Справа № 813/6075/15
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року справа № 813/6075/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Львівської міської ради, треті особи - ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові Проекти", Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Прем'єр - Круїз», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішень, державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління державної реєстрації Львівської міської ради, треті особи - ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові Проекти", Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Прем'єр - Круїз», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішень, державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Як убачається з позовної заяви, позивач просить визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_7 про держану реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 17099155 від 11.11.2014 09:43:25, Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Львівська область.

06.06.2016 ОСОБА_1 на адресу суду подала (вх. № 14251) заяву про зміну позовних вимог, згідно з якою просить визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_7 про держану реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу індексний номер: 62948 від 18.01.2013, 10:37:53, Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Львівська область; визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_7 про держану реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 467372 від 20.02.2013, 11:26:54, Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Львівська область; визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_8, про держану реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 10504495 від 31.01.2014, 09:23:44, Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Львівська область; визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_7 про держану реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 17099155 від 11.11.2014, 09:43:25, Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Львівська область.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_7. 04.08.2010 року на підставі договору купівлі - продажу Р № 4975 від 03.08.2010 року за гр. ОСОБА_6 було зареєстровано право власності на нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 загальною площею 53, 2 кв.м., житловою площею 37, 9 кв.м. У 2012 році було здійснено реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок частини площі горища. 13.08.2012 року зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 0, 05.10.2012 року зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ 2 з реконструкції квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок частини площі горища. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2013 року у справі № 2а- 10705/12/1370, яка була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 року, позовні вимоги задоволені. Визнано протиправною та скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 0, зареєстрована інспекцією ДАБК у Львівській області 13.08.2012 року. Визнано протиправною та скасовано реєстрація Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ 2, зареєстрована інспекцією ДАБК у Львівській області 05.10.2012 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.03.2014 року (К/800/3910/14) касаційні скарги інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області та ОСОБА_6 залишено без задоволення. Зазначають, що початкова площа квартири № 10 становила 53, 2 кв.м., а збільшилася до 83.1 кв.м., за рахунок спільного майна багатоквартирного будинку. Вказують, на те, що рішення державного реєстратора порушують права позивача, а відтак просить їх скасувати.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку процесуального правонаступництва Львівське міське управління юстиції замінено на правонаступника Управління державної реєстрації Львівської міської ради.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та з урахування заяви про зміну позовних вимог до позовної заяви, просить позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Представник третьої особи, товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Проекти" надав суду письмові заперечення на позов, у яких зазначив, що згідно положень п.52 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року відповідачу були надані усі документи необхідні для проведення оскаржуваної реєстраційної дії, а відтак твердження позивача щодо відсутності у відповідача права на проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 не відповідають дійсності. Зазначають що реєстрація права власності ТОВ «Нові Проекти» здійснювалася у відповідності до вимог пункту 52 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року, але в той час як подання декларації про введення в експлуатацію передбачене п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою КМУ № 868 від 17.10.2013 року. Просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині скасування рішення державного реєстратора ОСОБА_7 про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 17099155 від 11.11.2014 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3, представник третьої особи ОСОБА_6, проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позові.

Інші треті особи в судове засідання не з'явились, причин не прибуття не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 03.08.2010 року між громадянином ОСОБА_9 та громадянином ОСОБА_6 було укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1. (Т1, а.с 177 -179).

Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 04.08.2010 року було зареєстровано квартиру по АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 на підставі купівлі - продажу № 4975 від 03.08.2010 року, посвідчений Якимів Н.Б., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. (Т1, а.с. 180).

13.08.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 0, а 05.10.2012 р. зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації реєстраційний номер ЛВ 2)АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок частини площі горища, загальною площею 83, 10 кв.м.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2012 року по справі № 2а- 10705/12/1370 визнано протиправною та скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт № ЛВ0, зареєстровану інспекцією ДАБК у Львівській області 13.08.2012р., визнано протиправною та скасовано реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ2, зареєстровану інспекцією ДАБК у Львівській області 05.10.2012р.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду 28.11.2013 року апеляційні скарги інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області та ОСОБА_6 залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2013 року у справі № 2а- 10705/12/1370 без змін. Рішення по вказаній справі набрало законної сили.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.03.2014 року касаційні скарги інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області та ОСОБА_6 залишено без задоволення. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2013 року по справі № 2а- 10705/12/1370 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду 28.11.2013 року залишено без змін.

Судом у порядку ст. ст.69, 71 КАС України витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою прийняття спірних рішень.

Дослідженням письмових доказів наданих відповідачем встановлено.

14.01.2013 року представником третьої особи ОСОБА_3, подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відповідним переліком документів.

Разом із заявою було подано ряд документів, серед яких: договір купівлі - продажу квартири, витяг про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія технічного паспорта на квартиру, декларація про готовність об'єкта до експлуатації на реконструйовану квартиру, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, довіреність, яка видана 24.11.2011 року, копія паспорта, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, квитанція про сплату державного мита, квитанція про сплату за надання інформації, заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Як свідчить витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) індексний номер: 62948 від 18.01.2013 року 10:37:53. за ОСОБА_6 Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 64485, виданий 18.01.2013 року, видавник державний реєстратор ОСОБА_7 (Т1, а.с. 94).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.01.2013 року власником кварти є ОСОБА_6 .(Т1, а.с. 95).

Згідно протоколу № 07/02-13 від 07.02.2013 загальних зборів учасників ТзОВ «Туристична компанія «Прем'єр Круїз» засновники домовилися про збільшення статутного капіталу товариства, за рахунок додаткових внесків ОСОБА_6, внесення до статутного капіталу ТзОВ «Туристична компанія «Прем'єр Круїз» належне йому на праві приватної власності нерухоме майно - квартиру, загальною площею 83, 1 кв.м, житловою площею 48, 3 кв.м, за адресою АДРЕСА_1. (Т1, а.с. 96).

На виконання цього рішення між ОСОБА_6 і директором ТОВ «Туристична компанія «Прем'єр Круїз» складено і підписано Акт прийому передачі внеску, відповідно до якого, учасником передано, а директором ТОВ «Туристична компанія «Прем'єр Круїз» ОСОБА_3, прийнято у власність майно, а саме: нерухоме майно (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1) квартиру, загальною площею 83, 1 кв.м., житловою площею -48, 3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1. (Т1, а.с.96).

14.02.2013 року уповноваженою особою ОСОБА_3, подано заяву до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. До заяви додано пакет документів.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_7 20.02.2013 року винесено Рішення № 467372 про державну реєстрацію права власності, розмір частки 1 на квартиру, що розташована АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія Прем'єр Круїз» (Т1, а.с. 114).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.02.2013 року власником кварти є ТОВ «Туристична компанія «Прем'єр Круїз».(Т1, а.с. 149).

09.01.2014 року ОСОБА_5, який на той час був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Прем'єр Круїз», подав загальним зборам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія Прем'єр Круїз» нотаріально завірену заяву про свій вихід із складу учасників товариства та зазначив, що немає ніяких претензій, в тому числі майнових, моральних та матеріальних та жодних інших претензій ні до товариства ні до його учасників. (Т1, а.с. 150).

Згідно протоколу № 20/01-14 від 20.01.2014 загальних зборів учасників ТзОВ «Туристична компанія Туристична компанія «Премєр Круїз» було прийнято рішення про виключення зі складу учасників ТОВ «Туристична компанія «Прем'єр Круїз» ОСОБА_5 та повернути йому вартість частини майна у статутному капіталі (110 000, 00 грн., що становить 26, 19 % статутного капіталу) у натуральній та грошовій формі, а саме передано у власність ОСОБА_5, квартиру АДРЕСА_1. (Т1, а.с. 151-152).

На виконання цього рішення між ОСОБА_5 і директором ТОВ «Туристична Компанія «Прем'єр Круїз» складено і підписано Акт прийому передачі внеску, відповідно до якого, товариством передано, а ОСОБА_5 прийнято у власність майно, а саме: нерухоме майно (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1) квартиру, загальною площею 83, 1 кв.м., житловою площею -48, 3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1. (Т1, а.с. 153).

28.01.2014 року третьою особою ОСОБА_5, подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Як свідчить витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 10504495 від 31.01.2014 року 09:23:44 за ОСОБА_5. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 17122687, виданий 31.01.2014 року, видавник Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції (Т1, а.с.129).

Згідно протоколу № 13/10-14 від 13.10.2014 загальних зборів учасників(засновників) ТзОВ «Компанія - «Нові Проекти» було прийнято рішення про створення у м. Львові товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Проекти» та визначити статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Проекти» у розмірі 115 000, 00 грн., внесок ОСОБА_5 у розмірі 109 250, 00 грн., що становить 95% статутного капіталу, здійснити у спосіб передачі до статутного капіталу ТзОВ «Компанія «Нові Проекти» належне йому на праві приватної власності нерухоме майно - квартиру, загальною площею 83, 1 кв.м., житловою площею - 48, 3 кв.м., за адресою АДРЕСА_1. (Т1, а.с. 133).

На виконання цього рішення було складено акт приймання - передачі нерухомого майна квартири, загальною площею 83, 1 кв.м., житловою площею - 48,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, загальна вартість становить 109 250, 00 грн., яким учасником ОСОБА_5, передано, а директором ТОВ «Компанія - «Нові Проекти» ОСОБА_5, прийнято у власність майно.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_7 11.11.2014 року винесено Рішення № 17099155 про державну реєстрацію права власності, розмір частки 1/1 на квартиру, що розташована АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові Проекти» (Т1, а.с. 136).

Вважаючи рішення відповідача протиправними та таким, що підлягають скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Орган державної реєстрації прав, зокрема, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації (пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

У силу частини першої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина друга статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною 4 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

На виконання положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень у редакції, який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Порядок №868), та який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Так, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком (пункт 36 Порядку №868).

Згідно з пунктом 37 Порядку №868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

У свою чергу, приписами пункту 52 Порядку №868 передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва у зв'язку з передачею нерухомого майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає акт приймання-передачі об'єкта нерухомого майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна.

За твердженнями позивача, викладеними у позовній заяві, відповідачем під час прийняття оскаржуваних рішень не взято до уваги того факту, що Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2013 року по справі № 2а- 10705/12/1370 визнано протиправною та скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт № ЛВ0, зареєстровану інспекцією ДАБК у Львівській області 13.08.2012р., та визнано протиправною та скасовано реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ2, зареєстровану інспекцією ДАБК у Львівській області 05.10.2012р.

Згідно з п. 6 Порядку №868 відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах поданих для державної реєстрації прав несе заявник.

Як вбачається із матеріалів справи, уповноваженою особою ОСОБА_3 при зверненні 14.01.2013 року до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру, було подано зокрема і декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ2, видану 05.10.2012 року інспекцією ДАБК у Львівській області. Дана декларація була використана державним реєстратором при первинній реєстрації, а саме 18.01.2013 року та на момент проведення реєстрації права власності була чинною. Всі інші рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень були прийняті на підставі свідоцтв про право власності не нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону, що передбачено п. 37 Порядку № 868.

Таким чином, виходячи із заявлених предмету та підстав позову, а саме: визнання протиправними та скасування рішень про держану реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу індексний номер: 62948 від 18.01.2013, 10:37:53, рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 467372 від 20.02.2013, 11:26:54); рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 10504495 від 31.01.2014, 09:23:44; рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 17099155 від 11.11.2014, 09:43:25, суд дійшов до висновку, що відповідачем виконано покладені на нього викладеними положеннями законодавства, яке діяло станом на момент виникнення спірних правовідносин, обов'язку щодо прийняття і перевірки документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, а також встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень, тощо.

Суд звертає увагу на те, що позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки скасування рішень державного реєстратора ОСОБА_7 Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, не відновлює його прав та інтересів, які, на думку позивача, порушені через скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт № ЛВ0, зареєстрованої інспекцією ДАБК у Львівській області 13.08.2012р., та скасування реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЛВ2, зареєстровані інспекцією ДАБК у Львівській області 05.10.2012р.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Системний аналіз вищевказаних норма права дає підстави стверджувати, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, у даній адміністративній справі насамперед підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача (внаслідок прийняття оскаржуваних рішень).

Аналогічна позиція підтверджується і змістом окремих рішень Конституційного Суду України, зокрема, рішення № 6-рп/1997 від 25 листопада 1997 року за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України та рішення № 9-рп/1997 від 25 грудня 1997 року за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення статтей 55, 64, 124 Конституції України. Зі змісту вказаних рішень Конституційного Суду України випливає, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України після встановлення права на оскарження рішення суб'єкта владних повноважень перевіряється законність оскаржуваного рішення.

У даному випадку позивач оспорює рішення відповідача, які є правовими актами індивідуальної дії, зокрема визначають право власності конкретної особи, а саме ОСОБА_6, Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Прем'єр - Круїз», ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові Проекти» на квартиру. Такі правові акти породжують права та обов'язки тільки тих суб'єктів, яким його адресовано.

Таким чином, відсутність у позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваними рішеннями відповідача не породжує для останнього і права на захист.

Висновок щодо застосування зазначених норм у такий спосіб, викладено у постанові Верховного Суду України від 24.02.2015 року за №21-34а15, а тому враховується судом при вирішенні даного спору, у відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 244-2 КАС України. При цьому, суд не знайшов підстав для відступлення від зазначеної правової позиції.

Отже, враховуючи те, що позивач оскаржує рішення про реєстрацію права власності на квартиру, яка належить третій особі, не подавши при цьому, жодних доказів порушення саме оскаржуваним рішенням реєстратора її прав або законних інтересів, суд дійшов висновку про відсутність порушень відповідачем суб'єктивних прав позивача, а отже і відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки сукупність вищенаведених встановлених судом обставин підтверджено належними та допустимими доказами, це дає суду підстави визнати позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору не належить стягувати.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови складено та підписано 26.09.2016 року.