Справа № 320/582/16-а (2-а/320/56/16)
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 вересня 2016 року м. Київ К/800/24904/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови головного державного виконавця Рагімової А.Н. від 20 серпня 2015 року ВП №46357828 про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції вказав, що державним виконавцем не вжито необхідних заходів щодо повного виконання судового рішення, не надано жодної оцінки діям боржника щодо виконання рішення суду, в той час, як останнім рішення суду виконано на власний розсуд, без дотримання вимог виконавчого документу та без врахування зобов`язальної частини судового рішення, а отже спірна постанова про закінчення виконавчого провадження є такою, що винесена необґрунтовано, без дотримання вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року рішення першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, виходячи з приписів п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно із виконавчим документом, та встановивши, що відповідно до виконавчого листа, виданого 25.12.2013р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, Міністерство оборони України було зобов`язано прийняти у місячний строк після надходження документів на їх підставі рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (при цьому, виконавчий лист не містив визначення розміру зазначеної грошової допомоги у вигляді конкретної суми у грошовому еквіваленті), а згідно витягів з протоколу Міністерства оборони України від 13.05.2014р. №1 та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.05.2014р. №152 й копії платіжного доручення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.05.2014р. №804 позивачеві відповідно призначено та виплачено одноразову грошову допомогу, передбачену ч.2 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", прийшов до висновку про фактичне виконання у повному обсязі рішення суду та виконавчого документу (у спосіб, визначений у виконавчому листі), в зв`язку з чим постанова головного державного виконавця Рагімової А.Н. від 20.08.2015р. ВП №46357828 про закінчення виконавчого провадження є правомірною та скасуванню не підлягає. Крім того, суд зазначив, що у випадку незгоди позивача із правильністю рішення Міністерства оборони України в частині визначення суми одноразової грошової допомоги (її розміру) останнє може бути піддано перевірці у судовому порядку за ініціативою позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив його скасувати, а постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2016 року залишити в силі.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності постановленого судом апеляційної інстанції рішення, а тому, з врахуванням наведених приписів п.5 ч.5 ст.214 КАС України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Пасічник