Справа № 159/3114/16-а
Суддя: Агеєва Є. О.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3114/16-а
Провадження № 2-а/159/79/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Ковель

Ковельський містькрайонний суд Волинської області

під головуванням судді АГЕЄВОЇ Є.О.,

за участю секретаря - КЛЕВЕЦЬКОЇ О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі справу за позовом ОСОБА_3 до Ковельської міської ради про визнання недійсним рішення ради та зобов»язання вчинити дії -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася в суд з адміністративним позовом до Ковельської міської ради про визнання недійсним рішення Ковельської міської ради №12/65 від 28.07.2016 року «Про резервування земельної ділянки та відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.. Глібова» В обгрунтування заявлених позовних вимог вказує, що у квітні 2016 року вона звернулася до відповідача з заявою про надання дозволу на складання проекту земелеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки площею 1000 кв.м. по вул.. Глібова в м. Ковелі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Рішення по вище згаданій заяві позивача було прийнято відповідачем лише 28.07.2016 року на пленарному засіданні сесії Ковельської міської ради і таким рішенням позивачу було відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність. Таку відмову відповідач мотивував резервуванням згаданої земельної ділянки для надання учасникам АТО, - згідно цього ж рішення міської ради. Вважає таке рішення відповідача незаконним і таким, що суперечить нормам Конституції України, Законам України та Земельному Кодексу України, оскільки, статтею 118 ЗК України визначено порядок реалізації громадянами права на безплатну приватизацію земельних ділянок та встановлено вичерпний перелік підстав, з яких може бути відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою. Вказує, що наведені відповідачем в оскаржуваному рішенні підстави для відмови у задоволенні його заяви про надання дозволу на складання проекту землеустрою не передбачені вище згаданими нормами закону, крім того, зазначає, що резервування спірної земельної ділянки для потреб учасників АТО відповідач проводив одночасно з розглядом вище згаданої його заяви, а до вказаного періоду міська рада не проявляла будь-якого інтересу до такої земельної ділянки. Просить визнати недійсним та скасувати рішення Ковельської міської ради 12/65 від 28.07.2016 року та зобов»язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на складання проекту землеустрою на пленарному засіданні сесії міської ради.

Позивач у судове засідання не з»явилася, зазначивши в адміністративному позові прохання про розгляд справи у її відсутності та за участю представника.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданніуточнив адресу спірної земельної ділянки: м. Ковель, вул.. Глібова, 24. Поданий ОСОБА_3 дміністративний позов підтримує повністю з підстав, що вище викладені та просить його задовольнити.

Представник відповідача - Ковельської міської ради - ОСОБА_2 не визнав заявлених ОСОБА_3 позовних вимог з підстав, зазначених у запереченні. Пояснив, що підставою для прийняття відповідачем оспорюваного рішення стало одночасне резервування цієї ж земельної ділянки для потреб учасників АТО. Приймаючи таке рішення відповідач виходив з існуючої необхідності забезпечення учасників АТО земельними ділянками і того, що попередньо прийняте відповідачем рішення про резервування усіх вільних земельних ділянок міста для таких потреб учасників АТО було скасоване апеляційним адміністративним судом як незаконне і на час прийняття оспорюваного рішення та на даний час таке резервування ділянок відсутнє. Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази у справі, задовольняє частково адміністративний позов виходячи з наступного.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Організація та діяльність органів місцевого самоврядування регулюється ЗакономУкраїни «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ненормативні правові акти органів місцевого самоврядування правозастосовного та юрисдикційного змісту приймаються на основі Конституції і законів України, а самі ці органи, як носії публічної влади є відповідальними за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Конституції України.

З аналізу вказаних конституційних положень убачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, ні Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ні в Земельному кодексі України не міститься норма, яка б надавала можливість органам місцевого самоврядування встановлювати обмеження щодо реалізації законних прав, в тому числі, права власності на земельну ділянку.

Таким чином, рішення органу місцевого самоврядування не можуть скасовувати чи обмежувати права громадян, які надані Конституцією України та чинним законодавством України, зокрема, і право власності на землю.

Отже, приймаючи рішення №12/65 від 28.07.2016 року в частині резервування земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд для надання учасникам АТО (пункт перший оспорюваного рішення), Ковельська міська рада перевищила свої повноваження.

Щодо правомірності оспорюваного рішення відповідача в частині його другого пункту, згідно якого позивачу було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 40 Земельною кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевою самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Згідно ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилою будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального, дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Абзацом першим частини 7 статті 118 ЗК України, в редакції чинній на час звернення позивача зі згаданим клопотанням, передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дана норма містить вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як убачається з письмової заяви позивача від 14.04.2016 року та доданих до заяви додатків, зокрема, плану-схеми земельної ділянки, що пропонується у власність, ОСОБА_3 таку заяву було подано з дотриманням вимог ч.6 ст.118 ЗК України.

Як убачається з п.2 рішення Ковельської міської ради від 28.07.2016 року №12/65, підстава відмови позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не зазначена взагалі, однак, як убачається з письмових заперечень сторони відповідача, такою підставою стало одночасне резервування Ковельською міською радою цієї ж земельної ділянки для потреб учасників АТО - про що вказано в п.1 оспорюваного рішення. Дані обставини підтвердив у судовому засіданні і представник сторони відповідача.

Однак, як встановлено вище, така підстава відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки не має відношення до переліку обставин, передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України, які впливають на невідповідність місця розташування земельної ділянки, а, відтак, не може бути підставою для відмови позивачу в задоволенні вище згаданої заяви (оскільки така підстава не охоплюється ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Сторона відповідача, заперечуючи проти позову, не довела та не надала суду будь-яких доказів правомірності свого рішення, яке оспорюється позивачем, тоді як незаконність такого рішення відповідача встановлена судом на підставі зазначених вище доказів.

Із урахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання недійсним та скасування рішення Ковельської міської ради Волинської області від 28 липня 2016 року №12/65 «Про резервування земельної ділянки та відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по Глібова, згідно якого було зарезервовано земельну ділянку орієнтовною площею 1000 вк.м. по Глібова в м. Ковелі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд для надання учасникам АТО та відмовлено ОСОБА_3 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м. по вул.. Глібова, 24 в м. Ковелі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель Ковельської міської ради, не наданих у власність чи користування.

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_3 в частині зобов»язання відповідача розглянути на пленарному засіданні сесії Ковельської міської ради його заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку не підлягає до задоволення з тих підстав, що визнання недійсним та скасування в судовому порядку рішення міської ради за результатами розгляду заяви позивача є безумовною підставою для розгляду такої заяви відповідачем з дотримання вимог закону і лише у випадку не проведення відповідачем такого розгляду заяви позивача у визначений ч.7 ст.118 ЗК України місячний строк (у даному випадку такий строк слід обраховувати з дня наступного після набрання рішенням у даній справі законної сили), у позивача виникає право на оскарження дій чи бездіяльності відповідача. На даний час така бездіяльність Ковельської міської ради судом не встановлена.

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати в сумі 551, 20 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.14 Конституції України, ст.ст. 7-12, 71, 72, 94, 158-163, 167 КАС України, ст.ст.12,40,116,118,122 ЗК України, ст.ст.26,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення Ковельської міської ради Волинської області від 28 липня 2016 року №12/65 «Про резервування земельної ділянки та відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Глібова» в частині резервування земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м. по вулиці Глібова, 24 в м.Ковелі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд для надання учасникам АТО та в частині відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на складання проекту земелеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м. по вулиці Глібова, 24 в м.Ковелі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель Ковельської міської ради, не наданих у власність чи користування.

У решті позову - відмовити.

Стягнути з Ковельської міської ради Волинської області на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 551 (п»ятсот п»ятдесят однієї) гривні 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

ГоловуючаОСОБА_4