Справа № 804/14922/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» до державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Наталії Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство «Федорик», ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування запису державного реєстратора, -
Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» звернулося до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Наталії Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство «Федорик», ОСОБА_3 в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Наталії Володимирівни №22078236 від 15.06.2015р. про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_3, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права НОМЕР_4.
В обґрунтування адміністративного позову, позивач зазначає, що на підставі Договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до договору від 01.06.2010 року ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» користується земельною ділянкою площею 5,94га, кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, термін дії основного договору продовжено до 31.12.2015 року. Договір оренди та додаткова угода до нього зареєстровані в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру. У серпні 2015 року позивач дізнався, що власник земельної ділянки ОСОБА_3 уклала договір оренди цієї ж самої земельної ділянки з Фермерським господарством «Федорик», який було зареєстровано 15.06.2015 року. Позивач вважає рішення від 15.06.2015 року про реєстрацію договору оренди земельної ділянки між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_3 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки дана реєстрація відповідачем договору оренди земельної ділянки порушує його права як орендаря.
Відповідач подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що заявником було надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НОМЕР_2, сформований 12.06.2015р. в якому було зазначено, що земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі державного акту від 15.03.2001 НОМЕР_3. В розділі "Відомості про оренду, суборенду" зазначено відомості щодо орендаря - ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", дата реєстрації речового права 01.06.2010 року строком дії на 5 років. Враховуючи вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідачем було перевірено форму правочину, відповідність повноважень особи, яка подала документи, відповідність відомостей про нерухоме майно, наявність обтяжень прав на нерухоме майно відповідачем правомірно прийнято рішення про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_3 №22078236 від 15.06.2015р., на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права НОМЕР_4.
Від третьої особи - ФГ «Федорик» до суду надійшли письмові заперечення в яких зазначено, що відповідачем перевірено форму правочину, відповідність повноважень особи, яка подала документи, та відповідність відомостей про нерухоме майно, наявність обтяжень прав. Так, відповідно до наданого заявником Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку строк дії речового права (права оренди земельної ділянки) ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» сплив 01.06.2015 року. Отже, відповідачем встановлено відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а документи, необхідні для реєстрації, надані заявником в повному обсязі.
Представник позивача проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Представник відповідача не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник третьої особи 2 - ФГ «Федорик» проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Представник третьої особи-1 та третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце якого повідомлені належним чином.
Ухвалою суду від 09.03.2016р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,94га, кадастровий номер НОМЕР_1, з яка розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, і належить ОСОБА_3 на праві власності відповідно до Державного акту НОМЕР_5 від 15 березня 2001 року. У пункті 2.3 договору зазначено, що договір складено сторонами терміном на 4 роки 11 місяців 29 днів, початок дії договору з моменту державної реєстрації. Відповідно пункту 3 договору орендодавець гарантує, що ніяких обтяжень чи обмежень відносно переданої в оренду земельної ділянки не існує. Не допускається одностороння зміна або розірвання договору.
У 2006 року вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис НОМЕР_6. Факт державної реєстрації підтверджується договором оренди та листом Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області від 1 вересня 2015 року №0-406-0.8-1400/2-15.
Між позивачем та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду від 14.08.2008р. до вищезазначеного договору оренди земельної ділянки, згідно умов якої, крім іншого, внесено зміни в абзац 1, пункту 2.3 Термін дії договору, розділу 2 Умови договору, та викладено його в наступній редакції: «договір діє до 31 грудня 2015 року».
15.06.2015 року Державним реєстратором - приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталією Володимирівною прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22078236 від 15.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» ОСОБА_3, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, копія якого наявна в матеріалах справи.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Держава однаково забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності, ніхто не може бути позбавленим права власності ,що є непорушним.
У ст. 41 Конституції України не лише проголошено право кожного володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, а й зазначено, що воно набувається у встановленому законом порядку (рішення Конституційного суду України № 3-рп 2002 від 12.02.2002.
Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 89 ЦК України, юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.
До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004 року.
Згідно із ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.
Відповідно до положень ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора.
Згідно з п.8-1) ст.9 вказаного закону, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.
Розділом ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №1878-VI від 11.02.2010 року встановлено, що до 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів.
Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Вирішуючи спір суд зазначає, що згідно статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Судом встановлено, договір оренди земельної ділянки укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» та ОСОБА_3 був зареєстрований відповідно до вимог законодавства, яке діяло на момент проведення такої реєстрації, у Новомсковському державному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис НОМЕР_6.
В силу вимог приписів ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для виконання покладених на нього обов'язків державний реєстратор, в тому числі:
встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;
приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;
у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;
під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;
здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.
Статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Таким чином, Державний реєстратор перед проведенням реєстрації має встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами, а у разі потреби має вимагати подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.
Щодо посилання на роз'яснення Державної реєстраційної служби України, яка у своєму листі № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами", вказує, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю), то суд зазначає що вказаний лист носить рекомендаційний характер, проте він фактично дублює вимоги п.8-1 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на час спірних правовідносин) , яка є обов'язкова до виконання державним реєстратором.
Так зокрема згідно з п.8-1) ст.9 вказаного закону, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно, проте вимоги вказаної статті відповідачем не виконані.
Відповідно до ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.
Судом встановлено, що при прийнятті спірного рішенні відповідач спиралась на відомості із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НОМЕР_2 від 12.06.2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, в якому містяться відомості щодо реєстрації оренди земельної ділянки у Новомосковському районному відділі ДП ДРФ Центру ДЗК з 01.06.2010 року, строк дії речового права 5 років. Вказані відомості надані Управлінням Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області. Відповідачем не заперечується, що будь-яких звернень з відповідними запитами щодо права оренди вказаної земельної ділянки ним зроблено не було.
В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вказані вище відомості із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НОМЕР_2 від 12.06.2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 інформація не відповідає дійсності в частині визначення терміну дії речового права.
Таким чином, невикористання належним чином наданих Державному реєстратору повноважень, зокрема щодо направлення запиту до органів держземагентства про отримання правовстановлюючого документу (договору оренди земельної ділянки), на підставі якого були внесені відомості до державного земельного кадастру стосовно терміну дії речового права, що передбачено п.8-1 ч.2 ст.9 Закону № 1952-ІУ, та нез'ясування вищевказаних обставин, призвело до прийняття помилкового рішення, яким було порушено права ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» як орендаря за укладеним раніше та діючим договором оренди, який не припинено і не визнано недійсним.
Вищевказані законодавчі норми дають підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації. Так наявність договору оренди землі який є чинним унеможливлює здійснення державної реєстрації договору оренди землі укладеного між їх власником та ФГ «Федорик», до закінчення строку дії попереднього договору.
До вказаних висновків також прийшов Верховний Суд України в постанові від 29.09.2015р., при цьому ч.1 ст.244-2 КАС України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Рішення індексний номер 22112012 від 16.06.2015 року про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_3, є протиправним та підлягає скасуванню.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, з урахуванням викладеного та керуючись наведеними вище нормами чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність своїх дій не доведена, а позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» до державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Наталії Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство «Федорик», ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування запису державного реєстратора - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Наталії Володимирівни №22078236 від 15.06.2015р. про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Фермерським господарством «Федорик» та ОСОБА_3, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права НОМЕР_4.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова