Справа № 826/23830/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Губської Л.В. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» до інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» (далі - позивач, ТОВ «Сав-Дістрибьюшн») звернулось до суду з позовом до інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 30.09.2015 №000018.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у місті Києві на підставі звернення гр. ОСОБА_2 та згоди Держспоживінспекції України проведено позапланову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів магазину «Фокстрот» товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн», розташованого за адресою: місто Київ, Оболонський район, проспект Московський, 21.

За результатами вказаної перевірки складно акт від 23.09.2015 №000017, яким встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» відмовило споживачу в реалізації його прав, а саме: не розглянуто (не задоволено) у визначений Законом України «Про захист прав споживачів» термін вимогу споживача від 14.08.2015, чим порушено вимоги пунктів 32, 39 розділу І Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Мінекономіки від 19.04.2007 №104, та частин п'ять та шість статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»

На підставі вказаного інспекцією з питань захисту прав споживачів у місті Києві прийнято постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 30.09.2015 №000018, якою за відмову споживачу в реалізації його прав застосовано до товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» штраф у розмірі 33 399,00 грн.

Вважаючи вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що товариством з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» порушено законодавство про захист прав споживачів в частині відмови споживачу в реалізації його права, встановленого частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки заява гр. ОСОБА_2 від 14.08.2015 не була розглянута позивачем у встановлений для цього приписами частини п'ятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» строк.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Статтею 8 Закону встановлено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідальність за порушення законодавства про захист прав споживачів передбачена ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 цієї статті за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, для суб'єктів господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, передбачена відповідальність у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивачем було продано споживачу товар - кондиціонер Delta ACR 07 - вартістю 3339,90 грн. (чек від 13.08.2015) з недоліками, а саме: зовнішній та внутрішній блоки кондиціонеру від різних моделей, у зв'язку з чим кондиціонер не працює у режимі обігріву, про що споживач повідомив позивача на наступний день після придбання товару, на підставі чого споживач (гр. ОСОБА_2) звернувся до директора магазину «Фокстрот» із заявою від 14.08.2015, в якій просив здійснити заміну товару.

16.09.2015 року позивачем було направлено лист ОСОБА_2 від 13.09.2015 року № 130915/1 та повідомлено останнього про те, що його вимоги щодо заміни зовнішнього блоку до придбаного кондиціонера підлягають задоволенню (а.с. 19).

Крім того, 16.09.2015 року заступником керуючого магазином ОСОБА_3 надано пояснення в.о. начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві Котлярову А.М. щодо розгляду заяви ОСОБА_2 та зазначено, що за результатами розгляду було прийняте рішення про задоволення вимог споживача. Вказані пояснення були отримані 16.09.2015 року головним спеціалістом ОСОБА_5 (а.с.64).

Також, в матеріалах справи міститься Акт приймання-передачі виконаних робіт від 19.09.2015 року відповідно до якого здійснено демонтаж зовнішнього блоку кондиціонера (а.с. 69) та заява ОСОБА_2, адресована начальнику Інспекції з питань захисту прав споживачів в м. Києві від 21.09.2015 року, в якій він повідомив, що питання за заявою від 14.08.2015 року вирішено в повному обсязі, у зв'язку з чим, претензії до магазину у нього відсутні. Вказану заяву направлено на ім'я начальника інспекції з питань захисту прав споживачів в м. Києві рекомендованим листом який було отримано відповідачем 28 вересня 2015 року (а.с.66-68).

Крім того, 24 вересня 2015 року заяву ОСОБА_2 від 21.09.2015р. про відсутність претензій до магазину вручено вповноваженому на проведення перевірки головному спеціалісту Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві Пушні А. В.(а.с.65).

В свою чергу, заступником керуючого магазину до Акту перевірки від 23.09.2015р. №000017 були подані заперечення з розпискою про відсутність у покупця претензій до магазину та Актом виконаних робіт (а.с.52).

Отже, наведене в сукупності свідчить про те, що станом на дату складання Акту перевірки позивачем у повному обсязі задоволено та виконано вимоги споживача.

За таких обставин, враховуючи, що на час прийняття відповідачем спірної постанови від 30.09.2015 р. № 000018, відповідач був належним чином повідомлений про повне задоволення та виконання ТОВ «Сі Дістрибьюшн» вимог споживача ОСОБА_2, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для притягнення товариства до відповідальності передбаченої положеннями пункту 1 ст. 23 Закону, а саме: за відмову споживачу в реалізації його прав.

Щодо посилань відповідача та суду першої інстанції на положення ч.ч. 5, 6 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Частинами 5 та 6 статті 8 Закону передбачено, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п'ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті).

За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін.

У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред'явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої цієї статті.

Водночас частиною 9 ст. 8 Закону встановлено, що при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк

При цьому, абз. 2 ч. 9 ст.8 Закону передбачено, зокрема, що за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Тобто, наведене свідчить, що за порушення строків задоволення вимог споживача про усунення допущених недоліків передбачено нарахування неустойки відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Натомість з аналізу диспозиції пункту 1 статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" вбачається, що суб'єкт господарювання несе відповідальність на підставі вказаної норми виключно за відмову в реалізації прав споживача визначених частиною 1 статті 8, частиною 1 статті 9 та частиною 3 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів".

За наведених обставин, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо правомірності прийнятої відповідачем постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону, які обґрунтовані розглядом ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» заяви гр. ОСОБА_2 від 14.08.2015 з порушенням встановленого для цього приписами частини п'ятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» строку.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було неповно встановлено обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 травня 2016 року скасувати та ухвалити нову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» до інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у місті Києві про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 30.09.2015 №000018.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 23.09.2016 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Губська Л.В.