Справа № 324/1281/16-а
Суддя: Кацаренко І. О.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 324/1281/16-а
Провадження № 2-а/324/34/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області, про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 30 червня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Попович Н.С. у виконавчому провадженні №51002029 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним повним виконанням судового рішення, яку разом з оригіналом виконавчого листа №315/1302/15-а, виданого 22 січня 2016 року Пологівським районним судом Запорізької області за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання неправомірною відмову суб'єкта владних повноважень у поновленні пенсії, зобов'язання поновити виплату пенсії та виплатити належні суми пенсії, отримано Гуляйпільським районним судом Запорізької області 02 серпня 2016 року, що підтверджується поштовим штемпелем. Нею, позивачем у справі і стягувачем за виконавчим документом до теперішнього часу постанова держвиконавця не отримана. Позивач зазначає в позові до суду, що в постанові про закінчення виконавчого провадження вказано про фактичне повне виконання рішення згідно з виконавчим документом, що підтверджується листом управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області від 31 травня 2016 року за вих.№1991/10, що не відповідає дійсності та порушує права позивача по справі.

23 травня 2016 року боржник за виконавчим провадженням - УПФУ в Гуляйпільському районі - частково виплатив їй, позивачу, суми пенсії за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року, але не направив рішення про поновлення ОСОБА_1 виплати призначеної раніше пенсії за віком з 01 червня 2015 року, як передбачено постановою суду від 22 січня 2016 року.

Позивач зазначає, що подальша виплата відновленої їй пенсії за віком, призначеної довічно відповідно до Закону України №1058-IV, не здійснюється в супереч постанові Пологівського районного суду Запорізької області від 22 січня 2016 року та виконавчого листа, виданого на виконання постанови суду, в яких не зазначено кінцевої дати виплати пенсії за віком позивачу, до якого суб'єкт владних повноважень мав здійснювати обчислення пенсії.

Позивач зазначає в позові, що з самого визначення поняття «пенсія» випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що в рішенні Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08 червня 2016 року зазначено, що Верховна Рада України, вносячи зміни до частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо припинення виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, які працюють на певних посадах, порушила конституційні гарантії незалежності суддів. Адже такі законодавчі зміни суперечать меті встановлення конституційної гарантії матеріального забезпечення суддів як елемента їх незалежності, не відповідають принципу єдиного статусу всіх суддів України, оскільки запроваджують різницю між тими суддями у відставці, які працюють, і тими, які не працюють.

В рішенні Конституційний Суд України зазначив, що не підлягають застосуванню положення пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Оскільки відповідач при примусовому виконанні судового рішення безпідставно порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження» і зазначені нею в позові рішення Конституційного Суду України, позивач просить постановити судове рішення, яким визнати постанову про закінчення виконавчого провадження №51002029, винесену 30 червня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Попович Н.С. протиправною та скасувати її.

Розгляд даної адміністративної справи відповідно до вимог ст.183-2 КАС України здійснюється одноособово суддею в порядку скороченого провадження (а.с.21), про що особи, які беруть участь у справі, обізнані належним чином (а.с.27-31).

Відповідачем суду не надані письмові заперечення проти позову.

Третя особа 12 вересня 2016 року надала суду письмові пояснення , в яких зазначено, що подальша виплата ОСОБА_1 відновленої пенсії за віком, призначеної довічно відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року неможлива у зв'язку з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII, яким внесено зміни, зокрема до Закону №1058-1V (Відомості Верховної Ради України, 2003 року №№ 49-51, ст.376 із наступними змінами) та частину першу статті 47 абзац другий і третій викладено в такій редакції: «Тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне грошове утримання не виплачується». Рішення Пологівського районного суду УПФУ в Гуляйпільському районі було виконане і ОСОБА_1 виплачені с уми пенсії за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2016 року, про що було повідомлено відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області листом №1991/10 від 31 травня 2016 року. Просять розглянути справу відповідно до вимог ст.183-2 КАС України в порядку скороченого провадження (а.с.32).

Дослідивши матеріали справи та давши оцінку добутим доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 січня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання неправомірною відмову суб'єкта владних повноважень у поновленні пенсії, зобов'язання поновити виплату пенсії та виплатити належні суми пенсії Пологівським районним судом Запорізької області був задоволений. Визнані неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області щодо відмови в поновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року. Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області зобов'язане поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01 червня 2015 року та виплатити належні суми пенсії (а.с.34-35).

Постанова суду набрала законної сили і за заявою позивача була звернута до примусового виконання (а.с.36).

30 червня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Попович Н.С. винесено у виконавчому провадженні №51002029 постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення на підставі листа УПФУ в Гуляйпільському районі №1991/10 від 31 травня 2016 року (а.с.7).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» №606-ХIV (в редакції, чинний на час виникнення спірних правовідносин), далі - Закон №606- ХIV.

Відповідно до статті 1 Закону Закон №606-ХIV, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону №606-ХIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до частини 1 статті 27 Закону №606-ХIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 49 Закону №606-ХIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документам відповідно до вимог частини 1 статті 51 Закону №606-ХIV у разі, якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби, або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня находження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Тобто, з аналізу добутих судом доказів вбачається, що відповідач, не перевіривши факт виконання судового рішення, передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження лише на підставі листа управління пенсійного фонду України, а не прийнятого ним розпорядження, протоколу, індивідуального перерахунку тощо.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що пред'явлений позивачем адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки конкретні обставини справи та норми закону, що регулюють спірні правовідносини, дають всі підстави суду визнати постанову про закінчення виконавчого провадження незаконною та скасувати її.

Керуючись ст.ст.2,11,17,18,71,94,99,100, 181,183-2,186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.19,21,22 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області, про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Визнати протиправною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Попович Н.С. від 30 червня 2016 року про закінчення на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчого провадження №51002029.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Попович Н.С. від 30 червня 2016 року про закінчення на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчого провадження №51002029.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати зі сплати судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ().

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: