Справа № 755/9518/16-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 вересня 2016 року м. Київ К/800/24622/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Кравцов О.В., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року, в якій скаржник ставить питання про скасування рішення судів попередніх інстанцій, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Після дослідження змісту оскаржуваних судових рішень приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року, яку було залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року позовні вимоги було залишено без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суди попередніх інстанцій виходили з того, що доказів того, що позивач не знав про порушення його прав щодо відмови відповідача в здійсненні нарахування пені та не виплаті пенсійного забезпечення суду надано не було.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що так як нараховану в серпні 2014 року пенсію було виплачено у серпні 2015 року, то у цей проміжок часу, на його думку, нараховувалась пеня у розмірі 120% річних.

Тобто про початок нарахування пені, яка, на думку позивача має бути йому виплачена, останній мав знати з серпня 2014 року, а отже про порушення своїх прав, на яке посилається позивач, останній мав дізнатись починаючи з серпня 2014 року.

Окрім того, про відсутність підстав для нарахування пені, позивачу було повідомлено також і листом Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 13.10.2015 № 9638/6-11, який було отримано позивачем, як це зазначено у позовній заяві 13.10.2015 року. Викладені вище обставини дають підстави для висновку, що про порушення своїх прав позивач дізнався не з відповіді Пенсійного фонду України від 31.12.2015 № 14060/6-100, а значно раніше.

Однак, до суду позивач звернувся лише 03.06.2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 99 КАС.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З аналізу вказаної норми слідує, що касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень суд вбачає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки скаржник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми процесуального права.

Крім того, приходжу до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кравцов О.В.