Справа № 804/2811/16
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2016 р. справа № 804/2811/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Павловського Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2016 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
16.06.2016 року у судове засідання з'явився представник позивача, який просив задовольнити позов у повному обсязі і розглядати у подальшому справу у порядку письмового провадження.
Представник відповідача не з'явився, 16.06.2016 року до суду надійшло письмове заперечення в якому відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись приписами ст. ст. 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду письмові докази, враховуючи позицію позивача, викладену у адміністративному позові, та позицію відповідача, викладену в запереченнях, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, що між фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) та Дніпродзержинською міською радою укладено договір від 28.12.2012 №625-30/УІ про надання в користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0,0944 га. для розміщення нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (належить на праві власності відповідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта), строком дії з 14.05.2013 по 28.12.2022 року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 1248064,10 гри.
Відповідно цього, ОСОБА_1 є платником орендної плати за землю за користування земельною ділянкою.
Договір оренди громадянином ОСОБА_1 не переукладався, додаткових умов щодо зміни нормативно-грошової оцінки земельної ділянки не укладалося. Відповідно до листа про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10.11.2015 №05-08/1597 причиною відмови у державній реєстрації права оренди на земельні ділянки є несплата адміністративного збору несплата за надання витягу з Державного реєстру прав. Окрім цього, ОСОБА_1 не надано разом із зверненням про реєстрацію договору необхідного пакету документів для державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, що свідчить про невиконання громадянином ОСОБА_1 договірних відносин.
Виходячи з викладеного, а також інформації департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради від 23.02.2015 №09-07/455 та від 22.07.2015 №09-07/1922 щодо наявних договорів оренди земельних ділянок станом на 01.01.2015 р. Дніпродзержинською ОДПІ проведено розрахунок орендної плати за користування земельною ділянкою за формулою: 1248064,10 х 3% х 1,249 = 46 764,96грн., де:
- 3% - процентна ставка, визначена договором оренди;
- 1,249 - індекс споживчих цін за 2015 рік, визначений Державним агентством земельних ресурсів України на виконання п.289.3 ст.289 Податкового кодексу України.
Основним документом, що регулює земельні відносини в Україні, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 року №2768-111 (далі - Земельний кодекс).
Законом, який регулює оподаткування землі є Податковий кодекс.
Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються також Цивільним кодексом України від 16.01.2003 року №435-ІУ (далі - Цивільний кодекс), Законом України від 06.10.1998 року №161- ХІУ "Про оренду землі" (далі - Закон №161), законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Статтею 206 Земельного кодексу встановлено, що використання землі в Україні є платним, а об'єктом оподаткування є земельна ділянка. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.
Відповідно до статті 21 Закону №161, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.
Згідно із статтею 5 Закону №161, орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.
Відповідно до підпунктів 14.1.147 та 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу, платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом.
Статтею 632 Цивільного кодексу передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Відповідно до пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу (в редакції що діє з 01.01.2015 року) передбачено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.
Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу передбачено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 286.6 статті 286 Податкового кодексу, за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб.
Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об'єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду (пункти 288.2 - 288.3 статті 288 Кодексу).
За умовами пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього кодексу.
Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок, (пункт 289.1 статті 289 Податкового кодексу).
Відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу (в редакції що діє з 01.04.2014 року) передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.
За умовою пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І : 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
За інформацією Державної служби статистики України індекс споживчих цін за 2015 рік становив 124,9 відсотка. Отже, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, розрахований відповідно до пункту 289.2 статті 289 ПКУ, станом на 1 січня 2015 року складає 1,249.
Враховуючи вищенаведене, сума орендної плати за земельну ділянку на 2015 рік фізичній особі ОСОБА_1 нарахована згідно вимог чинного законодавства, з огляду на наявність права власності на нерухоме майно та договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі та розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.П. Павловський