послуг з питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю відшкодовувати експлуатаційні витрати та забезпечувати надійну роботу об'єктів централізованого питного водопостачання і водовід ведення.

Згідно із статтею 6 вищевказаного Закону державна політика у сфері питної води та питного водопостачання будується на принципах, зокрема, раціонального використання питної води; науково обґрунтованого нормування якості питної води, нормативів її споживання та формування тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Постановою КМУ від 25 серпня 2004 року №1107 затверджено «Порядок розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання», згідно п. 4, 5 якого нормативи питного водопостачання у конкретному населеному пункті розробляються на замовлення місцевих адміністрацій або органів місцевого самоврядування та затверджуються ними ж після відповідних узгоджень, з дотриманням певних умов конкретного населеного пункту та з урахуванням Методики визначення нормативів питного водопостачання населення, яка розробляється та затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядок оплати зазначених послуг врегульований постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Зокрема, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води плата за надані послуги справляється з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної води та гарячої води в водовідведення з розрахунку на одну особу, а також з урахуванням пільги.

В регіонах для нарахування плати за спожиті послуги централізованого водопостачання і водовідведення застосовуються норми, затверджені органами місцевого самоврядування. Ці норми встановлюються відповідно до Методики визначення нормативів питного водопостачання населення, затвердженої наказом Держжитлокомунгоспу України від 27.09.2005 р. № 148, з урахуванням ступеню благоустрою житла, впливу кліматичних та екологічних факторів, забезпеченості населеного пункту водними ресурсами.

Згідно п. 1.4 Методики нормативи водопостачання, визначені за даною Методикою, використовуються також для розрахунку та встановлення норм споживання питної води населенням.

Норми споживання послуг водопостачання та водовідведення у м. Миколаєві, які діють на даний період, затверджені рішенням Миколаївської міської ради № 385 від 26.06.1998 р.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» контроль за дотриманням стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері житлово-комунальних послуг здійснюють центральні органи виконавчої влади та інші уповноважені на це органи виконавчої влади, а також органи місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень.

Судом встановлено, що норми споживання, встановлені рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 385 від 26.06.1998 року, з 1998 року не переглядались.

Проте на теперішній час відсутні підстави для застосовування інших норм при нарахуванні плати за водопостачання та водовідведення, оскільки попередні не скасовані ні виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, ні в судовому порядку. Відтак затверджені раніше нормативи діють до затвердження нових.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: О.О. Димерлій
Суддя: О.В. Єщенко