Справа № 802/1184/16-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 вересня 2016 р. Справа № 802/1184/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: Богословського С.В.,

представника відповідача: Рудницького В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Вінницької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

в с т а н о в и в :

10.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Вінницької області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.12.2015 року у справі № 802/3837/15-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Прокуратури Вінницької області, серед іншого, поновлено молодшого радника юстиції ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області з 06 жовтня 2015 року. Рішення суду в частини поновлення ОСОБА_1 на посаді допущено до негайного виконання. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Однак, в порушення ст.ст.14, 256 КАС України, відповідачем рішення суду, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, не виконано, з огляду на що позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому, з урахуванням поданої 12.09.2016 року заяви про уточнення позовних вимог, у відповідності до ст. 236 КЗпП України, просив:

- стягнути з Прокуратури Вінницької області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 грудня 2015 року по 12 вересня 2016 року в розмірі 58331,56 грн.;

- стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги. Просили задовольнити адміністративний позов, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення адміністративного позову, посилався на те, що Прокуратура Вінницької області вважає рішення судів першої та апеляційної інстанцій про поновлення позивача на посаді незаконними, в зв'язку з чим їх було оскаржено до Вищого адміністративного суду України. На даний час остаточне рішення касаційним судом не прийнято. Крім того зауважив, що позивачем невірно обраховано розмір його середньоденної заробітної плати, на підставі якого обраховано заявлену до стягнення суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На думку відповідача, при обрахунку середньоденного заробітку підлягає застосуванню останній абзац п. 4 "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100. Також представник відповідача заперечив щодо стягнення судових витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано відповідного обрахунку таких витрат.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, 13.09.2016 року надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника (а.с. 32).

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні фактичні обставини справи.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.12.2015 року у справі № 802/3837/15-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Прокуратури Вінницької області. Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Вінницької області № 1404к від 05 жовтня 2015 року про звільнення молодшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області. Поновлено молодшого радника юстиції ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області з 06 жовтня 2015 року. Стягнуто з Прокуратури Вінницької області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 06 жовтня 2015 року по 01 грудня 2015 року в сумі 11904 (одинадцять тисяч дев'ятсот чотири гривні) 40 копійок. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Прокуратури Вінницької області та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Прокуратури Вінницької області на користь ОСОБА_1 3031 гривню 60 копійок в якості понесених судових витрат на оплату правової допомоги (а.с. 6-10).

2 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Прокуратури Вінницької області з листом, в якому, серед іншого, просив посилаючись на рішення суду поновити на роботі (а.с. 14).

У відповідь на вищезазначений лист, Прокуратура Вінницької області листом від 02.12.2015 року №05/4-1111-15 повідомила позивача, що виконання рішення суду в частині поновлення на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативно інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області унеможливлено, оскільки наказом Генерального прокурора України №38ш від 15.07.2015 року у структурі та штатному розписі Прокуратури Вінницької області управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Прокуратури Вінницької області, у тому числі посади прокурорів відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації вказаного управління, ліквідовано (а.с. 15).

На підставі виконавчого листа № 802/3837/15-а, виданого 01.12.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. 28.12.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області з 06 жовтня 2015 року та направлено її копію відповідачу для негайного виконання.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2016 року, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 01.12.2015 року у справі № 802/3837/15-а залишено без змін. Рішення набрало законної сили (а.с. 11-13).

16.03.2016 року Головним управлінням Державної казначейської служби у Вінницькій області, як органом на який покладено обов'язок щодо виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів установ, виконано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року в частині стягнення з прокуратури Вінницької області на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 06 жовтня по 01 грудня 2015 року у сумі 11904 грн. 40 коп. (а.с. 14).

Враховуючи тривалий час невиконання судового рішення щодо поновлення на роботі, позивач 10.08.2016 року, в порядку ст. 236 КЗпП України, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Після відкриття провадження у даній справі, Наказом Прокурора Вінницької області від 12.09.2016 року №1156к, на виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 01.12.2015 року по справі №802/3837/15-а, поновлено молодшого радника юстиції ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області з 06 жовтня 2015 року (а.с. 38).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Пунктом 3 частини 1 статті 256 КАС України встановлено, що негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Також, ч. 2,3 ст. 14 КАС України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до положень ч.1,2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

В порушення вищенаведених норм, відповідачем рішення суду в частині поновлення на посаді, що звернуто до негайного виконання 01.12.2015 року, набрало законної сили 27.01.2016 року, не виконувалось до 12.09.2016 року.

Згідно положень статті 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Враховуючи встановлені обставини в даній адміністративній справі та правовий статус відповідача, слід констатувати протиправну бездіяльність органу державної влади, що безумовно суперечить закріпленим засадам діяльності органів прокуратури, визначених в статті 3 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 01.12.2015 р. у справі №802/3837/15-а, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 на дату звільнення з посади прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області становила 297,61 грн.

Суд зауважує, що згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, судом не беруться до уваги заперечення представника відповідача стосовно того, що позивачем невірно обраховано розмір його середньоденної заробітної плати, яка береться за основу під час розрахунку заявленої до стягнення суми середнього заробітку.

Згідно Листів Мінсоцполітики від 09.09.2014 року №10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» та від 20.07.2015 року №10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік», період з 02 грудня 2015 року до 12 вересня 2016 року включає в себе 194 робочих днів. З огляду на що, позивачем допущено арифметичну помилку під час обрахунку кількості робочих днів за цей період.

Зважаючи на викладене, за 194 робочих днів (з 02 грудня 2015 року до 12 вересня 2016 року) належить до сплати ОСОБА_1 середній заробіток в розмірі 57736,34 грн. (297,61 грн. х 194 робочих дні = 57736,34 грн.)

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з Прокуратури Вінницької області на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02 грудня 2015 року по 12 вересня 2016 року в розмірі 58331,56 грн. підлягають частковому задоволенню в сумі 57736,34 грн.

Як зазначає позивач, в зв'язку із зверненням до суду з позовом про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, він поніс витрати на правову допомогу в розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується Договором про надання правової допомоги № 42/16-а від 01.08.2016 року, Додатком №1 до Договору про надання правової допомоги та квитанцією від 01.08.2016 року та квитанцією №42 від 01.08.2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено до відшкодування 4000 грн. сплачених ним згідно квитанції № 42 від 01.08.2016 року в якості оплати правової допомоги адвоката Богословського С.В., із яким 01.08.2016 року укладена відповідна угода про надання правової допомоги №42/16-а.

Вирішуючи питання щодо розподілу цих судових витрат, суд виходить із наступного.

За змістом статті 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Виходячи з положень статті 1 Закону України від 20.12.2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно наявного у матеріалах справи Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 01.08.2016 року, винагорода за надання правової допомоги згідно договору (гонорар) складає 4000 грн. і включає в себе надання юридичних консультацій, підготовка та подання до суду позовної заяви, представництво в суді. Проте суд вважає, що витрати пов'язані із підготовкою адвокатом даного адміністративного позову та його поданням до суду не можуть бути компенсовані в розрізі положень статті 1 Закону № 4191-VI, так як такі дії адвоката не вважаються окремими процесуальними діями поза межами судового засідання.

Із матеріалів справи встановлено, що адвокат Богословський С.В. брав участь удвох судових засіданнях (13.09.2016 року, 20.09.2016 року), загальна тривалість яких згідно відомостей із журналів судових засідань становить приблизно 1 година 30 хвилин.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" з 01.05.2016 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1450 грн. Відповідно 40 відсотків від даного розміру становить 580 грн. (1450х 40%).

Таким чином граничний розмір відшкодування витрат на правову допомогу адвоката має становити 870 грн. (580 грн. х 1 год. 30 хв.). Підсумовуючи викладене, в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань прокуратури Вінницької області необхідно стягнути 870 грн. понесених судових витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 256, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Прокуратури Вінницької області на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 грудня 2015 року по 09 вересня 2016 року, в розмірі 57736 (п'ятдесят сім тисяч сімсот тридцять шість) гривень 34 (тридцять чотири) копійки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прокуратури Вінницької області на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 870,00 (вісімсот сімдесят) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович