Справа № 806/3146/13-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"21" вересня 2016 р. Справа № 806/3146/13-a

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представників позивача Таргонського М.М., Корзун Т.В.,

представника відповідача Коршак Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" травня 2016 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Біо мед скло" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Біо мед скло" (далі - ПАТ "Біо мед скло") 07.05.2013 звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, у якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби від 16.04.2013 року № 000091222 та № 000093222.

В обґрунтування позову зазначає, що з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями ПАТ "Біо мед скло" не погоджується, вважає їх неправомірними та такими, що винесені у порушення вимог податкового законодавства, так як підприємство діяло у чіткій відповідності до норм Податкового кодексу України.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби від 16.04.2013 року № 000091222 та № 000093222.

Присуджено Публічному акціонерному товариству "Біо мед скло" понесені ним судові витрати у розмірі 2294,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ "Біо мед скло" в повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції помилково не визнано обов'язку позивача щодо віднесення до складу доходів суми безповоротної фінансової допомоги (відсотки за користування кредитними коштами від ТОВ " Югласс холдінгс лімітед"), а також позивачем безпідставно сформовано бюджетне відшкодування з господарських операцій з ТОВ «Бучанський завод склотари».

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав. Вважає судове рішення таким, що винесено у відповідності до вимог Закону. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що ДПІ у м. Житомирі було проведено планову виїзну документальну перевірку ПАТ "Біо мед скло" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, за результатами якої було складено акт № 1686/22-2/04763746 від 02.04.2013 року (а.с.14-68).

Перевіркою встановлено порушення ПАТ "Біо мед скло":

- п.п.14.1.257 п. 14.1 ст. 14, пп.135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 141.2 ст. 141, п. 150.1 ст. 150, п. 3 підр. 4 розд. ХХ "Перехідні положення" Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування в сумі 6450685 грн., в тому числі по періодах: - І квартал 2012 року в сумі 4382571 грн; - І півріччя 2012 року в сумі 5124690 грн; - 3 квартали 2012 року в сумі 4974363 грн; - 2012 рік в сумі 6450685 грн.;

- п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, п. 200.4а ст. 200, п. 201.1, 201.4, 201.6, 201.7 ст. 201 Податкового Кодексу України в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість за грудень 2012 року в сумі 107504 грн. та завищення бюджетного відшкодування всього в сумі 1081387 грн., в т.ч.:- березень 2012 року - 341683 грн.; квітень 2012 року - 101585 грн.; вересень 2012 року - 138119 грн.; жовтень 2012 року - 500000 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, ПАТ "Біо мед скло" подало на нього письмові заперечення (а.с. 69-75). ДПІ у м. Житомирі було надано відповідь від 16.04.2013 року № 14325/10/22-2 (а.с. 76-79), згідно якої ДПІ у м. Житомирі вважає правомірними висновки по акту перевірки, але з врахуванням проведеного перерахунку сум заниження підприємством податкового зобовязання загальна сума заниження ПДВ за грудень 2012 року становить не 107504 грн., а 80745 грн.

За наслідками перевірки ДПІ у м. Житомирі були винесені податкові повідомлення- рішення від 16.04.2013 року:

- № 000091222 (а.с.12), яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток (сума завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток) на 6450685 грн.;

- № 000093222 (а.с.13), яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на суму 1081387 грн. та застосовано 540694 грн. штрафних (фінансових) санкцій

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 16.04.2013 року № 000091222.

В ході перевірки податковим органом встановлено не включення підприємством до складу інших доходів суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої в ході нарахування відсотків за користування кредитними ресурсами в іноземній валюті, а саме отриманих відповідно до договорів, укладених з ТОВ "Югласс Холдінгз Лімітед" (кредитор), яке створене за законодавством Кіпру.

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Згідно з п.п. 14.1.258 п. 14.1 ст. 14 ПК України згідно якого кошти, що надаються банком-резидентом або нерезидентом, що кваліфікується як банківська установа згідно із законодавством країни перебування нерезидента, або резидентами і нерезидентами, які мають згідно з відповідним законодавством статус небанківських фінансових установ, а також іноземною державою або його офіційними агентствами, міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами - нерезидентами юридичній чи фізичній особі на визначений строк для цільового використання та під процент є фінансовим кредитом.

Встановлено, що 26.11.2008 року за № 134.5 (а.с. 80-83) та 05.04.2011 року за № 134.6 (а.с. 84-88) між позивачем та ТОВ "Югласс Холдінгз Лімітед" були укладені договори позики, якими передбачено строк повернення коштів, які були надані в позику, а саме: по договору №134.5 від 26.11.2008р. - 31.12.2016 року; по договору №134.6 від 05.04.2011р. - 05.04.2016 року. Крім того, дані договори позики передбачають нарахування та сплату відсотків за користування позикою у розмірі 9% річних від суми отриманої позики.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані документи свідчать про те, що нараховані відсотки не являються безповоротною фінансовою допомогою, так як є фінансовими витратами, що враховуються при обчислені об'єкта оподаткування з урахуванням обмежень встановлених пунктом 141.2 статті 141 ПК України.

Що стосується віднесення до складу витрат (та доходів) нараховані курсові різниці по кредитним договорам від ТОВ «Югласс Холдінгз Лімітед».

Право на віднесення курсових різниць по нарахованим відсоткам за договорам позики передбачено абз. «г» пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України згідно якого до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, відносяться витрати операційної діяльності, які включають від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу.

Відповідно підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 ПК України визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку. При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку. Крім того підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 ПК України не передбачає ніяких обмежень, щодо віднесення від'ємних курсових різниць до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд дійшов вірного висновку, що ПАТ «Біо мед скло» правомірно не включено до складу доходів нараховані відсотки в сумі 2088844 грн. за користування кредитними коштами та включено до складу витрат курсові різниці в сумі 849928 грн. згідно договорів позики №134.5 від 26.11.2008 року та №134.6 від 05.04.2011 року

Щодо неврахування позивачем висновку попереднього акту перевірки, а саме акту №3054/15-1 від 31.08.2012 року.

Відповідно до п.56.22. Податкового кодексу України, якщо платник податків оскаржує рішення податкового органу в адміністративному порядку до контролюючих органів та/або до суду, обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на такому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

Правомірність віднесення позивачем суми 3511913 грн. до збитків за 2012 рік відображена в постанові Житомирського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 року по справі № 0670/6364/12, яка набрала законної сили 15.04.2016 року.

Враховуючи викладене судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів правомірність свого рішення від 16.04.2013 року № 000091222, а тому воно правомірно було визнано судом першої інстанції протиправним та скасовано.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 16.04.2013 року № 000093222.

Відповідно до п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положеннями абз. 1 п.198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Крім того, судом встановлено, що вказані податковим органом періоди, як такі в яких виявлені порушення щодо формування податкового кредиту, були перевірені Житомирською ОДПІ, що підтверджується актом позапланової виїзної перевірки від 16.10.2012 року № 4116/15-4/04763746 щодо правомірності нарахування ПАТ «Біо мед скло» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за квітень, травень, червень, липень 2012 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на розрахунковий рахунок за червень, липень 2012 року, а також актом позапланової виїзної перевірки від 21.02.2013 року № 4954/15-4/04763746 щодо правомірності нарахування ПАТ «Біо мед скло» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за вересень, жовтень, листопад 2012 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на розрахунковий рахунок за листопад 2012 року. За результатами вказаних перевірок були винесені податкові повідомлення-рішення, які в подальшому постановою Житомирського окружного адміністративного суд від 12.12.2012 року по справі № 0670/7669/12, яка набрала законної сили та постановою Житомирського окружного адміністративного від 03.10.2013 року по № 806/2100/13-а, яка набрала законної сили, були скасовані.

Відтак, попередніми рішеннями судів було встановлено правомірність заявленої суми бюджетного відшкодування в червні, липні, листопаді 2012 року та правомірність формування від'ємного значення за квітень, травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад 2012 року. Встановлений судами факт правомірності формування ПАТ «Біо мед скло» від'ємного значення квітень, травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад 2012 року виключає неправомірність в діях ПАТ «Біо мед скло» щодо сум бюджетного відшкодування, які заявлялись Товариством в березні, квітні, вересні та жовтні 2012 року

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ПАТ «Біо мед скло» правомірно заявлено до відшкодування суму сплаченого ПДВ в розмірі 1081387 грн. до податкового кредиту, при здійсненні передплат Товариству з обмеженою відповідальністю «Бучанський завод склотари», який в подальшому сформував, за вирахування податкових зобов'язань, суму від'ємного значення, яке було заявлено до бюджетного відшкодування.

Відповідач відповідно до ст. 71 КАС України не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 16.04.2013 року № 000093222, а тому воно правомірно було скасовано судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" травня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" вересня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне акціонерне товариство "Біо мед скло" вул.Промислова, 26,м.Житомир,10025

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,