Справа № 748/1798/16-а
Суддя: Майборода С. М.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/51/16
Єдиний унікальний № 748/1798/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року місто Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Майбороди С.М.,

при секретарі: Оніщенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії у зв»язку з підвищенням заробітної плати та з урахуванням до заробітку для призначення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати неправомірними, зобов»язати відповідача здійснити перерахунок пенсії у розмірі 90 % від заробітної плати з урахуванням вищевказаних сум відповідно до довідки про складові заробітної плати, виданої Апеляційним судом Чернігівської області від 26.04.2010 року, починаючи з 01 листопада 2015 року та зобов»язати відповідача здійснити перерахунок пенсії у розмірі 90 % від суми заробітної плати, яка була підвищена працюючим суддям з 01.09.2015 року на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» і у відповідності до довідки Апеляційного суду Чернігівської області від 26.04.2016 року з 01 травня 2015 року довічно, з урахуванням раніше проведених виплат, визначивши її розмір без обмеження максимальним розміром. Свої вимоги мотивувала тим, що 27 квітня 2016 року звернулась до відповідача за перерахунком пенсії, враховуючи всі складові заробітної плати на час призначення пенсії та у зв»язку з підвищенням заробітної плати, у відповідності до наданих довідок, однак отримала відмову, яку вважає такою, що протирічить нормам закону, звужує та порушує її право на належне пенсійне забезпечення.

Позивач в судове засідання не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши на підтримання заявлених позовних вимог.

Відповідач, будучи повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, надавши заперечення проти позову, в яких просив відмовити в його задоволенні, оскільки позивач не має права на перерахунок пенсії, що не передбачено чинним законодавством у зв»язку з прийняттям Закону України «Про державну службу» у новій редакції. Посилаючись на п.5 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, вказував, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та інших, а отже з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, що має бути обов»язково предметом судового розгляду. Також, вказували, що дійсно позивач зверталась з заявою про перерахунок пенсії 27 квітня 2016 року та надала відповідні довідки, видані Апеляційним судом Чернігівської області, а тому перерахунок має проводитись з 01 травня 2016 року у відповідності до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Дослідивши письмові докази у справі, доводи позову та надані відповідачем заперечення судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в Чернігівському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію у розмірі 90% суми заробітної плати у відповідності до Закону України "Про державну службу" як суддя.

27 квітня 2016 року позивач звернулася до Чернігівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про проведення перерахунку пенсії та надала довідку Апеляційного суду Чернігівської області № 7-12/35 від 26.04.2016 про складові заробітної плати. Як вбачається із вказаної довідки, в колонку "Інші виплати" були включені наступні види виплат: суми отриманої нею матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати. Також була надана довідка Апеляційного суду Чернігівської області № 7-12/34 від 26.04.2016 про заробітну плату державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на посадах, з яких призначено ( перераховано) пенсію, де відображено, що з 01.09.2015 заробітна плата для перерахунку становить: посадовий оклад 15 158 грн та надбавка за вислугу 6 063,20 грн. ( а.с.9-12)

Листом за вих. № 2692/05 від 12.05.2016 відповідач повідомив позивача, що згідно ст.33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Зміни до чинного законодавства, зокрема, в частині включення матеріальної допомоги та індексації до Закону України "Про державну службу" та до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 не вносились, у зв'язку з чим враховувати при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" суми, зазначені в колонці "Інші виплати" довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу» немає законних підстав. Також вказали, що оскільки умови проведення перерахунку пенсії регулювались статтею 37-1 ЗУ «Про державну службу», що діяла до 01.01.2015 року, а порядок визначення заробітку, який враховувався для перерахунку пенсії, був визначений Постановою КМУ від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», які втратили чинність на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 та Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».( а.с.13-14)

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основними нормативно-правовими актами, які регулюють порядок призначення та перерахунку пенсій є Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про державну службу».

Дія вказаних законів поширюється також на суддів.

У відповідності до ст.ст.1, 2 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. До структури заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на день призначення пенсії позивачу) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній на день призначення пенсії позивачу) передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 рок у справі № 21-430а11 зазначено, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

А за змістом ст.66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" та ст.41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У відповідності до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», що набрала чинності з 01 січня 2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначається Кабінетом Міністрів України.

Однак, порядок врахування матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації передбачений наведеними вище нормами законів.

Таким чином, відповідач неправомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії, оскільки в довідці № 7-12/35 від 26.04.2016 зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 єдиний внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

За таких підстав дії Чернігівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку пенсії згідно довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", до якої включена матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати слід визнати неправомірними, а відповідача зобов»язати здійснити перерахунок пенсії, призначеної з 19.05.2010, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу»( в редакції, чинній станом на день призначення) у розмірі 90% заробітної плати, включивши до сум заробітної плати, з якої нарахована пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати, відповідно до довідки Апеляційного суду Чернігівської області про складові заробітної плати № 7-12/35 від 26.04.2016.

Разом із тим, позивач просила зобов»язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01 листопада 2015 року.

Однак, у відповідності до ч.4 ст.45 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: - у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; -у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Таким чином, враховуючи те, що позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 27 квітня 2016 року, перерахунок мав бути проведений починаючи з 01 травня 2016 року.

За таких обставин позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, а саме з 01.05.2016р., а за період з 01.11.2015р. по 30.04.2016р. у позові слід відмовити.

Положеннями ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІ1 у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.37-1 Закону №3723-ХІІ, в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Постановою КМУ від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій галузей бюджетної сфери.

Згідно ч.1ст.58 Конституції України, закони та нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у ч.1ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Вирішуючи позовні вимоги за позовом до суб'єкта владних повноважень, суд виходить із конституційних принципів, на яких базуються здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, включаючи права на пенсійне забезпечення, які передбачені Конституцією України, з неможливості скасування та звуження права на пенсійне забезпечення. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, що слідує з принципів верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» та ряд інших, у зв»язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, виходячи з наступного.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Аналіз вищевикладеного положення дає підстави для висновку, що воно поширюється на тих осіб, яким пенсії призначаються (в теперішньому часі) спеціальними законами, а не на тих, яким вони вже призначені (в минулому часі).

Крім цього, вказане положення не містить посилання на конкретні норми законів чи підзаконних актів щодо пенсійного забезпечення осіб, які скасовуються. Підстав вважати, що скасовуються всі норми, як ті, що стосуються призначення, так і ті, що стосуються перерахунку пенсій немає.

Відповідно до ч.3ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, про те, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до вимог ст.ст.ст.37, 37-1 Закону України №3723-ХІІ(у редакції станом на дату призначення пенсії).

Відповідно до ч.1ст.71 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2ст.71 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов»язок відповідачем у даній справі не виконано.

Відповідачем не було доведено належним чином правомірність свого рішення, у той час як позивач довела обґрунтованість позову.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є неправомірними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Разом із тим, позивач просила зобов»язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01 травня 2015 року.

Однак, у відповідності до ч.4 ст.45 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: - у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; -у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Таким чином, враховуючи те, що позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 27 квітня 2016 року, перерахунок мав бути проведений починаючи з 01 травня 2016 року.

За таких обставин позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, а саме з 01.05.2016р., а за період з 01.05.2015р. по 30.04.2016р. у позові слід відмовити.

Позивач просила проводити виплату пенсії довічно, однак дана вимога є необґрунтованою, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ч. 1ст. 94 КАС.

Керуючись, ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.33, 37 Закону України "Про державну службу", ст.ст.9, 159 - 163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Дії Чернігівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку пенсії згідно довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", до якої включена матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати та щодо відмови у перерахунку пенсії у зв»язку з підвищенням заробітної плати - визнати неправомірними.

Зобов'язати Чернігівське об»єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії, призначеної з 19 травня 2010 року ОСОБА_1, відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 90% заробітної плати, з урахуванням раніше виплачених сум, з включенням до розрахунку заробітної плати нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань та сум індексації заробітної плати, на підставі довідки про складові заробітної плати Апеляційного суду Чернігівської області № 7-12/35 від 26.04.2016 року, з 01 травня 2016 року.

Зобов'язати Чернігівське об»єднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1, з 01 травня 2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця призначеної з 19 травня 2010 року, відповідно до Закону України «Про державну службу», у розмірі 90 % від суми заробітної плати, яка була підвищена працюючим суддям з 01 вересня 2015 року на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», у відповідності до довідки Апеляційного суду Чернігівської області № 7-12/34 від 26.04.2016 з урахуванням раніше проведених виплат, без обмеження максимальним розміром.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України в дохід держави 551,20 грн судового збору. (отримувач УК у Чернігівському районі (Чернігівський район), , МФО 853592, код бюджетної класифікації 22030101, розрахунковий рахунок 0522, призначення платежу 02894467).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, за правилами встановленими ст.ст.185 - 187 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського районного суду Чернігівської області з поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Майборода