Справа № 2-а-1414/11
Суддя: Ковальчук С. Я.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Гайворонський районний суд Кіровоградської області
Справа № 2-а-1414/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2011 Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі судді:

ОСОБА_1

розглянувши в м. Гайвороні справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі про перерахунок пенсії працюючого пенсіонера, -

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2011 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 в якому позивачка просить визнати неправомірними дії відповідача по невиплаті їй належного розміру пенсії та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Гайворонському районі здійснити перерахунок пенсії на основі показника середньої заробітної плати попереднього 2010 року.

Позовні вимоги позивачка обґрунтувла тим, що вона перебуває на обліку, як пенсіонер, в управлінні Пенсійного фонду України в м. Гайвороні Кіровоградської області з 2004 року і одержує пенсію за віком (пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 22.09.2009).

Після призначення пенсії вона продовжує працювати. Маючи 24 місяці страхового стажу після останнього перерахунку. 01 червня 2011 року вона звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно ст.42 (частина 4) Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-1 IV).

Позивачу було проведено перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік, замість показника 2010 року, тобто за рік, попередній року звернення за перерахунок пенсії відповідно ст. 40(част.1) ст. 42 (част.4 ) Закону № 1058-1 IV. Таким чином, відповідач був зобов'язаний на підставі моєї заяви, та даних персоніфіцированного обліку і матеріалів пенсійної справи провести з 01 червня 2011р. перерахунок пенсії з застосуванням показника середньої зарплати по Україні за 2010 рік, яка згідно даних Держкомстату складає 1982,63 грн.

Це стало відомо вперше із наведених документів Управління ПФУ.

Підставою такого перерахунку (згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області від 20.06.2011 №11-3) названо неприйняття рішення Конституційним Судом України про поновлення дії ст.ст. 40, 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннята не врегулювання на законодавчому рівні механізму визначення показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якого сплачено страхові внески. Також відповідач зазначає, що перерахунок пенсії з січня 2009 року по наступний час у відповідності з постановою КМУ від 28.05.2008 №530 проводяться із застосуванням показника заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007- 1197,91 грн.

Дії відповідача при перерахунку пенсії є неправомірними, а його рішення незаконним, як таке, що не базується на нормах права, а саме:

Положеннями ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На реалізацію конституційних норм з 1 січня 2004 року діє Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявід 9 липня 2003 року №1058-ІУ, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади, і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Статтею 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Конституційний Суд України при розгляді справи за № 10-рп/2008 дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина, та прийняв рішення від 22.05.08 про визнання неконституційними змін до частини четвертої ст. 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняв редакції 28.12.07.

Відповідно до положень, закріплених у ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з моменту визнання зазначеним рішенням Конституційного Суду України норми про внесення змін до закону неконституційною, тобто з 22 травня 2008 року, вона втрачає чинність і тим самим відновлюється дія статті 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в попередній в редакції, що діяла до внесення змін, відповідно до якої встановлено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що є попереднім року перерахунку пенсії.

З початку 2009 року і на цей час норма ст. 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннябудь-яким нормативно-правовим актом вищої сили не є скасованою або зупиненою, є чинною і діє на протязі часу по всій території України по колу осіб.

Абзацом першим підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, також визначено, що за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-ІV, тобто за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові

На реалізацію конституційних норм з 1 січня 2004 року діє Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявід 9 липня 2003 року №1058-ІУ, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади, і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Статтею 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Конституційний Суд України при розгляді справи за № 10-рп/2008 дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина, та прийняв рішення від 22.05.08 про визнання неконституційними змін до частини четвертої ст. 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняв редакції 28.12.07.

Відповідно до положень, закріплених у ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з моменту визнання зазначеним рішенням Конституційного Суду України норми про внесення змін до закону неконституційною, тобто з 22 травня 2008 року, вона втрачає чинність і тим самим відновлюється дія статті 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в попередній в редакції, що діяла до внесення змін, відповідно до якої встановлено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що є попереднім року перерахунку пенсії.

З початку 2009 року і на цей час норма ст. 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннябудь-яким нормативно-правовим актом вищої сили не є скасованою або зупиненою, є чинною і діє на протязі часу по всій території України по колу осіб.

Абзацом першим підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, також визначено, що за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-ІУ, тобто за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, попередній року перерахунку пенсії.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Частина 5 ст. 4 Цивільного кодексу України визначає, що інші органи влади України можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає, або суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституції України зазначив: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайно, є практика, коли наступний- у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, якій діяв у часі раніше. Отже, за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент протікання правовідносин.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні цієї проблеми підлягає застосуванню Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявід 9 липня 2003 року №1058-IV, а саме нормативні положення статті 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що діяли в редакції до скасування змін, внесених за Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року №107-VI, та були і лишаються діючими на момент проведення перерахунку пенсії позивачу. Із змісту яких витікає, що для перерахунку пенсії застосовується показник середньої заробітної плати за рік, що є попереднім року звернення за перерахунком пенсії. Також якщо при проведенні перерахунку пенсії береться заробітна плата відповідно до абзацу першого частини першої статті 40 цього Закону, то відповідно має застосовуватись і той показник середньої заробітної плати, який береться при призначенні пенсії із заробітку відповідно до цієї ж частини першої статті 40 Закону, тобто за календарний рік, попередній року звернення за перерахунком пенсії.

Відповідно до змісту цієї норми частини четвертої статті 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняповерненню підлягають не тільки суми пенсії, яке були призначені але не виплачені, а й ті суми, які мали бути призначені пенсіонерові.

Таким чином, при проведенні перерахунку пенсії працюючому пенсіонерові територіальне управління Пенсійного фонду України має керуватись цією діючою нормою спеціального Закону №1058-IV, а не спільним листом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 11.03.09 №20/0/18-09/039 (№4096/025-01) року та листом Головного управління Пенсійного фонду України від 06.04.10 № 4852/03-1 які не є вищими законодавчими чи підзаконними актами.

Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі направило до суду заперечення, в якому зазначило, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки всі правовідносини між органами Пенсійного фонду та пенсіонерами регулюються нормами Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною четвертою статті 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) (зі змінами, внесеними Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України") було передбачено проведення перерахунків пенсій з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, що визначався згідно статті 40 Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. зміни, що були внесені до статей 40, 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняв частині визначення зазначеного вище показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсій були визнані неконституційними.

Частиною 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування(у редакції, чинній до внесення змін) було передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Частиною 1 статті 40 Закону механізм перерахунку заробітної плати для обчислення пенсії.

Так, заробітна плата для обчислення пенсій визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), дер

Зп - заробітна плата застрахованої особи для обчислення пенсії;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць;

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнт заробітної плати застрахованої особи.

Норма щодо визначення заробітної плати з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, була внесена до статті 42 Закону Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

З 22.05.2008 р. рішенням Конституційного суду України ці зміни були визнані не конституційними.

Отже, починаючи з 22.05.2008 року повинна застосовуватися редакція статті 42, яка була чинна до внесення змін. І дана редакція не передбачає застосування заробітної плати за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно приписів ст. 183-2 КАС України адміністративні справи про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання пенсійних виплат, виплат та пільг дітям війни можуть розглядатися суддею в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі.

29 червня 2011 року судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копії ухвали надіслано сторонам.

Суд оцінивши повідомлені сторонами обставини приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач одержує державну пенсію за віком призначену з 2004 року відповідно до пенсійного посвідчення серії ААД № 241730 від 22.09.2009 року. Після призначення пенсії за віком позивач продовжувала працювати по теперішній час. 01.06.2011 року позивачка звернулась із заявою до УПФ України в Гайворонському районі про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік.

Згідно приписів п. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування проведення перерахунків пенсій проводиться з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення, та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналогічний порядок перерахунку пенсії передбачений і підпунктом 3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року в якому зазначено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону (1058-15) продовжувала працювати проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону (1058-15), із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону (1058-15) враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону (1058-15).

Конституційний Суд України своїм Рішенням №19-рп/2009 від 08.09.2009 року визнав неконституційним лише п. 10 Зазначеної Постанови КМУ №530 щодо встановлення максимальних розмірів пенсій, п.п.3 п.11 Постанови неконституційним не визнано, тому доводи представника відповідача про те, що внаслідок визнання зазначених змін неконституційними, виникла правова колізія, яка полягає в тому, що норми ст.ст. 40, 42 Закону втратили чинність, а рішення щодо відновлення дії попередньої редакції зазначених норм не приймалося, не можуть бути прийняті судом до уваги, як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Доводи відповідача, що з 22.02.2008 року повинна застосовуватися редакція статті 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування судом не приймається до уваги як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо відповідач, субєкт владних повноважень заперечує проти позову, то обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на нього. Відповідач не надав суду достовірних беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності. Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідач зобовязаний здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням середньої заробітної плати в цілому по Україні за 2010 рік.

Враховуючи що п. 34 ст. 4 Декрету КМУ №7-93 від 21.03.1991 року Про державне мито Управління Пенсійного фонду України звільняється від сплати державного мита , судові витрати підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету України.

Згідно ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, а тому дана постанова підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України ст. ст. 40, 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування ст.ст. 6, 7, 71, 94, 158-163, 183-2, 256 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області щодо перерахунку пенсії відповідно до ст.ст. 40, 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування ОСОБА_2 протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.06.2011 року у відповідності до ст.ст. 40, 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України для призначення і перерахунку пенсії за попередній 2010 рік з урахуванням проведених виплат та виплачувати вказану пенсію в подальшому щомісячно.

Постанова суду виконується негайно.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 державне мито в сумі 3 гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гайворонський районний суд шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1

07.07.2011