Справа № 752/20707/15-а
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/70/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.02.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру зайнятості про визнання дій протиправним, зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до Київського міського центру зайнятості про визнання незаконною бездіяльності відповідача щодо нездійснення:перерахунку одноразової виплати допомоги по безробіттю за 270 календарних днів (з 23.04.2015 р. по 17.01.2017 р.) в зв»язку із збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.09.2015 р.; одноразової виплати допомоги по безробіттю на подальші 90 календарних днів ( з 18.01.2016 р. по 16.04.2016 р.), зобов»язання здійснити перерахунок та перерахувати невиплачену частину одноразової допомоги по безробіттю в сумі 19142,71 гривня, у т.ч.: за 270 календарних днів (з 23.04.2015 р. по 17.01.2016 р.) - 2999,46 гривень; за подальші 90 календарних днів (з 18.01.2016 р. по16.04.2016 р. - 16143,25 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу ТОВ «Вольво Україна» від 07.04.2015 р. № 25-к ОСОБА_1 з 08.04.2015 р. була звільнена за угодою сторін згідно з п.1 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до наказу Голосіївського районного центру зайнятості позивачу з 16.04.2015 р. було надано статус безробітної та призначена допомога по безробіттю на термін 360 календарних днів з 23.04.2015 р. по 16.04.2016 р. в обсязі 60% середньої заробітної плати у відсотках до визначеного розміру: 100% - календарних днів, 80% - 90 календарних днів, 70 % - 180 календарних днів.

В подальшому, позивачем було подану заяву про надання одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності та подано бізнес-план.

18.06.2015 р. їй було повідомлено, що одноразова виплата допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності буде виплачена з розрахунку 270 календарних днів, оскільки позивач звільнилась за угодою сторін.

Зазначені дії позивач вважає протиправними, оскільки вони суперечать положенням ст.23 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Крім того, позивач вважає протиправними дії відповідача щодо нездійснення перерахунку допомоги по безробіттю у зв»язку із збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.09.2015 р., оскільки Порядком надання допомоги по безробіттю, затвердженого наказом Мінпраці від 20.11.2000 р. № 307, яка була чинна на момент прийняття рішення про здійснення виплат, не передбачалась заборона коригування допомоги по безробіттю, що виплачена одноразово.

В ході судового розгляду представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що відповідно до ст.31 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» тривалість виплати допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів у разі звільнення з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин або за угодою сторін. Зазначена норма також міститься в Порядку надання допомоги по безробіттю. Крім того виплата допомоги по безробіттю одноразово здійснюється розмірі залишку призначеної безробітному допомоги по безробіттю, визначеного на день державної реєстрації суб»єкта підприємницької діяльності і зміна розміру мінімальної та максимальної величини допомоги по безробіттю, що відбулась після державно реєстрації юридичної особи чи фізичної особи-підприємця, не є підставою для коригування допомоги по безробіттю, що виплачена одноразово.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ТОВ «Вольво Україна» від 07.04.2015 р. № 25-к ОСОБА_1 з 08.04.2015 р. була звільнена за угодою сторін згідно з п.1 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до наказу Голосіївського районного центру зайнятості від 23.04.2015 р. № НТ150423 позивачу з 16.04.2015 р. було надано статус безробітної та призначена допомога по безробіттю на термін 360 календарних днів з 23.04.2015 р. по 16.04.2016 р. в обсязі 60% середньої заробітної плати у відсотках до визначеного розміру: 100% - календарних днів, 80% - 90 календарних днів, 70 % - 180 календарних днів.

18.06.2015 р. ОСОБА_1 подала заяву про надання одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності та подано бізнес-план.

З умовами отримання та порядком використання допомоги по безробіттю, виплаченої одноразово, ОСОБА_1 була ознайомлена особисто.

Судом встановлено, що 23.06.2015 р. ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується відповідними відомостями в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Наказом Голосіївського районного центру зайнятості від 25.06.2015 р. № 150625 безробітній припинено реєстрацію у зв»язку з отриманнм одноразової виплати допомоги по безробіттю.

Загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Право на допомогу по безробіттю зберігається у разі настання перерви страхового стажу з поважних причин, якщо особа протягом місяця після закінчення цієї перерви зареєструвалась в установленому порядку в державній службі зайнятості як безробітна.

Допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може

перевищувати 360 календарних днів протягом двох років, а для осіб,

зазначених у частині другій статті 6 цього Закону та абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" , - 180 календарних днів.

Допомога по безробіттю може виплачуватися одноразово для

організації підприємницької діяльності безробітними, які не можуть бути працевлаштовані у зв'язку з відсутністю на ринку праці підходящої роботи, крім осіб, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону. Ця допомога виплачується особам, яким виповнилося 18 років, за їх бажанням.

Одноразова виплата допомоги по безробіттю для організації

безробітним підприємницької діяльності здійснюється протягом 14 днів після дня здійснення державної реєстрації юридичної особи, фізичної особи - підприємця.

В силу положень ст. 23 Закону застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості

безробіття у відсотках до визначеного розміру: перші 90 календарних днів - 100 відсотків; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.

Одноразова виплата допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності здійснюється у розмірі допомоги по безробіттю, нарахованої відповідно до цієї статті, у розрахунку на рік.

Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі

одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, за погодженням з правлінням Фонду.

Згідно з ст.31 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» тривалість виплати допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів у разі: 1) звільнення з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин або за угодою сторін (на 90 календарних днів).

Суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача на неконституційність зазначеної норми Закону на підставі рішення Конституційного Суду України № 9-рп/2009 від 28.04.2009 р., оскільки положення ст.31 Закону не визнавались неконституційними.

Крім того, механізм призначення, виплати допомоги по безробіттю, у т.ч. одноразової для організації безробітними підприємницької діяльності, та обчислення страхового стажу визначається Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000 N 307, який був чинний на момент призначення виплати позивачу.

Пункт 5.3 Порядку також містить норму, відповідно до якої тривалість виплати допомоги по безробіттю скорочується на строк 90 календарних днів але не більше періоду виплати допомоги по безробіттю, що залишилась у разі звільнення з останнього місця роботи чи служби за власним бажанням без поважних причин або за угодою сторін.

Пунктом 7 Порядку регламентується порядок одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності.

Відповідно до п.7.2 зазначеного Порядку одноразова виплата допомоги по безробіттю здійснюється у розмірі річної суми допомоги по безробіттю, визначеної конкретному безробітному.

Якщо безробітний вже отримав частину призначеної допомоги по

безробіттю, то виплачується її залишок.

Одноразова виплата безробітним допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності здійснюється центрами зайнятості в межах коштів, передбачених для цього бюджетом Фонду.

Норми Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000 N 307, не містять положень щодо здійснення коригування допомоги по безробіттю, що виплачується одноразово, і визначається на день державної реєстрації фізичної особи-підприємцем, у разі зміни максимального розміру допомоги, встановленої правлінням Фонду.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності: відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові І службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, аналізуючи норми чинного законодавства, що регулюють правовідносини сторін, суд приходить до висновку, що Київський міський центр зайнятості при вирішенні питання і визначенні розміру допомоги по безробіттю позивачу у справі діяв відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, в редакції, чинній на момент прийняття рішення про здійснення виплат, в зв»язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 4, 11, 12, 19, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Київського міського центру зайнятості про визнання дій протиправним, зобов»язання вчинити дії - відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Голосіївький районний суд м.Києва

У разі застосування судом положень ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :