Справа № 826/12823/15
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м. Київ К/800/2793/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Калашнікової О.В.,

Суддів: Сороки М.О.

Смоковича М.І.

секретар судового засідання - Маджар О. М.

за участю

представника позивача - Чобітько С. М.

представника відповідача - Падун Є. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ТНК-Індастріз Україна" на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року у справі №826/12823/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТНК-Індастріз Україна" до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними рішення та картки, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТНК-Індастріз Україна" звернулося в суд з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просило визнати протиправним рішення про коригування митної вартості товарів № 125130005/2015/610017/6 від 12.03.2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № 125130005/2015/00038 від 12.03.2015 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що митним органом протиправно, на підставі необґрунтованого висновку щодо заниження позивачем митної вартості товарів, що ввозилися на територію України, прийнято рішення про визначення іншої, відмінної від заявленої декларантом, митної вартості товарів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року, у позові відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ТОВ "ТНК-Індастріз Україна" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 30.10.2014 року між ТОВ "ТНК-Індастріз Україна" (покупець, Україна) та НК "Роснєфть" (продавець, Росія) укладено контракт № 100014/10663К, відповідно до пункту 5.1 якого ціна на товар, що поставляється по цьому контракту встановлюється в доларах США за 1 метричну тону та визначається згідно додатків, що є невід'ємною частиною цього контракту.

24 лютого 2015 року між покупцем та продавцем було укладено додаток № 015 до контракту № 100014/10663К.

Відповідно до пунктів 1, 4.1 додатку № 015, продавець передає, а покупець купує на умовах СРТ ж.д. станція та/або станція Суземка Експ. паливо дизельне Євро ґатунок F, вид ІІІ.

Ціна на товар, що поставляється по цьому додатку, фіксується в доларах США за одну метричну тонну і складає 448,33 долара США.

01 січня 2015 року між ТОВ "ТНК-Індастріз Україна" та ТОВ "Брок-Енерджі" було укладено договір доручення № 0018ПЦ, згідно з яким ТОВ "Брок-Енерджі" зобов'язувалось, як повірений, надавати комплекс митно-брокерських послуг, перелік яких визначено в пункті 1.1 зазначеного договору.

09 лютого 2015 року між ТОВ "ТНК-Індастріз Україна" та ТОВ "Ітек Транс" було укладено договір № 0019ПЦ транспортного експедирування, згідно якого ТОВ "Ітек Транс" зобов'язується організувати виконання послуг, пов'язаних з організацією перевезень залізничним транспортом товару.

12 березня 2015 року позивачем до митного оформлення заявлений товар: паливо дизельне Євро ґатунок F, вид ІІІ за митною декларацією № 125130005/2015/541845 та визначено митну вартість товару із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну (за ціною договору).

В підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу наступні документи: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 100/2012/0000095 від 26.02.2015 року; накладну УМВСУ № АЦ311266 від 08.03.2015 року; рахунок-проформу № 965 від 05.03.2015 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 015 від 24.02.2015 року; контракт № 100014/10663К від 30.10.2014 року; договір про надання послуг митного брокера № 0018ПЦ від 01.01.2015 року; сертифікат відповідності № UAІ.145.0009194-15 від 20.02.2015 року; декларацію про відповідність б/н від 20.02.2015 року; інформацію про позитивні результати радіологічного контролю товару № 2719 від 08.03.2015 року; декларацію про походження товару № 965 від 05.03.2015 року; звільнення від сплати додаткового імпортного збору № 06; лист № 6-15593 від 24.02.2015 року; паспорт № 05101 від 06.03.2015 року; митну декларацію країни відправлення № 10006120/050315/0000529 від 05.03.2015 року.

Митним органом було повідомлено декларанта про необхідність надати додаткові документи, відповідно до статті 53 Митного кодексу України, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

12 березня 2015 року ТОВ "Брок-Енерджі" подало до митного органу лист № 12/03/15, в якому зазначило про неможливість надання витребуваних документів.

12 березня 2015 року Київською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 125130005/2015/610017/2, в якому зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовуються тому, що декларантом не подано додаткові документи для підтвердження митної вартості у зв'язку із невиконанням вимог статті 58 Митного кодексу України. Метод був використаний з урахуванням інформації, наявної в митному органі, щодо митного оформлення товарів за МД від 06.03.2015 року № 807010001/2015/1865. Проведено консультацію між митним органом та декларантом, відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України.

Крім того, відповідачем оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 125130005/2015/00038 від 12.03.2015 року.

ТОВ "ТНК-Індастріз Україна" надало Київській митниці ДФС додаткові документи та просило винести визнати митну вартість товару за ціною договору, а рішення про коригування митної вартості товарів № 125130005/2015/610017/2 від 12.03.2015 року скасувати (лист від 26.05.2015 № 00517).

Листом від № 4566/5/10-70-62-03-47 від 02.06.2015 року відповідач повідомив позивача про те, що надані документи не підтверджують заявлену митну вартість товарів у зв'язку з наявними розбіжностями та не підтвердженням числових значень складових заявленої митної вартості товару.

Відмовляючи у позові, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, оскаржувані рішення прийняті відповідно до положень законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів та інше.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраною декларантом або уповноваженою ним особо. Методу визначення митної вартості умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Разом з тим, саме припущення митного органу щодо подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей не є беззаперечною підставою для незастосування обраного декларантом методу визначення митної вартості, у зв'язку з чим вимагає від суду в кожному випадку здійснювати аналіз поданих декларантом документів. Колегія суддів зазначає, що необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.

Згідно з частинами другою, третьою, четвертою, п'ятою, шостою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо подані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно частинами другою, третьою статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Статтею 58 Митного кодексу України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Як встановлено судами попередніх інстанцій під час дослідження правомірності застосування позивачем основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, позивачем під час митного оформлення товару не надано рахунку-фактури (інвойс).

Так, відповідно до умов контракту від 30.10.2014 року №100014/10663К оплата товару здійснюється на підставі комерційного інвойсу.

При цьому, як передбачено пунктом 6.2.4 вказаного контракту, наданий позивачем до митного оформлення рахунок-проформа не є підставою для здійснення розрахунків між сторонами та використовується виключно з метою оформлення необхідних документів.

Крім того, товар, який є предметом даного контракту є об'єктом купівлі-продажу, а тому рахунок-проформа не є документом, який може підтверджувати заявлену митну вартість товару.

Таким чином, у даному випадку рахунок-фактура (інвойсу) є обов'язковою складовою для підтвердження митної вартості товару, а тому суд прийшов до вірного висновку про наявність у відповідача правових підстав для витребування у позивача додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України.

Однак, як підтверджується матеріалами справи, позивач на запит відповідача про надання додаткових документів не надав рахунок-фактуру (інвойс).

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що за основу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару взято митна вартість ідентичного товару "паливо дизельне Евро, ґатунок F, вид ІІІ" з ідентичним виробником, країною виробництва та якістю за МД № 807010001/2015/1865. Рівень митної вартості за джерелом інформації складає 0,49 дол. США/кг, позивачем заявлено - 0,448 США/кг

У спірному рішенні про коригування митної вартості товарів обґрунтовано незастосування попередніх методів визначення митної вартості товарів.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТНК-Індастріз Україна" залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: