Справа № 826/23600/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 вересня 2016 року № 826/23600/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О. вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Технік»
доДержавної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.02.2015 р. № ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Технік» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.02.2015 р. № .

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю, винесеного ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 76 486,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в запереченнях на позов.

Відповідно до ч. 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, у судовому засіданні 25.02.2016 року, за згодою сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

ДПІ в Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Агро-Технік» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень, листопад 2014 р.

Перевіркою встановлено порушення при відображенні ТОВ «Агро-Технік» уточнюючого розрахунку до декларації за жовтень 2014 року бюджетного відшкодування в сумі 76 486,00 грн., за листопад 2014 р. у сумі 19 103,00 грн.

На порушення вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ «Агро-Технік» завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню по декларації за листопад 2014 р. на суму 76 486,00 грн.

Відповідно до наведеного підприємству необхідно відобразити у р. 21.3 та відповідно відкоригувати рядок 24 податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 р. із позначкою «-» суму ПДВ в розмірі 88 232,09 грн.

За результатами перевірки складено акт від 13.02.2015 р. № 144/1/2650-15-02/37311610 та винесено податкове повідомлення-рішення від 24.02.2015 р. № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 76 486,00 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 19 121,50 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач протягом вересня-жовтня 2014 р. здійснював ряд імпортних операцій, у зв'язку із чим при митному оформленні товару ним було безпосередньо сплачено суму податку на додану вартість у розмірі 134 634,89 грн. Підтвердженням факту сплати податку на додану вартість є: копія платіжного доручення № 139 від 22.09.2014 р. на суму 110 000,00 грн.; копія платіжного доручення № 216 від 29.10.2014 р. на суму 38 000,00 грн.; копія вантажної митної декларації № 125120105/2014/321868 від 23.09.2014 р.; копія вантажної митної декларації № 100290003/2014/404747 від 08.10.2014 р.; копія вантажної митної декларації № 100260003/2014/181126 від 30.10.2014 р.

Так, в декларації з ПДВ за жовтень 2014 р., з урахуванням поданого 09.12.2014 р. уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ за жовтень 2014р., позивачем в рядку 23.1 заявлено суму до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку у розмірі 76 486,00 грн. Вказана сума також відображена у додатках 3 («Розрахунок суми бюджетного відшкодування») та 4 («Заява про повернення суми бюджетного відшкодування»).

В декларації з ПДВ за листопад 2014 р. позивачем в рядку 23.1 було заявлено суму до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку у розмірі 95 589,00 грн. Вказана сума також відображена у додатках 3 («Розрахунок суми бюджетного відшкодування») та 4 («Заява про повернення суми бюджетного відшкодування»). Вказана декларація була подана позивачем 11.12.2014 р.

В результаті подання вказаних декларацій із заявленими сумами на бюджетне відшкодування відповідачем наказом від 28.01.2015 р. було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень, листопад 2014 р.

За результатами такої перевірки було встановлено факт завищення суми бюджетного відшкодування у розмірі 76 486,00 грн. за листопад 2014 р.

Позивач зазначає, що завищення суми бюджетного відшкодування у наведеній сумі сталося внаслідок допущенної ним арифметичної помилки при веденні податкового обліку, яка, в подальшому, була відкоригована шляхом подання додаткових уточнюючих декларацій.

Окрім того, як вбачається з акту перевірки, перевіркою правомірності визначення податкових зобов'язань та податкового кредиту згідно АС «Податковий блок» встановлено розбіжності між ТОВ «Агро-Технік» та його контрагентами ТОВ «Раквере», Романов В.А., ТОВ «Спец-Техно-Ресурс».

Водночас, згідно наданих на вимогу суду додаткових пояснень щодо реальності господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, відповідач вказав що існування розбіжностей у формуванні податкового кредиту не вплинули на формування заявленого позивачем бюджетного відшкодування, а наведене порушення в описовій частині акту має рекомендаційний характер.

З урахуванням наведеного, суд не вважає за доцільне здійснювати дослідження господарських операцій між позивачем та його контрагентами з метою встановлення їх реальності.

Щодо розрахунку бюджетного відшкодування з податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Стаття 200 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регулює порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до п.200.1 даної статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.3 ст. 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. «а» п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

Наказом Міністерства доходів і зборів України № 678 від 13 листопада 2013 року затверджено форму та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (чинний на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок).

Так, пп.4.6 п.4 розд. V Порядку передбачено, якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано від'ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

Якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту (заповнено рядок 19 декларації), така сума у декларації враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (відображається у рядку 20.1 декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації подається (Д2) (додаток 2).

Платники, які заповнили рядок 22 декларації та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації (Д3) (додаток 3).

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації.

Як свідчить аналіз податкових декларацій з податку на додану вартість, які подані за звітні періоди жовтень, листопад 2014 року, позивачем були задекларовані від'ємні значення в рядку 19 та зараховано до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, про що зазначено в рядку 20.2 та перенесено до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду.

Подаючи декларацію за жовтень 2014 р. позивач в рядку 21 декларації відобразив суму в розмірі 508 044,00 грн., в тому числі і за попередній звітний період, включивши всю суму від'ємного значення до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

09.12.2014 р. позивач подав уточнюючу декларацію за жовтень 2014 р. у якій змінив рядок 23.1, заявляючи до бюджетного відшкодування суму 76 486,00 грн., зменшивши залишок від'ємного значення, який включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду до 431 558,00 грн. Аналогічні зміни відображені в додатках 2, 3, 4 до декларації.

11.12.2014 р. позивач подав декларацію за листопад 2014 р., у якій уже в рядку 23.1 заявляє до бюджетного відшкодування суму у розмірі 95 589,00 грн.

З пояснень позивача вбачається, що така сума помилково виникла при декларуванні бюджетного відшкодування шляхом додавання суми бюджетного відшкодування за минулий місяць у сумі 76 486,00 грн. та суми за поточний місяць у сумі 19 103,00 грн. Між тим, помилкове дублювання інформації заявленої до бюджетного відшкодування жодним чином не вплинуло на зміну показника рядка 24, який залишився у розмірі 431 558,00 грн.

Водночас, із додаткової інформації, наданої відповідачем на вимогу суду, вбачається, що 20.03.2015 р. ТОВ «Агро-Технік» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року за № з додатком 2 до декларації «Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 р. (Д2)», відповідно до якого залишок невідшкодованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, задекларовано у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість (гр. 4 додатку 2) та відображено нульові показники у гр. 5 додатку 2 «Залишки сум податку, що були заявлені платником до бюджетного відшкодування та залишилися непогашеними станом на 01.02.2015 р.».

Враховуючи вищезазначене, в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року підприємством самостійно зменшено залишок невідшкодованої суми податку на додану вартість в розмірі 95 589,00 грн., в т.ч. по декларації за листопад 2014 р. у розмірі 76 486,00 грн. та відповідно переплату по картці особового рахунку.

Таким чином, з інформації, наданої відповідачем, вбачається, що позивачем самостійно зменшено залишок невідшкодованої суми податку на додану вартість по декларації за листопад 2014 р. у розмірі 76 486,00 грн.

Разом з тим, оскільки документальне підтвердження наведеного в матеріалах справи відсутнє, з метою уникнення подвійного зменшення суми бюджетного відшкодування у розмірі 76 486,00 грн. та належного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.02.2015 р. № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 76 486,00 грн. за листопад 2014 р.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України визначено, у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу сплачує штрафні санкції.

Виходячи з викладених обставин справи та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, висновок контролюючого органу про порушення позивачем ст. 200 Податкового кодексу України та, відповідно застосування до нього штрафних санкцій є безпідставним.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню повністю.

Керуючись ст.ст. 69-72, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Технік» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві від 24.02.2015 р. № .

3. Судові витрати в сумі 1434,11 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Технік» за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ в Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук