Справа № 808/2057/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року (о 17 год. 30 хв.)Справа № 808/2057/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ інвест»

до Вознесенського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газ інвест» (далі ТОВ «Газ інвест», позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Вознесенського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі Вознесенський ВДВС, відповідач), в якому просить:

визнати неправомірними дії відповідача щодо обмеження доступу до офісного приміщення позивачу, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1;

визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо залишення без відповіді та задоволення заяви про доступ до приміщення позивачу, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1;

зобовязати відповідача надати позивачу дозвіл на постійний доступ до орендованого приміщення, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові. Пояснює, що на виконанні у Вознесенському ВДВС знаходиться виконавче провадження №49477977 з примусового виконання виконавчого листа від 22.10.2015 №335/9238/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» 1 049 093,11 грн. Вказує, що 24.06.2016 в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем Кошкальда Є.А. було описано та арештовано майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_2, опечатано кожну кімнату та приміщення шляхом на клеєння наліпок на двері, у звязку із чим з 24.06.2016 діяльність фірми фактично зупинено, оскільки доступ до квартири, яку орендує позивач для роботи заблоковано, на теперішній час неможливо здійснювати бухгалтерські, податкові, фінансові та інші операції, користуватись Інтернетом, факсом, здійснювати листування та отримувати кореспонденцію за даною поштовою адресою, а головне працівника ТОВ «Газ інцест» перебувають у вимушеному прогулі. Зазначає, що позивач 24.06.2016 звернувся до відповідача з проханням надати доступ до приміщення. 29.06.2016 ТОВ «Газ інцест» вдруге звернулось до Вознесенського ВДВС, однак відповіді досі не отримано. Вважає дії відповідача протиправними, а бездіяльність щодо залишення без відповіді та задоволення заяви про доступ до приміщення порушує права та законні інтереси підприємства. Додатково зазначає, що 07.09.2016 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49477977 у звязку із повною сплатою суми заборгованості у розмірі 1 049 093,11 грн., припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. На підставі викладеного, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

На підставі статті 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Газ інвест» (ідентифікаційний код 31731398) зареєстроване як субєкт підприємницької діяльності юридична особа 23.11.2001 Виконавчим комітетом Запорізької міської ради та знаходиться за адресою: 69005, АДРЕСА_3, керівник ОСОБА_2, про що свідчить Довідка АА №260159 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Згідно із технічним паспортом БТІ квартира №12 в житловому будинку 3 по вул. Гагаріна, загальною площею 138,75 кв. м належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міськнатокругу ОСОБА_3 27.02.2009.

На підставі укладеного між ОСОБА_4 (Орендодавець) та ТОВ «Газ інвест» (Орендар) Договору оренди квартири №131 від 01.10.2009 та підписаного сторонами за договором Акту приймання-передачі, вказане нерухоме майно для використання з метою функціонування адміністративного офісу передано позивачу.

На примусовому виконанні у Вознесенському ВДВС перебувало виконавче провадження №49477977 з примусового виконання виконавчого листа №335/9238/14-ц 2/335/100/2015, виданого 22.10.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Європейський ОСОБА_5» заборгованості у розмірі 1 049 093,11 грн.

24.06.2016 в ході проведення виконавчих державним виконавцем Кошкальда Є.А. було описано та арештовано майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_2, опечатано кожну кімнату та приміщення шляхом на клеєння наліпок на двері, про що складений акт. Згідно із актом державного виконавця квартиру передано на відповідальне зберігання боржнику ОСОБА_4, що підтверджується його підписом у відповідній графі акту.

ОСОБА_4 звернувся до Вознесенівського ВДВС із заявою від 24.06.2016, у якій просив надати можливість доступу до помешкання, яке ТОВ «Газ інвест» використовує як офісне, 29 червня 2016 року о 09-00 год.

30.06.2016 на адресу Вознесенівського ВДВС надійшла заява ТОВ «Газ інвест» від 29.06.2016, у якій зазначає, що на теперішній час робота зупинена, внаслідок простою товариство кожен день несе збитки, у звязку із чим просило надати доступ до приміщення.

Листом від 11.07.2016 №1223-1/2 відповідач повідомив підприємство, що з метою вирішення питання щодо доступу до описаного, арештованого та опечатаного приміщення на 07.07.2016 боржника відповідального зберігача викликало до відділу, проте у звязку з неявкою ОСОБА_2 до відділу вирішується питання щодо передачі описаного, арештованого та опечатаного приміщення на відповідальне зберігання третій особі, після чого буде вирішено питання щодо доступу до даного приміщення.

У подальшому 07.09.2016 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49477977 у звязку із повною сплатою суми заборгованості у розмірі 1 049 093,11 грн., припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Вважаючи дії та бездіяльність відповідача протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду, у якому просить, зокрема, зобовязати відповідача надати позивачу дозвіл на постійний доступ до орендованого приміщення.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі Закон № 606-XIV).

За приписами статті 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення)Частинами першою, другою статті 2 Закону № 606-ХІV зазначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, якими, зокрема, є виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Вознесенівському ВДВС перебувало виконавче провадження №49477977 з примусового виконання виконавчого листа №335/9238/14-ц 2/335/100/2015, виданого 22.10.2015 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Європейський ОСОБА_5» заборгованості у розмірі 1 049 093,11 грн.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону № 606-ХІV).

В процесі здійснення вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4, у якому здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Газ інвест».

Згідно із частиною другої вказаної статті Закону №606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частинами першою та другою статті 57 Закону № 606-XIV передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

У відповідності до частин пятої та шостої статті 57 Закону № 606-XIV про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна.

З метою виконання рішення суду у повному обсязі та збереження майна, яке належить боржнику державним виконавцем було описано та арештовано майно боржника, опечатано кожну кімнату та приміщення шляхом на клеєння наліпок на двері про що складено відповідний акт.

Ураховуючи викладене, здійснюючи опис та арешт майна боржника, а також обмежуючи доступ до арештованого приміщення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом № 606-ХІV, а тому, відповідно відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Стосовно позовних вимог в частині визнання незаконною бездіяльності відповідача щодо залишення без відповіді та задоволення заяви про доступ до приміщення позивачу суд вважає за необхідне зауважити, що бездіяльність субєкта владних повноважень це пасивна поведінка, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи (наприклад, неприйняття рішення за заявою особи тощо), проте судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що листом від 11.07.2016 №1223-1/2 Вознесенівський ВДВС повідомив позивача, що з метою вирішення питання щодо доступу до описаного, арештованого та опечатаного приміщення на 07.07.2016 боржника відповідального зберігача викликало до відділу, проте у звязку з неявкою ОСОБА_2 до відділу вирішується питання щодо передачі описаного, арештованого та опечатаного приміщення на відповідальне зберігання третій особі, після чого буде вирішено питання щодо доступу до даного приміщення. Даний факт під час судового розгляду було підтверджено представником позивача. Таким чином, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги у цій частині, що доводами позовної заяви та матеріалами справи не спростовується.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною другою цієї статті Закону № 606-XIV визначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

З урахуванням заявлених позовних вимог, враховуючи, що на даний час виконавче провадження №49477977 закінчено у звязку із сплатою боржником ОСОБА_2 повністю суми заборгованості у розмірі 1 049 093,11 грн. шляхом винесення державним виконавцем відповідної постанови, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, а також те, що задоволенню в адміністративному процесі підлягають лише ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у сфері публічно-правових відносин, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено частинами першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак