Справа № 812/42/16
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 вересня 2016 року м. Київ К/800/24507/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Олексієнко М.М., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги представника Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі - ДПІ) на судові рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року, Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ДПІ про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року представник ДПІ звернувся з касаційною скаргою на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 серпня 2016 року, якими позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку у розмірі середнього заробітку по день фактичного розрахунку в сумі 2131,20 грн. з відрахуванням податків та обов'язкових платежів до бюджетів всіх рівнів. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ставиться вимога про скасування судових рішень та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Вказується на те, що розрахунок з позивачем було здійснено у повному обсязі після надходженні грошових коштів.

Вивчивши зміст касаційної скарги, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до положень, передбачених пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадку, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми, касаційна скарга є необґрунтованою, якщо викладені в ній доводи не містять посилань на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права або такі посилання є безпідставними.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, є безпідставні.

За правилами частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно зі статтею 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи, що звільнення ОСОБА_1 відбулося 19 жовтня 2015 року, а грошову компенсацію за невикористану відпустку та заробітну плату було виплачено 30 жовтня 2015 року, а отже він має відповідно до вище згаданої норми право на виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку за вказаний період.

З урахуванням зазначеного, керуючись статями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на судові рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року, Донецького апеляційного адміністративного суду від 9 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Олексієнко