Справа № 815/7103/15
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/7103/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.

Лукянчук О.В.

при секретарі: Голобородько Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016р. по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехностоун» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015р. ТОВ «Укртехностоун» звернулось в суд із позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправними дії щодо відмови у скасуванні рішення, визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості №500060001/2015/610150/2 від 6.09.2015р. та картку відмови №500060001/2015/00281 від 6.09.2015р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між ТОВ «Укртехностоун» (покупець) та Фірмою ANTAN MARBLE, S.L. Іспанія (покупець) 1 квітня 2014р. укладено Контракт №01/04, за умовами якого продавець виробляє та передає у власність покупця товар, а покупець приймає товар та оплачує вартість товару на умовах контракту.

Відповідно до контракту позивач придбав у Фірми ANTAN MARBLE вироби з мармуру, а саме: сляби мармурові поліровані: Dark Emperador - товщиною 3 cm; Caliza Marbella - товщиною 2 cm; Rojo Alicante -товщиною 3 cm; Crema Marfil - товщиною 3 cm; Emperador Gold - товщиною 2 см, відходи мармурового виробництва - плитка бита. Країна виробництва товару - Іспанія.

2 вересня 2015р. позивачем до ВМО №1 м/п Одеса-порт Одеської митниці ДФС була подана в електронному вигляді митна декларація №500060001.2015.016325 та пакет документів з метою митного оформлення вантажу в митному режимі Імпорт.

Задекларована декларантом ТОВ «Укртехностоун» митна вартість товару була обчислена за ціною договору (рахунка-фактури - інвойса №UK 1524 від 10.08.2015р.) з додаванням всіх необхідних витрат, зокрема, транспортних, станом на 2.09.2015р.

Крім того, ТОВ «Укртехностоун» до митного органу було надано основні документи на підтвердження митної вартості товару.

2.09.2015р. відповідач направив повідомлення позивачу, в якому просив протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи.

Листом від 3.09.2015р. ТОВ «Укртехностоун» подало до митниці письмові пояснення та додаткові документи, а саме: експортну декларацію країни відправлення, сертифікат походження товару; переклад інвойсу, прайс лист виробника, фото битої плитки.

Не звертаючи уваги на подані документи, 6.09.2015р. митним органом прийнято рішення за №500060001/2015/610150/2 про коригування митної вартості товару, яким позивачу відмовлено в митному оформленні товару за основним методом - ціною контракту, та обрано метод визначення митної вартості - резервний. Підставою для прийняття такого рішення стало те, що рівень митної вартості подібних товарів є більшим, а тому встановлено митну вартість товару на рівні - 0,5871 євро за 1кг.

У зв'язку з коригуванням митної вартості товарів, відповідачем було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00281 від 6.09.2015р.

Позивач, посилаючись на те, що оскаржувані рішення та картка відмови прийняті без достатніх правових підстав, без оцінки і аналізу поданих документів, а тому вони є незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016р. адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови в скасуванні рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості №500060001/2015/610150/2 від 6.09.2015р.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від №500060001/2015/00281 від 6.09.2015р.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00281 від 6.09.2015р. Одеською митницею ДФС.

Стягнуто на користь ТОВ «Укртехностоун» (, адреса: 65039, м.Одеса, вул.Фонтанська дор.,16/2, кв.13) за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці ДФС () судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняті Одеською митницею без належної оцінки наданих документів та обґрунтованих підстав.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що 1.04.2014р. між ТОВ «Укртехностоун» (покупець) та Фірмою ANTAN MARBLE, S.L. Іспанія (покупець) укладено Контракт №01/04 за умовами якого продавець виробляє та передає у власність покупця товар, а покупець приймає товар та оплачує його вартість на умовах даного Контракту. У відповідності до п.3.1 контракту, оплата за придбаний товар (партію товару) здійснюється у вигляді, як предоплати, так і з відстроченням платежу на 180 діб з моменту поставки товару покупцю (а.с.28-35). Як визначено в п.1.2 контракту, оплата товару (партії товару) здійснюється на підставі інвойса, що подається продавцем та є невід'ємною частиною контракту.

У п.2.2 контракту визначено, що вартість кожної партії товару, його асортимент та кількість визначаються в інвойсі до контракту на кожну партію товару. Вартість кожної партії товару, що відображена в інвойсі, включає загальну вартість всіх платежів, які повинні бути здійснені на користь продавця як оплата за поставку конкретної партії товару на умовах, передбачених даним контрактом.

На підставі контракту ТОВ «Укртехностоун» придбало у фірми ANTAN MARBLE товар, а саме вироби з мармуру: - сляби мармурові поліровані: Dark Emperador - товщиною 3 cm; Caliza Marbella - товщиною 2 cm; Rojo Alicante -товщиною 3 cm; Crema Marfil - товщиною 3 cm; Emperador Gold - товщиною 2 см, відходи мармурового виробництва - плитка бита. Країна виробництва - Іспанія.

З метою митного оформлення придбаного товару, позивачем 2.09.2015р. подано до ВМО №1 м/п Одеса-порт Одеської митниці ДФС (надалі - митниця) в електронному вигляді митну декларацію за №500060001.2015.016325 та пакет документів, на підтвердження митної вартості товару.

В той же день, митницею направлено на адресу позивача повідомлення про необхідність протягом 10днів (за наявності) подати додаткові документи, а саме: - виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-лист) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом №1 від 3.09.2015р. (а.с.51) позивач надав пояснення щодо витребуваних документів та подав додаткові документи: - експортну декларацію країни відправлення; - сертифікат походження товару; - переклад інвойсу; - прайс-лист виробника; - фото битої плитки.

Не дивлячись на подані первинні документи та додаткові документи, 6.09.2015р. митним органом прийнято рішення за №500060001/2015/610150/2 про коригування митної вартості товару, яким відмовлено в митному оформленні товару за основним методом - ціною Контракту, а обрано метод визначення митної вартості резервний, та встановлено митну вартість товару на рівні - 0,5871євро за 1кг. (а.с.22,23).

Підставою для прийняття митницею такого рішення стало те, що спрацював профіль ризику системи управління ризиками 105-2, щодо можливого заниження митної вартості, а також у зв'язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакування. В цьому рішенні також вказано про відсутність будь-якої інформації щодо способу здійснення оплати товару.

Оскільки прийнято рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, митницею 6.09.2015р. прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00281.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач ставить питання про визнання дій митниці щодо відмови у скасуванні такого рішення неправомірними та просить скасувати рішення про коригуванням митної вартості товару та картку відмови у митному оформленні товарів.

Перевіряючи правомірність дій митниці та правомірність прийняття рішення та картки відмови у митному оформленні товару, підстави за якими позивач пов'язує їх скасування судова колегія виходить з наступного.

За правилами ст.6 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

При здійсненні експортних та імпортних операцій у розрахунках з іноземними контрагентами застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Як визначено Митним кодексом України, митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За правилами ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до ч.1 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну, відповідно до митного режиму імпорту, здійснюються за основним та другорядним методами. Основний метод - це за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Другорядний метод визначається: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 2, 3, 6 ст. 57 МК України передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

В ч.8 ст.57 МК України зазначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано усі необхідні документи, визначені митним законодавством, для підтвердження заявленої митної вартості товару (а.с.26-49, 52-72).

В той же час, судом першої інстанції вірно зазначено, що у відповідності до вимог ч.1 ст.54 МК України, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

У відповідності до ч.2-7 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Якщо документи, визначені в ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) документи.

З матеріалів справи вбачається, що на письмову вимогу митного органу, позивачем, протягом встановленого законодавством строку, були надані пояснення щодо митної вартості товару та документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару за ціною контракту.

Як визначено в ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною Договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Отже, наведені норми митного законодавства свідчать про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

В той же час, митні органи маю визначені законодавством обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Для підтвердження такої митної вартості товару, митний орган має право витребувати у декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Витребувати такі документи, відповідач має право при наявності обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли надані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації

Вказані норми митного законодавства зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Під час з'ясування обставин по справі, судовою колегією встановлено, що позивачем надані усі необхідні документи, у тому числі витребувані, які підтверджують заявлену митну вартість придбаного товару, а тому у митних органів не було обґрунтованих підстав для прийняття оспорюваного рішення щодо коригування митної вартості товару.

Що стосується дії митниці про відмову у скасуванні раніше прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, судова колегія виходить з того, що за правилами ч.8 ст.55 МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

З матеріалів справи вбачається, що супровідним листом від 9.11.2015р., тобто у межах встановленого строку, ТОВ «Укртехностоун» були надані до митниці додаткові документи, що витребовувались митницею, а саме: бухгалтерські документи ТОВ «Укртехностоун», які підтверджують митну вартість спірного вантажу - картка рахунку, квитанції, накладні, а також каталог виробника, довідка про ціну товару з Одеської регіональної ТПП України від 30.10.2015р. (а.с.57-72). Вказані документи свідчать про те, що позивачем був наданий повний пакет документів, при цьому ніяких розбіжностей в них не існувало.

У відповідності до ч.9 ст.55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч.10 ст.55 МК України, якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Оскільки позивачем надані усі необхідні документи для визначенням митної вартості товару, а митним органом не надав обґрунтованої відмови у визначенні митної вартості товару, рішення про коригування заявленої митної вартості товару не скасував, судова колегія вважає, що судом першої інстанції зроблений вірний висновок про протиправність таких дій.

Крім того, рішення митниці про відмову в скасуванні рішення про коригування митної вартості від 6.09.2015р. за №500060001/2015/610150/2 прийняте поза межами строків, встановлених ч.9 ст.55 МК України, що дає підстави для застосування ч.10 ст.55 МК України.

Встановлені судом першої інстанції не були спростовані і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність того, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тобто надані позивачем до митниці документи на підтвердження вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, що свідчить про порушення митним органом передбаченого ст.57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Судова колегія також вважає, що позивачем доведено протиправність дій по відмові в скасуванні рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості від 6.09.2015р. №500060001/2015/610150/2 та винесення рішення про коригування митної вартості товарів від №500060001/2015/00281 від 6.09.2015р., а тому дії визнаються протиправним, а рішення підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00281 від 6.09.2015р., суд зазначає, що вона є похідною від рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/00281 від 6.09.2015р.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196,200,206 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду суд 23 травня 2016р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 вересня 2016р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук