Справа № 756/4891/16-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/4891/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Жук М.В. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді Кучми А.Ю.

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Оболонського району міста Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2016 в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України Оболонського району міста Києва здійснити перерахунок за період з 19.03.2014 по 01.11.2015 залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду від 12.04.2016, позивач подала апеляційну скаргу у якій просить скасувати дану ухвалу, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду.

У відповідності до п. 3 частини першої ст. 199 КАС України, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Положеннями частини першої ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки адміністративний позов подано після закінчення строків, встановлених ст. 99 КАС України, питання про його поновлення позивачем не ставиться, підстав для поновлення строку з наданих до суду документів не вбачається, суд відповідно до ст. 100 КАС України позовну заяву залишає без розгляду.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

У частині другій ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

За частиною першою ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегією суддів встановлено,15.03.2016 позивач зверталась до Управління Пенсійного фонду України в Оболонського району міста Києва із заявою, в якій просила письмово її повідомити, чи врахована матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб, що виплачувалась позивачу за місцем роботи відповідно до Закону України «Про державну службу», при призначенні пенсії державного службовця та при можливих наступних перерахунках та у разі, якщо така матеріальна допомога не враховувалась при визначенні розміру пенсії державного службовця (та при можливих наступних перерахунках), здійснити відповідні донарахування та виплатити донараховані кошти починаючи з дня призначення пенсії за законодавством, що діяло на момент призначення пенсії державного службовця.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Оболонського району міста Києва № 5443/08/55-107 від 22.03.2016 позивача повідомлено про те, що для включення в обрахунок заробітної плати для обчислення пенсії сум: матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань немає підстав, оскільки ці доплати не передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати державного службовця та чинним законодавством з 01.06.2015 скасовано норми щодо призначення та перерахунку раніше призначених пенсій, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

29.03.2016 позивач отримала відповідь від 22.03.2016..

Отже, позивач дізналась про порушення своїх прав з вищезазначеного листа відповідача, а тому відповідно до норм адміністративного судочинства, саме з цієї події розпочався перебіг строку на звернення до адміністративного суду.

В даному випадку, позивач адміністративний позов подала в межах строку звернення до адміністративного суду, який встановлено чинним законодавством України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та безпідставно залишено позов в частині без розгляду з посиланням на ст. 99 КАС України, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі і як наслідок створило штучні перешкоди для позивача стосовно його доступу до правосуддя в адміністративній справі для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

У зв'язку з вищезазначеним, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 195, 197, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2016 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Оболонського району міста Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії направити до Оболонського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено: 27.09.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.