Справа № 826/2282/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 вересня 2016 року № 826/2282/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Качура І.А. Данилишин В.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Національної поліції України, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві №6, Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону, Головного управління Національної поліції у м. Києві

провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві №6, Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону, Національної поліції України, третя особа: Подільське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення від 17.12.2015 №6 щодо висновку в атестаційному листі "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність"; визнання протиправним та скасування рішення від 14.01.2016 за результатом розгляду скарги позивача; визнання протиправним та скасування наказу від 29.01.2016 №63 о/с в частині звільнення зі служби позивача; поновлення на посаді начальника відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві; стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що він набрав достатню кількість балів за результатом тестування загальних навичок та професійних знань, відповідно до висновку прямого начальника - займаній посаді відповідає. З огляду на викладене, на думку позивача, оскаржувані рішення (висновки) є необґрунтованими та протиправними.

Представники відповідачів заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що при прийнятті оскаржуваних рішень вони діяли відповідно до Закону України "Про Національну поліцію".

В судове засідання представники Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві №6, Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового вирішення справи.

Представник Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві клопотав про вирішення справи без його участі.

У зв'язку з викладеним, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, судом ухвалено про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

В подальшому за наслідками проведеної атестації відносно позивача атестаційною комісією Головного управління Національної поліції у м. Києві № 6 прийнято рішення, оформлене протоколом від 17.12.2015 що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

За результатом розгляду апеляційної скарги позивача на рішення від 17.12.2015 Апеляційною атестаційною комісією Північного регіону прийнято рішення оформлене протоколом від 14.01.2016 про відхилення скарги.

Наказом від 29.01.2016 №63 о/с відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" позивача звільнено зі служби в поліції згідно п. 5 (через службову невідповідність).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 1 Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частина перша статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", якій кореспондує пункт 3 розділу І Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція) атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Прийняття рішення про проведення атестування поліцейських з інших підстав, ніж зазначені у ч. 2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію", не передбачено.

Відповідно до частин третьої - п'ятої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Отже, проведення атестації поліцейського можливе виключно у випадках визначених нормами Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкції, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Метою проведення атестації із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей та за наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді. При цьому мають значення фактичні обставини, що мали місце і передували проведенню атестування та звільненню особи через службову невідповідність.

В атестаційному листі позивача відсутні посилання на те, що атестування проводиться у зв'язку з наявністю підстав (передумов) для вирішення питання про призначення позивача на вищу посаду, заміщення якої здійснюється без проведення конкурсу чи для вирішення питання про його переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З матеріалів справи вбачається, що наказом від 07.11.2015 №9 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" позивача призначено в порядку переатетсування на посаду начальника відділу Подільського управління поліції, присвоївши спеціальне звання "підполковник поліції".

Відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до схеми співвідношення спеціальних звань.

Отже, застосування процедури атестування щодо кандидатів на посаду поліцейського, у тому числі тих, які приймаються на службу в поліції відповідно до п. 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", не передбачено.

Відповідачами не наведено наявності підстав, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" для проведення атестації позивача. Також, не надано доказів, які б підтверджували, що щодо позивача виявлено ознаки службової невідповідності.

Наказом Міністра внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 затверджена Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських (далі - Інструкція).

Згідно з статтею 1 Інструкції, вона розроблена відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", і визначає порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно до статей 4 та 5 Інструкції рішення про проведення атестування та про строки, у які проводиться атестування, приймає Голова Національної поліції України, керівники органів поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими актами законодавства України призначаються на посади їх наказами. Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 15 грудня 2015 року № 11 прийнято рішення про створення атестаційних комісій Головного управління Національної поліції у м. Києві, яким створено 8 атестаційних комісій та затверджено їх персональний склад.

Склад Атестаційної комісії №6 затверджено наказом від 30.12.2015 №11, відповідно до якого до складу атестаційної комісії №6 входили: голова комісії - ОСОБА_7., члени комісії: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, секретар ОСОБА_9

Відповідно до п. 14 розділу IV Інструкції засідання атестаційної комісії вважається правомочним за умови участі в її роботі не менше половини від її складу.

Зі змісту протоколу від 17.12.2015 вбачається, що присутніми на засіданні атестаційної комісії були голова комісії ОСОБА_7., члени комісії ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, секретар комісії ОСОБА_9

Враховуючи, що на засіданні комісії 17.12.2015 присутні три із визначених шести членів комісії, тобто половина, отже комісія відповідно до п. 14 розділу IV Інструкції вважається правомочною.

Згідно з Інструкцією атестування поліцейських проводиться у два етапи: тестування та співбесіда.

Порядок організації, підготовки, проведення тестування зазначений у розділі V Інструкції.

Відповідно до пункту 1 цього розділу тестування проводиться з метою об'єктивного і неупередженого з'ясування спроможності поліцейських за своїми професійними та особистісними якостями виконувати службові обов'язки на посадах в апараті Національної поліції України чи органах поліції.

Пунктом 10 розділу IV Інструкції передбачено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Пункт 15 розділу IV Інструкції встановлює, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії:

1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності;

3) рівень теоретичних знань та професійних якостей;

4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;

5) наявність заохочень;

6) наявність дисциплінарних стягнень;

7) результати тестування;

8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно пунктів 17-20 розділу IV Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Отже, висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

З атестаційного листа позивача вбачається, що останній охарактеризований безпосереднім керівником, як такий, що займаній посаді відповідає, дисциплінарних стягнень за період служби не має; за результатами тестування: застосування загальних навичок 32 бали; професійне тестування 41 бал. Всього за результатами тестування позивач набрав 63 бали, тобто пройшов мінімальний бар'єр, передбачений пунктом 10 розділу IV Інструкції.

За рішенням атестаційної комісії, як визначено пунктом 12 розділу IV Інструкції, поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

В атестаційному листі позивача не зазначено мотивів прийняття оскаржуваного рішення.

Крім того, відповідачами не надано доказів наявності недоліків в роботі позивача, оскільки відповідно до матеріалів справи до дисциплінарної відповідальності не притягувався та характеризується позитивно.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він проходив атестацію 17.12.2015 відразу за позивачем. Під час проведення атестування позивача із залу проведення атестації виходив член атестаційної комісії ОСОБА_9, який був відсутній 2-3 хвилини, потім повернувся до місця проведення атестації. Вказав, що члени комісії не задавали питань пов'язаних з виконанням службових обов'язків. Крім того, свідок пояснив, що йому потім стало відомо, що голова атестаційної комісії №6 ОСОБА_7 у минулому перебував у розшуку та був затриманий по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення. Свідок пояснив, що щодо нього атестаційною комісією було прийнято рішення про невідповідність займаній посаді, проте таке рішення скасовано Апеляційною комісією Північного регіону.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона була членом атестаційної комісії №6, атестацію було проведено відповідно до вимог Інструкції. Оскільки після проведення атестації пройшов значний час, вона точно не пам'ятає обставини проведення атестації позивача та запитання які йому ставилисью Проте вказує, що загалом під час атестації комісією задавались питання на визначення рівня знань нормативно правової бази. Вкзаує, що наскільки вона пам'ятає позивачу задавались питання на знання відомчих наказів та щодо регулювання несанкціонованої торгівлі на Житньому ринку. При цьому, пропозицій щодо внесення змін до законодавчої бази з питання регулювання несанкціонованої торгівлі позивач не надав, отже хоча й він набрав достатньо високий бал на тестуванні, проте не відповів на запитання. Тому й було прийнято рішення про невідповідність його займаній посаді. Крім того, свідок пояснила, що функціональні обов'язки, в даному випадку за посадою позивача, їй та іншим членам комісії були невідомі, знання нормативно-правової бази, з урахуванням функціональних обов'язків за посадою не перевірялись.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що за фахом він інженер, працює в поліції з липня 2015 року. Вказує, ща рішення про невідповідність позивача займаній посаді було прийнято, оскільки він не відповів на всі запитання атестаційної комісії. Він задавав усім особам, які проходили атестацію питання щодо відмінності застосування різних спецзасобів. Якщо особа не могла відповісти, то він приходив до висновку про невідповідність займаній посаді. На скільки він пам'ятає позивач не відповів на запитання як він бачить реформу поліції. Свідок також зазначив, що в середньому проводили атестацію 20 осіб в день. Під час атестації він зал, де проводилась атестація не покидав, протоколи підписував власноруч.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона була членом атестаційної комісії №6, позивача візуально пам'ятає, але погано, оскільки атестацію проходила велика кількість людей. Протоколи підписувались в день проведення атестації. Мотиви прийняття рішення про невідповідність займаної посади позивачем вона не пам'ятає.

Зі свідчень наданих опитаними свідками вбачається, що комісія фактично не оцінювала здібності позивача на можливість здійснення повноважень за конкретною посадою. Крім того, членами комісії не були взяті до уваги склад обов'язків та вимоги, яким особа має відповіжати за конкретною посадою. А тому, комісія не могла об'єктивно дійти висновку щодо відповідності чи невідповідності позивача зайнаній ним посаді.

З огляду на викладене, а також інші матеріали атестування, зокрема висновки безпосереднього керівника про відповідність посаді та результати проходження тестування вбачається що оскаржуване рішення (висновок) Атестаційної комісії №6 щодо невідповідності позивача займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом від 17 грудня 2015 року, прийняте без повного врахування обставин, за встановленими Інструкцією критеріями, щодо: професійних якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки позивача, висновок не підтверджується належними доказами, а тому є необґрунтованим.

В подальшому Апеляційною атестаційною комісією Північного регіону апеляційна скарга позивача на висновок Атестаційної комісії №6 відхилена через низький рівень знання позивачем нормативно-правової бази, низький рівень мотивації, абсолютною відсутністю здатності до змін. А також за ще одної підстави: «людина "системи" не бачить різниці між системами міліції та поліції, крім як наявність матеріального забезпечення».

Проте, висновок щодо низького рівня знання нормативно-правової бази спростовується наявними результатами тестування.

Враховуючи, в матеріалах справи наявна довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" відповідно до якої установлено, що вартість майна (майнових прав), указаного (вказаних) позивачем у декларації про майно за 2014 рік, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру набутого (набутих) останнім за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 -10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" відповідає наявній податковій інформації про доходи отримані позивачем із законних джерел.

Позивач має статус учасника бойових дій (АТО), неодноразово заохочувався під час проходження служби у міліції, не має не погашених стягнень.

З огляду на викладене, представниками Атестаційної комісії №6 та Апеляційної атестаційної комісії північного регіону не подано жодних належних та допустимих доказів обґрунтованості прийнятих рішень. Водночас, матеріали справи свідчать про прийняття останніх без врахуванням всіх обставин, без дотримання критерію об'єктивності та обґрунтованості.

Крім того, матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 був оголошений у розшук Деснянським управлінням поліції ГУ Національної поліції у м. Києві та затриманий дільничним інспектором Деснянського управлінням поліції ГУ Національної поліції у м. Києві. В подальшому, ОСОБА_7 вироком Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2015 був звільнений від кримінальної відповідальності за п. "е" ст. 1 Закону України "Про амністію".

Відповідно до п. 11 ст. 51 Закону України "Про Національну поліцію" член поліцейської комісії повинен бути відведений, якщо є інформація про конфлікт інтересів або обставини, що викликають сумнів у його безсторонності. Якщо такі обставини існують, член поліцейської комісії повинен заявити самовідвід. Із тих самих підстав відвід члену комісії можуть заявити особи, щодо яких або за зверненням яких поліцейська комісія може прийняти рішення.

Враховуючи, зазначені обставини, суд вважає сумнівною можливість участі такої особи у складі комісії через невирішене питання щодо наявності у останнього конфлікту інтересів та відсутності сумніву у його безсторонності.

Відповідно, враховуючи, що атестацію позивача проведено за відсутності підстав визначених Законом України "Про Національну поліцію", необґрунтованість оскарженого рішень атестаційної комісії та апеляційної атестаційної комісії, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними оскаржуваних рішень Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві №6 оформлене протоколом від 17.12.2015 із зазначенням в розділі 4 "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа ОСОБА_1, а саме: " 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" та рішення Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону? що оформлене 14.01.2016 із зазначеного в розділі 5 "Висновок апеляційної атестаційної комісії" атестаційного листа, а саме: "відхилити скаргу" та наявність підстав для їх скасування.

Оскільки наказ від 18.04.2016 №243 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", прийнято на підставі зазначеного вище висновку атестаційної комісії, є похідним від нього та фактично лише формалізує його зміст, тому встановлена протиправність такого висновку зумовлює необхідність його скасування.

За приписами ч. 1, 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Протиправність наказу від 29.01.2016 №63 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" прямо вказує на наявність правових підстав для поновлення позивача на попередньо займаній посаді начальника відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

З матеріалів справи вбачається, що заробітна плата позивача становила 8 413,92 грн. за місяць (271,41 грн в день). Період вимушеного прогулу позивача становить 29.01.2016 по 07.09.2016 , що становить 222 дня, отже позивачу належить до виплати за вказаний період 60 253,02 грн.

Відповідно до п. 2,3 ч. 1 ст. 256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно, присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді начальника відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та стягнення з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь позивача середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць, що становить 8 413,92 грн. підлягає негайному виконанню.

Згідно приписів ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити позов.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві №6 від 17.12.2015 №6 щодо висновку в атестаційному листі ОСОБА_1 "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону від 14.01.2016 за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві №6 від 17.12.2015 №6 щодо висновку в атестаційному листі ОСОБА_1 "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

4. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 29.01.2016 №63 о/с в частині звільнення зі служби ОСОБА_1.

5. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

6. Стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу в сумі 60 253 (шістдесят тисяч двісті п'ятдесят три) грн. 02 грн.

7. Звернути до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та стягнення з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що становить 8 413 грн. (вісім тисяч чотириста тринадцять) 92 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

В.М. Данилишин