Справа № 820/6463/13-а
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

07 вересня 2016 р. №820/6463/13-а

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

представника прокуратури - ОСОБА_3,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1" до ОСОБА_4 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, за участю Прокуратури Харківської області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ Сіріус-1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_4 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові від 25.06.2008 № /0.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2007 відкрито провадження по справі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2008 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Скасовано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_4 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові від 25.06.2008 № /0.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2009 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2008 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.07.2013, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2008 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2009 у даній справі скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2014, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1" до ОСОБА_4 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харків Міжрегіонального головного управління Міндоходів, за участю Прокуратури Харківської області про скасування податкового повідомлення-рішення, задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_4 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові від 25.06.2008 р. №/0.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.04.2016 постанову Харківського окружного адміністративного від 11.02.2014 та ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2014 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, а також замінено відповідача ОСОБА_4 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів на ОСОБА_4 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харків Міжрегіонального головного управління ДФС .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вклад оператора у Спільну діяльність на підставі договору про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000, яким був ТОВ "Сіріус-1", у 2007 році становив частку, що перевищувала 50%, що фактично відміняє застосування до оператора засобів державного регулювання господарської діяльності, що застосовується до суб'єктів господарювання державного сектора економіки, оскільки вказаним договором про спільну діяльність було покладено обов'язок здійснення реалізації продукції спільної діяльності на оператора - ТОВ "Сіріус-1".

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення відповідач діяв, у відповідно до чинного законодавства, у спосіб та в межах визначених законом, оскільки, на думку представника відповідача, позивач мав обов'язок сплатити рентну плату за 2007р., у зв'язку з тим, що позивачем не було реалізовано газ НАК "Нафтогаз України", за результатами укладення договору про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини.

Представник прокуратури - ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти позову, просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, представника прокуратури, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1" (далі ТОВ "Сіріус-1") було взято на облік податковим органом як платник податків - відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000 з ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" та НАК "Надра України" (т.3 а.с.50-51).

Згідно матеріалам справи, ТОВ "Сіріус -1", на час спірних правовідносин, діяло на підставі ліцензії, виданої Національною комісією регулювання електроенергетики України, строк дії якої з 12.02.2006 по 11.02.2011.Відповідно до вказаної ліценції ТОВ "Сіріус - 1" надано право на постачання природного газу за нерегульованим тарифом (т.1 а.с.49-50).

Судом встановлено, що СДПІ з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів проведена документальна невиїзна перевірка договору про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000: ТОВ "Сіріус-1" з ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" та НАК "Надра України" з питань правильності нарахування та сплати рентної плати за видобутий природний газ і природний конденсат за період з 01.01.2007 по 31.12.2007.

За результатами документальної невиїзної перевірки складений акт від 25.06.2008 №1375/43-010/580310445 (т.1 а.с.27-33), у висновках якого встановлено порушення ст.3 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування" від 30.11.2006 №398-У та п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення та внесення до Державного бюджету України рентної плати за нафту, природний газ та газовий конденсат" від 22.03.2001 №256 із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано рентну плату за видобутий природний газ у сумі - 5900699,40 грн., за період з 01.01.2007 по 31.12.2007.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, ОСОБА_4 державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів винесено податкове повідомлення - рішення від 25.06.2008 №3/0, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем рентної плати за видобуту нафту, природний газ та газовий конденсат, на підставі договору про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000: ТОВ "Сіріус-1" з ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" та НАК "Надра України" у розмірі 8851049 грн. (т.1 а. с.34).

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, викладених в акті перевірки від 25.06.2008 №1375/43-010/580310445, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, суд встановив наступне.

Як вбачається з вказаного акту перевірки, податковим органом визначено, що оскільки ТОВ "Сіріус -1" не реалізувало газ НАК "Нафтогаз України" та не застосувало семикратний розмір ставки природного газу, то при нарахуванні рентної плати занизило суму рентної плати в розмірі 59000699,40 грн.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Сіріус - 1" та ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" , НАК "Надра України", укладено договір про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000. При цьому, судом встановлено, що до вказаного договору про спільну діяльність між вказаними сторонами, укладено додаткову угоду від 27.07.2007 №202/07 (т.1 а.с.102-115).

Суд зазначає, що регулювання спільної діяльності за Договором про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000 визначаються положеннями глави 17 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та відповідно умов договору про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000.

Частиною 2 статті 1131 ЦК України встановлено, що умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 1132 ЦК, за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

Стаття 1135 ЦК України місить норми, що регламентують ведення спільних справ учасників. Так, частиною 1 статті 1135 ЦК Українипередбачено, що під час ведення спільних справ кожний учасник має право діяти від імені всіх учасників, якщо договором простого товариства не встановлено, що ведення справ здійснюється окремими учасниками або спільно всіма учасниками договору простого товариства. У разі спільного ведення справ для вчинення кожного правочину потрібна згода всіх учасників.

Згідно ч. 2 ст. 1135 ЦК України, у відносинах із третіми особами повноваження учасника вчиняти правочини від імені всіх учасників посвідчується довіреністю, виданою йому іншими учасниками, або договором простого товариства.

Частиною 5 статті 1135 ЦК встановлено, що рішення щодо спільних справ учасників приймаються учасниками за спільною згодою, якщо інше не встановлено договором простого товариства.

З огляду на вище викладені положення ст. 1135 ЦК України, відповідно до умов договору про спільну діяльність від 19.05.2000 № 17-2000, в редакції Додаткової угоди від 27.07.2007 №202/07 (т.3 а.с.1042), ТОВ «Сіріус-1» визначений як оператор спільної діяльності. Згідно вказаного договору позивачу було надано повноваження та права ведення спільних справ учасників договору про спільну діяльність від 19.05.2000 № 17-2000, зокрема, відкривати окремий рахунок спільної діяльності, вести окремий бухгалтерський баланс, призначений для обліку активів і пасивів, пов'язаних із веденням спільної діяльності, в т.ч. вкладів учасників за вказаним договором, а також для обліку господарських операцій зі спільної діяльності і фінансових результатів, включаючи прибутки та збитки.

Так, відповідно до п.п. 6.3 вказаного договору про спільну діяльність від 19.05.2000 № 17-2000, в редакції Додаткової угоди від 27.07.2007 №202/07, спільне майно учасників відображається в Балансі спільної діяльності, ведення якого здійснюється оператором.

Як вбачається з розділу "Визначення основних термінів" вказаного договору про спільну діяльність від 19.05.2000 № 17-2000, в редакції Додаткової угоди від 27.07.2007 №202/07, виконавчим директором спільної діяльності - особа, уповноважена Учасниками на вчинення певних дій, пов'язаних з оперативним керівництвом та представництвом інтересів Учасників перед третіми особами, яка діє на підставі довіреності.

Судом встановлено, що учасниками договору про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000 було видана довіреність, якою уповноважено ТОВ «Сіріус-1», в особі Виконавчого директора спільної діяльності за договором ОСОБА_5 на строк дії вказаного договору представляти інтереси учасників договору про спільну діяльність від 19.05.2000 № 17-2000 у підприємствах, установах та організаціях всіх форм власності.

При цьому суд зазначає, що підпунктом 3.6.1 пункту 3.6 договору про спільну діяльність від 19.05.2000 № 17-2000, в редакції Додаткової угоди від 27.07.2007 №202/07 визначено, що оператор має право представляти інтереси учасників у взаємовідносинах з органами державної влади та управління, місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами, в судових органах з питань, що стосуються Спільної діяльності. Згідно з пунктом 5.16 ДСД № 17-2000 від 19.05.2000 р. в редакції Додаткової угоди №202/07 від 27.07.2007 р., саме оператор відповідає за ведення Спільної Діяльності згідно чинного законодавства.

Крім того, п.п. 7.7.7 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в редакції що діяла на час спірних правовідносин, передбачено встановлення центральним податковим органом порядку податкового обліку та звітності результатів спільної діяльності, наказом Державної податкової адміністрації України від 30.09.2004 р. № 571 було затверджено форму Звіту про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи, Порядку його складання та Порядку ведення податкового обліку результатів спільної діяльності.

Відповідно до п.п. 1.2 п. 1 Порядку складання Звіту про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи, цей Порядок застосовується особою, яка уповноважена іншими сторонами згідно з умовами договору про спільну діяльність вести облік результатів спільної діяльності.

Згідно п.п. 1.3 п. 1 Порядку складання Звіту, уповноважений платник подає до податкового органу за своїм місцем реєстрації Звіт про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи. Згідно з підпунктом 2.1 Порядку складання Звіту, звіт та додатки до нього подаються уповноваженим платником незалежно від того, чи виникло у звітному періоді у такого платника податкове зобов'язання чи ні. Звіт заповнюється за квартал, півріччя, три квартали та рік наростаючим підсумком з початку звітного року та подається уповноваженим платником до державного податкового органу для реєстрації у терміни, установлені для подання декларації з податку на прибуток підприємства (підпункт 2.2 Порядку складання Звіту).

Податкові органи ведуть облік договорів на підставі завірених уповноваженим платником копій цих договорів, які після їх укладення направляються уповноваженим платником до державного податкового органу за його місцезнаходженням (підпункт 1.4 пункту 1 Порядку складання Звіту). У разі внесення змін до договору відповідні документи подаються уповноваженим платником до державного податкового органу за його місцезнаходженням протягом 10 календарних днів від дня такого внесення (підпункт 1.5 пункту 1 Порядку складання Звіту).

Відповідно до п.п. 2.8 п. 2 Порядку складання Звіту, достовірність даних підтверджується підписами керівника і головного бухгалтера та засвідчується печаткою підприємства.

На підтвердження подачі до податкового органу вказаної звітності позивачем до матеріалів справи надано копії звітів про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи за Договором про спільну діяльність від 19.05.2000 № 17-2000 за 2007 рік та за півріччя 2008 року, які подавалися уповноваженим платником - ТОВ «Сіріус-1» (ідентифікаційний код 32239577) до податкового органу за своїм місцем реєстрації за підписами керівника та головного бухгалтера (т.3 а.с.85-89).

Згідно з підпунктом 1.11 пункту 1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, клієнти можуть відкривати лише один поточний рахунок (у національній та/або іноземній валюті) за кожною угодою сумісної (спільної) діяльності без створення юридичної особи.

Відповідно до п.п. 4.1. пункту 4 Інструкції, з метою забезпечення таких видів діяльності, як виробнича кооперація, спільне виробництво та інші види спільної діяльності, що здійснюються на підставі договорів (контрактів) без утворення юридичної особи, у банку відкривається один поточний рахунок.

Уповноважена учасниками договору особа (особи) подає до банку такі документи: заяву про відкриття поточного рахунку (додаток 1), що підписана уповноваженою учасниками договору особою; копію договору про ведення спільної діяльності, засвідчену нотаріально; рішення учасників договору про визначення осіб, яким надається право розпорядчого підпису під час проведення грошових операцій за цим рахунком, що оформляється у формі довіреності; картку із зразками підписів і відбитка печатки (додаток 2), засвідчену нотаріально. У картці наводяться зразки підписів осіб, які мають право розпоряджатися цим рахунком, і зразок відбитка печатки учасника договору, якому за довіреністю всіх учасників договору про спільну діяльність надано право розпорядчого підпису під час проведення грошових операцій за цим рахунком; копію документа, що підтверджує взяття на облік в органі державної податкової служби договору про спільну діяльність без створення юридичної особи, засвідчену органом, що видав документ, або нотаріально чи підписом уповноваженого працівника банку.

Підпунктом 4.1 пункту 4 Інструкції, визначено також, що кошти за цим рахунком використовуються відповідно до порядку, установленого для використання коштів за поточними рахунками суб'єктів господарювання.

Таким чином, ТОВ "Сіріус-1" на час спірних правовідносин був та продовжує на теперішній час бути оператором спільної діяльності за договором про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000. Учасниками спільної діяльності за вказаним договором про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000 були ТОВ "Сіріус-1", ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" та НАК "Надра України". Згідно положень ст. 1135 ЦК України, умовами договору від 19.05.2000 №17-2000, в редакції Додаткової угоди від 27.07.2007 №202/07, ТОВ "Сіріус-1" як оператору спільної діяльності за вказаним договором надано повноваження та права на ведення спільних справ учасників договору про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000, в тому числі відкривати окремий рахунок спільної діяльності, вести окремий бухгалтерський баланс, призначений для обліку активів і пасивів, пов'язаних із веденням спільної діяльності, в тому числі вкладів учасників, а також для обліку господарських операцій зі спільної діяльності і фінансових результатів, включаючи прибутки та збитки.

З огляду на викладене, ТОВ "Сіріус-1" мав підстави, передбачені чинним законодавством України, договором про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000 та довіреністю від 13.05.2008 для звернення до адміністративного суду.

Суд зазначає, що підпунктом 1.1. п. 1 ч. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування" від 30.11.2006 № 398-V передбачено, що рентна плата за природний газ у 2007 році складає 50 грн. за 1000 м3.

Пунктом 1 ч. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування" від 30.11.2006 р. № 398-V встановлено, що у випадку здійснення підприємствами, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, господарськими товариствами, більш ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також дочірніми підприємствами, представництвами та філіями таких підприємств і товариств, учасниками договорів про спільну діяльність та/або уповноваженими особами договорами про спільну діяльність, що укладені за участю зазначених підприємств, операцій з реалізації обсягів природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) власного видобутку не для формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення, до зазначених обсягів видобутого природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) застосовується семикратний розмір рентної плати за природний газ (у тому числі нафтовий (попутний) газ).

Відповідно до п. 4 Порядку обчислення та внесення до Державного бюджету України рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 № 256, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 № 1850, до нересурсного обсягу природного газу застосовується семикратний розмір ставки рентної плати за природний газ.

Згідно абз. 8 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 № 256, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 № 1850, нересурсний обсяг природного газу це обсяг природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу), видобутого у звітному (податковому) періоді на підставі спеціальних дозволів на право користування надрами підприємствами Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Національної акціонерної компанії "Надра України", відкритим акціонерним товариством "Укрнафта", державним акціонерним товариством "Чорноморнафтогаз", іншими підприємствами та господарськими товариствами, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, а також господарськими товариствами, більше ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебувають у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також дочірніми підприємствами, представництвами та філіями таких підприємств і товариств, учасниками договорів про спільну діяльність та/або уповноваженими особами договорами про спільну діяльність, що укладені за участю зазначених підприємств, але не реалізованого такими суб'єктами господарювання у звітному (податковому) періоді безпосередньо НАК «Нафтогаз України» як окремій юридичній особі на формування ресурсу природного газу, що використовується для задоволення потреб населення.

Згідно висновків НЮАУ ім. Я.Мудрого від 22.03.2007 № 126-01-527, які надані на звернення ТОВ "Сіріус-1", положення Закону України "Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування" від 30.11.2006 № 398-V, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 №256, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 р. № 1850, щодо семикратної рентної плати поширюються тільки на тих субєктів господарювання, які зобовязані були продавати у 2007 році обсяги природного газу НАК "Нафтогаз України" для задоволення потреб населення, але не зробили цього.

Підпунктом 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення споживачів природним газом» від 27.12.2001 № 1729, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2007 № 31, передбачено, що у 2007 році підприємства, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, господарські товариства, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутних фондах інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій (часток, паїв) яких володіє держава, а також дочірні підприємства, представництва та філії таких підприємств і товариств, учасниками договорів про спільну діяльність, укладених за участю зазначених підприємств і товариств, та/або уповноваженими ними особами Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України", зобовязані були продавати обсяги природного газу НАК "Нафтогаз України" для задоволення потреб населення.

Абзацом 4 пп. 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення споживачів природним газом" від 27.12.2001 № 1729, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2007 № 31, передбачено, що реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб'єктами господарювання, що мають ліцензію на постачання природного газу за регульованим тарифом, за роздрібними цінами, встановленими Національною комісією регулювання електроенергетики.

Згідно пп. 2.2.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу за нерегульованим тарифом, затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 25.08.2005 № 73, ліцензіат не має права провадити господарську діяльність із зберігання, транспортування природного газу магістральними трубопроводами, його розподілу та постачання за регульованим тарифом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що у 2007 році, зокрема, господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також учасники договорів про спільну діяльність, та/або уповноважені особи договорами про спільну діяльність, укладеними за участю зазначених, підприємств, щомісячно здійснюють продаж всього природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) власного видобутку для формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення, безпосередньо суб'єкту, уповноваженому Кабінетом Міністрів України на формування такого ресурсу, за ціною, що не перевищує граничний рівень оптової ціни на природний газ, що використовується для потреб населення, визначеної в установленому порядку за вирахуванням розміру тарифів на транспортування, постачання та цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності.

Судом встановлено, що між НАК "Надра України", ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" та ТОВ "Сиріус-1", укладений договір про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000 (зі змінами та доповненнями) визначено спільною господарською метою, зокрема, реалізацію та постачання видобутої та придбаної вуглеводневої сировини (природного газу, газового конденсату, нафти, пропан-бутану та ін.) з метою отримання прибутку. При цьому, саме ТОВ "Сіріус-1" як уповноважена сторона договору - оператор спільної діяльності, зобов'язаний реалізовувати видобуту вуглеводневу сировину (природний газ, газовий конденсат, нафту, пропан-бутан та ін.). Внески і частки Сторін станом на 2007 рік складали наступну пропорцію: частка НАК "Надра України", ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" 30%; частка ТОВ «Сіріус-1» - 70%.

Згідно умов договору про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000, в редакції Додаткової угоди від 27.07.2007 №202/07, безпосередньо оператор - ТОВ "Сіріус-1", а не ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" або НАК "Надра України", вчиняв правочини від імені учасників, пов'язані з веденням Спільної діяльності, в порядку, визначеному даним Договором, та виконував інші дії. спрямовані на виконання даного Договору в межах наданих повноважень, в тому числі здійснював реалізацію видобутих вуглеводнів.

Як встановлено з матеріалів справи, видобутий в результаті спільної діяльності природний газ у 2007 році реалізовувався на підставі ліцензії на постачання природного газу за нерегульованим тарифом. Весь видобутий газ був реалізований ТОВ «Сіріус-1» не для задоволення власних виробничих потреб, а для подальшої його реалізації споживачам, що підтверджується відповідним договором (т.1 а.с.116-118).

Згідно ч. 1 ст. 19 ГК України, суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Статтею 22 ГК України визначено особливості управління господарською діяльністю у державному секторі економіки. Так, згідно з частиною 1 цієї статті, держава здійснює управління державним сектором економіки відповідно до засад внутрішньої і зовнішньої політики.

Суб'єктами господарювання державного сектора економіки згідно ч. 2 ст. 22 ГК України є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

Частиною 5 ст. 22 ГК України встановлено, що держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб'єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Відповідно до ч. 7 ст. 22 ГК України, держава застосовує до суб'єктів господарювання у державному секторі економіки усі засоби державного регулювання господарської діяльності, передбачені цим Кодексом, враховуючи особливості правового статусу даних суб'єктів.

З огляду на викладене, вклад оператора ТОВ "Сіріус- 1" у Спільну діяльність за договором про спільну діяльність від 19.05.2000№17-2000, у 2007 році становив частку, що перевищувала 50%, що виключає можливість застосування до Оператора засобів державного регулювання господарської діяльності, як суб'єкта господарювання державного сектора економіки, а також саме на Оператора за договором про спільну діяльність від 19.05.2000№17-2000 покладено обов'язок здійснення реалізації видобутої в межах Спільної діяльності вуглеводневої сировини.

Таким чином, продукція отримана в результаті ведення спільної діяльності, реалізована оператором - ТОВ "Сіріус-1", на підставі ліцензії на постачання природного газу за нерегульованим тарифом.

З огляду на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1729, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2007 № 31, якими учасників договорів про спільну діяльність, укладених за участю підприємств, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, та господарських товариств, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутних фондах інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій (часток, паїв) яких володіє держава, а також дочірніх підприємств та філій таких підприємств і товариств, зобовязано укладати договори купівлі-продажу природного газу виключно НАК "Нафтогаз України" для задоволення потреб населення, а також не підлягають застосуванню до ТОВ "Сіріус-1".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що положення Закону України "Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування" від 30.11.2006№ 398-V та Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 № 256, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 №1850, щодо семикратної рентної плати за видобутий природний газ поширюються тільки на тих субєктів господарювання, які зобовязані були продавати обсяги природного газу виключно НАК "Нафтогаз України" для задоволення потреб населення, але не продали його вказаній Компанії, ТОВ "Сіріус-1" не підпадає під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 № 256, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 № 1850, в частині сплати семикратного розміру рентної плати протягом 2007 року.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 25.06.2008 № /0 є необґрунтованим, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з ОСОБА_4 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 3,40 грн., що підтверджується квитанцією від 04.07.2008 №5911/з73 (т.1 а.с.1).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1" до ОСОБА_4 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, за участю Прокуратури Харківської області про скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення ОСОБА_4 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові від 25.06.2008 №/0.

Стягнути з ОСОБА_4 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1" (код 32239577, 61166, м. Харків, проспект Науки, буд. 20) у розмірі 3,40 грн. (три гривні 40 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 14 вересня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.