Справа № 804/9194/15
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2016 рокусправа № 804/9194/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року по справі

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська), в якому просить визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем 09.07.2015 року податкове повідомлення - рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 4 271,02 грн., з яких за основним платежем в розмірі 3 416,82 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 854,20 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2015 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 182,70 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 17.06.2015 року по 19.06.2015 року ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «ВЕРІН КОМПАНІ» за лютий 2015 року, за результатами якої складено акт № 2421/17/НОМЕР_2 від 26.06.2015 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи п.180.1 ст.180, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1 ст.198, п.198.2, п.198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість за лютий 2015 року на загальну суму 3 416,82 грн.

Висновки податкового органу про недійсність даних у податковій звітності позивача ґрунтуються на отриманому від ДПІ у Печерському районі м. Києва акті щодо неможливості проведення зустрічної звірки контрагента позивача ТОВ «ВЕРІН КОМПАНІ» №11042/7/04-65-22-03-18 від 09.06.2015 року та перевірки реальності здійснення ним фінансово-господарської діяльності.

На підставі акту перевірки відповідачем 09.07.2015 року винесено податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 4 271,02грн., з яких за основним платежем в розмірі 3 416,82грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 854,20грн., яке оскаржено позивачем в судовому порядку.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України).

Згідно вищевказаних норм, ПК України встановлено вичерпний перелік документів (податкова накладна, митна декларація, товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ), на підставі яких у платника податків виникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту. Пунктами 201.8. та 201.9. ст. 201 ПК України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, виписана платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Таким чином, витрати для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Із матеріалів справи вбачається, що між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ВЕРІН КОМПАНІ» укладено договір купівлі-продажу інструментів та видаткових матеріалів №18 від 23.01.2015 року.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору ТОВ «ВЕРІН КОМПАНІ» протягом лютого 2015 року поставило на користь ФОП ОСОБА_2 товар трьома партіями (05.02.2015 року, 18.02.2015 року, 26.02.2015 року) на загальну суму 73 147,43грн. (ПДВ 12 191,24грн.), що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, оформленими згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 року (далі - Закон № 996-XIV) , а саме: податковими накладними, видатковими накладними, рахунками - фактурами, платіжними дорученнями, якими підтверджено здійснення оплати отриманого товару.

Із матеріалів справи вбачається, що придбаний товар у ТОВ «ВЕРІН КОМПАНІ» реалізований позивачем контрагентам покупцям ТОВ «Дніпротрактор», ПАТ «ВЗПР», ТОВ «Компанія Реммарк», ТОВ «Енергія ТМ», ТОВ «НВП «ЕЛТЕХКОМП» та ФОП ОСОБА_3, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами оформленими згідно вимог Закону № 996-XIV.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем правомірно віднесено суму податку на додану вартість до складу податкового кредиту за лютий 2015 року, оскільки чинне податкове законодавство України не ставить в залежність право сторони в договорі на податковий кредит від проведення перевірок податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету.

Оскільки відповідачем не надані належні докази нереальності укладеного позивачем з контрагентом ТОВ «ВЕРІН КОМПАНІ» правочину, також не існує судових рішень, якими контрагент позивача визнаний фіктивним, а його установчі документи недійсними, на час дії угоди ТОВ «ВЕРІН КОМПАНІ» було зареєстровано в установленому порядку як платник податку на додану вартість, мало право виписувати та надавати податкові накладні, не було виключено із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем висновок про нереальність правочину з зазначеним контрагентом зроблений на припущеннях.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що винесене ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська податкове повідомлення - рішення № від 09.07.2015 року є неправомірним та підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції правомірно у відповідності до приписів ст. 94 КАС України, стягнуто на користь позивача здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 182,70 грн.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова