Справа № 450/1058/16-а 2-а/450/81/16
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 р. Справа № 876/6436/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Клюби В. В.

суддів: Кухтея Р. В., Яворського І. О.

з участю секретаря судового засідання Гелецького П. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 серпня 2016 року у справі №450/1058/16 а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до голови Лапаївської сільської ради Пустомитіського району Львівської області ОСОБА_2 про бездіяльність і протиправні дії, які полягають у перевищенні службових повноважень, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з адміністративним позовом до голови Лапаївської сільської ради Пустомитівського району, в якому просила визнати бездіяльність та протиправні дії голови Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, які полягають у перевищенні службових повноважень, а також просила визнати протиправною бездіяльність відповідача за порушення Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про державну службу».

Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, як посадова особа місцевого самоврядування, використовуючи своє службове становище, незаконним шляхом роздобув в Обласному комунальному підприємстві «БТІ та ЕО» і розголосив зміст Договору довічного утримання, а також відповідач розголосив наявність Реєстраційного посвідчення, яке підтверджує, що даний договір був зареєстрований і на підставі якого виникло право на житло.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 серпня 2016 року провадження у даній адміністративній справі закрито.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду і просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та зобовязати суд першої інстанції розглянути справу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач посилається на те, що судом було розпочато розгляд справи по суті і 02 серпня 2016 року вона звернулася з клопотанням про надання можливості захищати свої права та інтереси у способи визначені, ст. 16 Цивільного Кодексу України, за нормами цивільно процесуального законодавства. Постановивши ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції затягує розгляд справи.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули та не направили представників, хоча належним чином та у встановленому законом порядку були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. При цьому, від осіб, які беруть участь у справі відсутні клопотання про розгляд справи за їх участі.

У звязку з цим справу розглянуто в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України та керуючись ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши доповідь судді доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, тому що даний спір стосується захисту прав на особисте життя і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому суд зазначив, що у предявлений позов не стосується правовідносин, які випливають із здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Проте колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справ вбачається, що Лапаївська сільська рада зверталася в ОКП «БТІ та ЕО» з листом від 23 грудня 2014 року № 376. Також, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» повідомило позивача, що інформація по квартирі № 30 у будинку №30 на вул. Тургенєва у м. Львові з копіями документів надавалась на усний запит сільського голови Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Оскільки у своїй відповіді обласне комунальне підприємство «БТІ та ЕО» послалося на права посадових осіб органів місцевого самоврядування, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в України», Законом України «Про інформацію» та Законом України «Про державну службу» на одержання інформації для реалізації своїх повноважень, позивач вважає, що посадова особа (у даному випадку сільський голова) діяла як субєкт владних повноважень і на виконання владних управлінських функцій.

Згідно ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; субєкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтями 2, 4, 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначеного завдання адміністративного судочинства та порядок реалізації права на судовий захист у сфері публічно правових відносин. Зокрема, завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень при здійсненні ними владних управлінських функцій. Кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права та інтереси і на вказаний спір поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Тобто, адміністративним судам підсудні публічно правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Крім цього, ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Зміст та спрямованість правосуддя випливає із обовязку держави по забезпеченню прав і свобод людини. Завдання будь-якого судочинства відображає його спрямованість, тобто кінцеву мету.

При цьому суд повинен виходити також із принципу розгляду адміністративних справ за позовною заявою і в межах заявлених вимог.

Зясування предмету позову та змісту позовних вимог є обовязковими для суду при вирішенні питання відкриття провадження в адміністративній справі, а також для зясування в подальшому наявності спору, що утворює адміністративну юрисдикцію.

Виходячи із змісту позовної заяви, доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про закриття провадження у справі.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, при постановленні рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог.

Відповідно до ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Із врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 159, 196, 199, 200, 202, 205, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу про закриття провадження Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 серпня 2016 року у справі № 450/1058/16 а - скасувати.

Матеріали справи №450/1058/16 а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Лапаївської сільської ради Пустомитіського району Львівської області ОСОБА_2 про бездіяльність і протиправні дії, які полягають у перевищенні службових повноважень направити до Пустомитівського районного суду Львівської області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Клюба

Судді: Р. В. Кухтей

ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлено 23 вересня 2016 року.