Справа № 810/2983/16
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

20 вересня 2016 року № 810/2983/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова Михайла Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «ПГ ІНВЕСТ»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Український консорціум «ЕКОСОРБ», про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

20.09.2016 р., до суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова М.Ю., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ «ПГ ІНВЕСТ»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: УК «ЕКОСОРБ» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29654841 від 18.05.2016 23:13:54.

В силу вимог ст. 107 КАСУ, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема: чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 2 КАСУ передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАСУ, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

В силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 17 КАСУ, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У ст. 124 Конституції України зазначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Однак, це не означає, що правопорядок в Україні допускає можливість звертатися з будь-якими позовами (позовними вимогами) до будь-якого суду, адже порядок здійснення судочинства в силу ст. 92 Конституції України визначається виключно Законами України, тому право на звернення до суду фізичні та юридичні особи мають здійснювати у порядку і спосіб, визначений законами з питань судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються КАСУ.

Частиною 2 ст. 4 КАСУ передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Суд звертає увагу, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

За змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб'єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, водночас на цих суб'єктів покладено обов`язок виконувати вимоги та приписи. При цьому, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

В Постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 у справі № 21-493а14, від 09.12.2014 у справі № 21-308а14 зазначена наступна правова позиція: відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978 вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 № К/800/14359/15.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачка як інвестор будівництва житлової нерухомості, що підтверджується копією договору про бронювання об'єкта нерухомого майна № 36-196/Б-ЧК від 14.11.2007 та копією договору купівлі-продажу цінних паперів № Д/27.2/071114-112 від 14.11.2007, набула права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

На підставі проведеної державної реєстрації нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1) позивачка набула право власності, про що в Державному реєстрі речових прав приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Г.В. здійснено запис про реєстрацію права власності № 14510051 від 11.05.2016 та 16.05.2016 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 29604225 від 16.05.2016 09:52:12.

В свою чергу, 14.05.2016 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потаповим М.Ю. було зареєстровано заяву ТОВ «ПГ ІНВЕСТ» в Державному реєстрі речових прав, про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24). В подальшому, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потаповим М.Ю. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 29654822 від 18.05.2016 23:06:47.

Суд звертає увагу позивачки, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29654841 від 18.05.2016 23:13:54, яке просить скасувати ОСОБА_1, стосується об'єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Матеріалами адміністративного позову не підтверджено виникнення права власності за позивачкою на об'єкт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2, за яким приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потаповим М.Ю. було прийнято оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 29654841 від 18.05.2016 23:13:54, що є предметом даного адміністративного позову, яке ОСОБА_1 вважає протиправними та таким, що порушує її право володіння, користування та розпорядження належного їй на праві власності об'єкта нерухомого майна.

Стверджуючи, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 29654841 від 18.05.2016 23:13:54 є протиправним, позивачка оскаржила його до суду.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 21 постанови № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Відповідно до цього, спори, що виникають із цивільних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК України, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу реєстрації права власності на нерухоме майно, даний спір не є публічно-правовим, а стосується цивільних (житлових) відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України. У спірних правовідносинах виник спір про цивільне право з житлових правовідносин. За наведених обставин, вказана справа не підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАСУ, а повинна розглядатися за правилами, передбаченими ЦПК України.

Аналогічна позиція викладена і в Постанові Верховного Суду України від 14.06.2015 у справі № 826/4858/15, яка в силу вимог ст. 244-2 КАСУ врахована судом при винесенні рішення про відмову у відкритті провадження у даній справі.

Відповідно до ст. 15 ЦПК, судами в порядку цивільного судочинства розглядаються справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАСУ, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова М.Ю., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ «ПГ ІНВЕСТ»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: УК «ЕКОСОРБ» слід відмовити, оскільки вказаний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а повинен розглядатися за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України в порядку позовного провадження місцевим загальним судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 160, 165 КАСУ, суд у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Потапова Михайла Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «ПГ ІНВЕСТ»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Український консорціум «ЕКОСОРБ», про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз'яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 109 КАСУ, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачці.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.