Справа № 316/734/16-а (2-а/316/55/16)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2016 рокусправа № 316/734/16-а (2-а/316/55/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Енергодар Запорізької області
на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 08.07.2016р. у справі №№331/7989/15-а (2а/331/145/15)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

23.05.2016р. ОСОБА_1 звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовом до Управління Пенсійного фонду у м. Енергодарі Запорізької області (далі- УПФУ у м. Енергодар) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії /а.с. 2-7/.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.05.2016р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №316/734/16-а (2-а/316/55/16) та справа призначена до судового розгляду /а.с. 32/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві з урахуванням уточнень до адміністративного позову /а.с. 70-75/ на те, що вона з 22.11.1996р. перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію , яка призначена відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №1, після призначення пенсії вона продовжувала працювати до 30.04.2009р., у подальшому , у квітні 2016р., позивачка звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку вона має право з 23.11.2011р., але відповідач відмовив у призначенні їй пенсії за віком на загальних підставах, оскільки на його думку вона вже отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає такі дії відповідача протиправними з огляду на те, що відповідно до норм чинного пенсійного законодавства громадяни мають право одночасно на різні види пенсії та наділені правом обирати у відповідності до якого закону їм отримувати пенсію, її вид та час з якого вони бажають отримувати дану пенсію. Оскільки позивачу пенсія була призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, після досягнення пенсійного віку вона має право на призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і саме з цим питанням вона звернулась до відповідача, і за призначенням такої пенсії вона звернулась вперше, тому позивач вважає що відповідач безпідставно відмовив у призначенні їй пенсії за віком на загальних підстава відповідно до ст.ст. 26,40Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому позивач просить визнати такі відмову відповідача протиправною та зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за віком з 25.04.2016р. (момент звернення за призначенням пенсії) відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 08.07.2016р. у справі №316/734/16-а (2-а/316/55/16) адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними дії УПФУ в м. Енергодарі щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ч. 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за призначенням пенсії - з 25.04.2016р., зобов'язано УПФУ в м. Енергодарі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 25.04.2016р. (моменту звернення за призначенням пенсії) відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують розу звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу /а.с. 88-91/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини, які мають значення для вирішення справи та зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду від 08.07.2016р. у даній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 114-115/, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було з'ясовано усі обставини справи та постановлено рішення без порушень норм чинного законодавча, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення та залишити без змін рішення суду першої інстанції від 08.07.2016р. у даній справі.

Особи, які беруть участь у розгляді даної справи, (або їх представники) у судове засідання не з'явились. Позивач та відповідач про день, годину та місце розгляду даної справи апеляційним судом повідомлені належним чином / а.с. 107-109/, надали суду письмові заяви / а.с. 110,112/, у яких просили суд розглянути справу у свою відсутність. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, які беруть участь у справі, за наявними в матеріалах справи доказами.

Перевіривши у судовому засіданні доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи , як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач у справі, з 22.11.1996р. перебуває на обліку у відповідача та з цього часу позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 із зменшенням пенсійного віку в порядку п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» / а.с. 57-66/, після призначення пенсії позивач продовжувала працювати до 30.04.2009р. / а.с. 10-15/.

25.04.2016р. позивачка звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку вона має право з 23.11.2011р. / а.с. 16/, але відповідач листом за вих.. №32/Ш-1 від 05.05.2016р. відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на загальних підставах, оскільки на його думку позивач вже отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» / а.с. 17/.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України №1058), пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України №1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Такою нормою зокрема є п.«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закону України №1788), відповідно до якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 1 статті Закону України №1058 (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком - 25.04.2016р.) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України № 1058 (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії за цим законом - 25.04.2016р.) розмір пенсії за віком визначається за формулою:П = Зп * Кс, де:П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України №1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058, але у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачу у даній справі - ОСОБА_1, було призначено пенсію відповідно до Закону України №1788, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058 позивачка звернулась до відповідача вперше з відповідною заявою від 25.04.2016р., при цьому також необхідно враховувати що після призначення пенсії на пільгових умовах, яке мало місце 22.11.1996р., позивачка продовжувала працювати до 30.04.2009р. та сплачувала у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

З огляду на вищезазначені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи та наведені норми чинного пенсійного законодавства, яке регулює відносини, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ч. 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за призначенням пенсії - з 25.04.2016р., є необґрунтованими та безпідставними, і суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог у цій частині , та постановив у справі правильне рішення, яким визнав такі дії відповідача, який у спірних правовідносинах виступає у якості суб'єкта владних повноважень, протиправними, та з метою захисту прав позивача обґрунтовано зобов'язав відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 25.04.2016р. (моменту звернення за призначенням пенсії) відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують розу звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та враховуючи норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об'єктивно, повно та всебічно з'ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, та ухвалено законне рішення про часткове задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, тому колегія суддів вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 08.07.2016р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196,198,200,205,206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 08.07.2016р. у справі №316/734/16-а (2-а/316/55/16)- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 27.09.2016р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко