Справа № 442/3435/15а,2а/442/114/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Справа № 876/8109/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

19.05.2015 року позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом до Дрогобицької міської ради у зв'язку із ненаданням їм у строки, передбачені законом, відповіді на колективне звернення громадян.

В обґрунтування вимог зазначають, що 28.05.2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради подано колективну заяву (звернення), згідно якої просили уповноважених осіб Дрогобицької міської ради як органу місцевого самоврядування міста Дрогобича повідомити їх у строк, спосіб та порядок, передбачені чинним законодавством України, про ряд зазначених у даній заяві обставин.

Проте зазначають, що відповіді на колективну заяву станом на 17.07.2014 року не отримали, відтак звернулись до Дрогобицького міжрайонного прокурора із скаргою на бездіяльність посадових осіб Дрогобицької міської ради у зв'язку із ненаданням у строки передбачені законом, відповіді на колективне звернення громадян від 27.05.2014 року.

Із відповіді Дрогобицької міжрайонної прокуратури від 24.10.2014 року за № 07/4-888-14 їм повідомлено, що Дрогобицькою міською радою на їхнє колективне звернення (заяву) від 27 травня 2014р. нібито була відіслана відповідь за №3-21/3639 від 10.06.2014р. з приводу питань, що були предметом цієї колективної заяви. Крім цього, повідомлено, що було надіслано Дрогобицькою міською радою ще одну додаткову відповідь за №3-21/5322 від 06.08.2014р. по порушених питаннях у колективному зверненні від 28.05.2014р. До вказаної відповіді Дрогобицькою міжрайонною прокуратурою додано як додаток фотокопії вищезгаданих відповідей із Дрогобицької міської ради.

Однак позивачі звертають увагу суду на те, що в результаті детального ознайомлення із зазначеними документами, жодних відповідей із Дрогобицької міської ради за №3-21/3639 від 10.06.2014р. та №3-21/5322 від 06.08.2014р., про які додано як додаток до відповіді із Дрогобицької міжрайонної прокуратури, ними безпосередньо від Дрогобицької міської ради не отримано у жодний спосіб, а про наявність цих відповідей їм стало відомо лише із вищезгаданої відповіді.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.06.2015 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області у зв'язку із ненаданням позивачам у передбачений законом термін повної та об'єктивної відповіді про результати розгляду колективної заяви громадян ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 від 28 травня 2014р. до Дрогобицької міської ради Львівської області, у зв'язку із ненаданням жодної відповіді щодо результатів розгляду колективної скарги громадян ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 від 08 грудня 2014р. на незаконні дії посадових осіб Дрогобицької міської ради, та у зв'язку із ненаданням жодної відповіді про результати розгляду повторної колективної скарги громадян ОСОБА_4, ОСОБА_1 від 20 березня 2015р. на незаконні дії посадових осіб Дрогобицької міської ради.

Зобов'язано Дрогобицьку міську раду Львівської області надати ОСОБА_4, ОСОБА_1, повну та об'єктивну відповідь на такі наступні питання:

1) на якій підставі 21 червня 2014р. було здійснено виїзд комісії у складі

представників органів місцевого самоврядування міста Дрогобича та відділу Держземагенства міста Дрогобича за місцем розташування єдиного проїзду із АДРЕСА_1 до наших будинковолодінь за № 38/1, № 36/2 та № 36/3 по цій же вулиці, який межує із будинковолодінням ОСОБА_5 за № 38. При цьому вказати склад осіб, які брали участь у комісії із зазначенням їх посад, назву комісії, мету комісії та наслідки її виїзду із одночасним наданням копії процесуального документа, який був складений за наслідками виїзду комісії (копію протоколу, акту чи іншого документа), якщо такий складався;

2) вказати, з яких саме причин та підстав не було повідомлено Дрогобицькою міською радою, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3, як власників будинковолодінь, які користуються спірним проїздом, про запланований виїзд вищезгаданої комісії;

3) з метою можливості розв'язання конфлікту щодо користування єдиним спірним проїздом із АДРЕСА_2, частину якого намагається долучити до своїх земельних ділянок громадянка ОСОБА_5, повідомити про можливість облаштування на цьому тупиковому другорядному (одно смуговому) проїзді роз'їзного майданчика завширшки б і завдовжки 15 метрів на відстані не більше 75 метрів від основної дороги АДРЕСА_1 відповідно до положень пункту 3.11 діючих Державних будівельних норм 360-92, і які дії для цього необхідно вчинити.

Зазначену постанову суду оскаржив відповідач - Дрогобицької міської ради Львівської області, вважаючи, що судом неправильно та неповно досліджено докази та встановлено обставини у справі. Вважає, що судом першої інстанції не встановлено в чому саме полягала бездіяльність Дрогобицької міської ради, та не зазначено чим порушено права позивачів, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.05.2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради подано колективну заяву (звернення), згідно якої просили уповноважених осіб Дрогобицької міської ради як органу місцевого самоврядування міста Дрогобича повідомити їх у строк, спосіб та порядок, передбачені чинним законодавством України, про ряд зазначених у даній заяві обставин.

Станом на момент звернення позивачів до суду відповіді на таку заяву позивачами не отримано.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зокрема зазначив, що в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідач факт надання відповіді позивачу чи правомірність ненадання відповіді при розгляді колективної заяви (звернення) від 28 травня 2014р. до Дрогобицької міської ради Львівської області, згідно якої вони просили уповноважених осіб Дрогобицької міської ради, як органу місцевого самоврядування міста Дрогобича повідомити їх у строк, спосіб та порядок, передбачені чинним законодавством України, про ряд обставин, жодним чином суду не підтвердив.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що на неодноразові письмові звернення позивачів, відповідачем не надано інформації про ряд обставин зазначених у заяві, відтак відповідачем порушено вимоги Закону України «про звернення громадян».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають дійсним обставинам справи, враховуючи наступне.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються .

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Із матеріалів справи вбачається, що 28.05.2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися із колективною заявою (звернення), згідно якої просили уповноважених осіб Дрогобицької міської ради як органу місцевого самоврядування міста Дрогобича повідомити їх у строк, спосіб та порядок, передбачені чинним законодавством України, про ряд зазначених у даній заяві обставин.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачі відповідь на заяву у встановлений законодавством місячний строк не отримали, чого не заперечив відповідач в суді першої ні в суді апеляційній інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки заява відповідачем у встановленому законодавством порядку та у строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян» не розглянута, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та відповідь на таку заяву не надана, що також не спростовується відповідачем, відтак висновок суду першої інстанції про порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» є вірним.

Разом з тим, у відповідності до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є:

1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, проте помилково в резолютивній частині повторно конкретизовані питання з якими звернулись заявники.

На думку колегії суддів вказана умова не є обов'язковою, оскільки рішення суду є обов'язковими до виконання, як для громадян так і для державних установ. Виконання вказаного судового рішення сприятиме повному та всебічному розгляду питань, що висвітлені у відповідному запиті. З врахуванням цієї обставини, резолютивну частину даної постанови слід змінити.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ч. 3 ст. 160 ст. ст. 41, 158-163, 195, 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради Львівської області задовольнити частково.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.06.2015 року по справі № 442/3435/15-а - змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини постанови у наступній редакції: «Зобов'язати Дрогобицьку міську раду Львівської області надати ОСОБА_1, ОСОБА_2 повну та об'єктивну відповідь на колективну заяву (звернення), яка подана до Дрогобицької міської ради Львівської області 28.05.2014 року .

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст

виготовлено 26.09.2016 року.