Справа № 601/952/16 2-а/601/26/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року Справа № 876/5136/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,
суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Кондратюка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 23.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременецького об`єднаного міського військового комісаріату про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.05.2016 року звернувся в суд з позовом до Кременецького об`єднаного міського військового комісаріату в якому просить визнати протиправними і скасувати постанови № 8,9,10 від 19.05.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1, ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.
Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 23.06.2016 року позов задоволено частково. Скасовано постанови № 9, 10 від 19.05.2016 року, що винесені військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В якій просить постанову в частині відмови скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11 березня 2016 року в присутності понятих на території Кременецького районного суду за адресою АДРЕСА_1 позивач відмовився отримувати повістку на прибуття до Кременецького об`єднаного міського комісаріату на 14 березня 2016 року на 09 год. 00 хв. для проходження медичної комісії.
Протоколом про адміністративне правопорушення від 05.05.2016 року встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1989 року народження, мешканець АДРЕСА_2 не з`явився на вимогу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14 березня 2016 року для проходження медичної комісії для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення призначення на військовий час, чим порушив п.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Постановою в справі про адміністративне правопорушення № 8 від 19.05.2016 року відносно ОСОБА_1 винесена військовим комісаром Кременецького об`єднаного міського комісаріату полковником ОСОБА_2 та накладено штраф в сумі 170 грн.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-XII, громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до військових комісаріатів (військовозобов`язані Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.
Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно ч.1 статті 32 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Відповідно до ч.1 статті 210-1 КУпАП громадяни підлягають адміністративній відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Приписи ч.1 ст.210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачають відповідальність громадян та посадових осіб за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Крім того, диспозиція статті 210-1 КУпАП містить склад адміністративного правопорушення, який передбачає вчинення конкретних дій або бездіяльності із умисною формою вини. Таким чином, компетентна особа повинна в протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності у зрозумілій формі зазначити в чому конкретно полягало порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Разом з тим, оскаржувана постанова не містить обґрунтування та будь-якого викладення обставин, в чому саме позивачем порушені вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію». Відповідальність за ч.2 ст.210-1 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статті 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (із змінами), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 23.06.2016 року позов задоволено частково, відповідачем не подано апеляційної скарги на скасовані постанови за ч. 2 статті 210-1 КУпАП щодо повторного неприбуття за повісткою, що вказує про погодження із ними.
Оцінивши обставини справи, надані сторонами докази у їх сукупності, проаналізувавши норми діючого законодавства України, колегія суддів вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийнятті постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 210-1 КУпАП посадовою особою не було перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та не враховано статті 32 КУпАП, адже адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, оскільки 14.03.2016 року було виявлено відповідачем порушення, а постанова військовим комісаром Кременецького об`єднаного міського комісаріату полковником ОСОБА_2 складена 19.05.2016 року. Відповідачем не доведено правомірність своїх дій, яка полягає у притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про неправомірність винесення оскаржуваної постанови, та що її слід визнати протиправною і скасувати.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова №8 від 19.05.2016 року підлягає скасуванню в частині оскарження ОСОБА_1 , в іншій частині постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 23.06.2016 року постанови №9,10 від 19.05.2016 року вони не оскаржені та скасовані правомірно, а відповідно до ч.1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги в частині оскарження є підставними та обґрунтованими і спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 23.06.2016 року у справі №601/952/16 провадження №2-а/601/26/2016 скасувати в частині відмови та позов ОСОБА_1 до Кременецького об`єднаного міського військового комісаріату про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову №8 від 19.05.2016 року винесену військовим комісаром Кременецького об`єднаного міського комісаріату полковником ОСОБА_2 за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушення передбачене ч.1 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 170 грн. В решті постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 23.06.2016 року залишити без змін.
Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 сплачений судовий збір згідно платіжного доручення № 129 від 13.06.2016 року у розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар
Повний текст постанови виготовлено 21.09.2016 року