Справа № 817/3408/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"26" вересня 2016 р. Справа № 817/3408/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Майора Г.І.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

представників позивача Голубокої Т.В., Волошин Л.І.

представника відповідача Довгалюк І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Березнівське птахопідприємство", Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" травня 2016 р. у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Березнівське птахопідприємство" до Коспопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Березнівське птахопідприємство" звернулось до суду з адміністративним позовом, остаточно просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлень-рішень від 09 липня 2015 р. за №, №, №, № та від 29 червня 2015 р. за № (т.1, а.с.3-16, т.4 а.с.77-78).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 р. позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області № від 09 липня 2015 р. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області № від 29 червня 2015 р. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області № від 09 липня 2015 р. в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 247 227 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Березнівське птахопідприємство" просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у визнанні протиправним і скасуванні податкового повідомлення - рішення Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області № від 09 липня 2015 р. в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 158305,50 грн. та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що сума в розмірі 105417 грн., на яку на думку податкового органу завищено податковий кредит за спецдекларацією за липень 2012 року, не спричинила заниження податкового зобов"язання платника податку з ПДВ, оскільки різниця між сумою податкового зобов"язання за звітний (податковий) період та сумою податкового кредиту за такий період не підлягає сплаті до відповідного бюджету як податок або збір, а перераховується сільськогосподарському підприємству з поточного рахунку на спеціальний рахунок, а тому ним не допущено порушень норм податкового законодавства, в тому числі п. 123.2 ст. 123 ПК України.

Коспопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що товар, придбаний позивачем у ТОВ «Фенікс», на підприємство не надходив, а тому не використовувався у його господарській діяльності. Вказує, що позивачем безпідставно віднесено до податкового кредиту по деклараціям (спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства) ПДВ від вартості палива, що використане на перевезення власної готової продукції. Крім того, позивач видавав готівкові кошти під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів та невірно утримував податок на доходи фізичних осіб.

За клопотанням відповідача, відповідно до статті 55 КАС України судом проведено заміну відповідача - Коспопільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на правонаступника - Рівненську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Рівненській області.

Апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що на підставі направлень виданих Коспопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, посадовими особами фіскального органу проведено планову виїзну перевірку ПАТ "Березнівське птахопідприємство" з питань дотримання вимог податкового законодавства з період з 01 січня 2012 р. по 31 грудня 2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2012 р. по 31 грудня 2014 р.

За наслідками перевірки складено акт перевірки №58/22/02780479 від 17 червня 2015 р. (т.1 а.с.17-118).

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 09 липня 2015 р., згідно з яким ПАТ "Березнівське птахопідприємство" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах, крім розміщення як вторсировини" на загальну суму 13 552,73 грн., в т.ч. 10 842, 18 грн. за основним платежем та 2 710, 55 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т. 1, а.с.119);

- № від 09 липня 2015 р., згідно з яким ПАТ "Березнівське птахопідприємство" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 405 352, 50 грн., в т.ч. 270 235 грн. за основним платежем та 135 117, 50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.120);

- № від 09 липня 2015 р., згідно з яким до ПАТ "Березнівське птахопідприємство" застосовано штраф у розмірі 35 785, 17 грн. (т.1, а.с.121);

- № від 29 червня 2015 р., згідно з яким ПАТ "Березнівське птахопідприємство" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на загальну суму 2176,80 грн., в т.ч. 1111,20 грн. за основним платежем та 1065,60 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.4, а.с.80).

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 09.07.2015 слід виходити з наступного. В основу вказаного податкового повідомлення-рішення покладено висновки податкового органу щодо господарських операцій з ТОВ «Маяк» та ТОВ «Фенікс» у спірний період та щодо віднесення до податкового кредиту сум ПДВ від вартості придбаного палива, яке використовувалося для здійснення транспортних послуг по перевезенню власної продукції.

Судом першої інстанції встановлено, що в липні 2012 року між позивачем (Покупець) та ТОВ «Фенікс» (Постачальник) укладено договір поставки №23/07, за умовами якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах договору передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити дизель-генератор АД 200-Т/400 (том 1 а.с.228-232).

На виконання умов договору ТОВ «Фенікс» передано товар (дизель-генератор), що підтверджується видатковою накладною від 30.07.2012 №РН-0000013, актом передачі дизельної електростанції від 30.07.2012, податковими накладними № 3 від 24.07.2012 та №4 від 25.07.2012 (том 1 а.с.233-236).

Підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у звязку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Слід зазначити, що підстави для виключення зі складу податкового кредиту підприємства сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного дизель-генератора, відсутні, оскільки отримання такого товару за договором поставки не суперечить чинному законодавству, та є такими, що спрямовані на отримання доходів, а тому належать до господарської діяльності позивача в розумінні податкового законодавства.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податковий кредит по отриманому позивачем від ТОВ «Фенікс» товару повністю підтверджено відповідною податковою накладною. При цьому, зауважень до її форми та змісту податковим органом не зазначено.

Факт використання придбаного товару у власній господарській діяльності позивача підтверджується наявними в матеріалах справи актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 01.08.2012, карткою обліку необоротних активів за період з 01.07.2012 по 31.12.2014, робочим проектом резервного електропостачання ПАТ «Березнівське птахопідприємство» в с.Кургани Березнівського району (том 1 а.с.243-250, том 2 а.с.1-16).

Отже, встановлені обставини свідчать про товарність і реальність здійснення господарських операцій між ПАТ «Березнівське птахопідприємство» і ТОВ «Фенікс», а тому податкове повідомлення-рішення № від 09.07.2015 в цій частині, а саме: збільшенні грошового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 16500 грн., в т.ч. 11000 грн. за основним платежем та 5500 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, є протиправним та підлягає скасуванню.

Безпідставними є покликання податкового органу про відсутність товарно-транспортних накладних, оскільки такий факт не може свідчити про нездійснення господарської операції, за умови надання підприємством всіх інших належно оформлених підтверджуючих документів, а товарно-транспортна накладна не може бути первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції з поставки товарів, та відповідно набуття права власності на нього, оскільки не відображає відомості про господарську операцію з поставки товару, а відображає відомості про господарську операцію перевезення.

Помилковим є висновок податкового органу про порушення позивачем п.209.15 ст.209 Податкового кодексу України, що полягає у безпідставному віднесенні позивачем до податкового кредиту по деклараціям (спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства рядок 10.1) ПДВ від вартості палива, що використане на перевезення власної продукції на суму 164041 грн. (ст.55 акту перевірки) виходячи з наступного.

Так, згідно з п.209.15 ст.209 Податкового кодексу України виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит:

а) товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі, якщо товари/послуги, основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виробництва сільськогосподарських товарів/послуг, у тому числі зернових і технічних культур, та/або продукції тваринництва, а частково для інших товарів/послуг, сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з питомої ваги вартості таких сільськогосподарських товарів/послуг у загальній вартості всіх товарів/послуг, поставлених за 12 попередніх послідовних звітних (податкових) періодів.

У разі, якщо товари/послуги, основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виробництва зернових культур і технічних культур, та/або частково для виробництва продукції тваринництва, та/або частково для інших сільськогосподарських товарів/послуг, сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з питомої ваги вартості таких зернових і технічних культур, продукції тваринництва та інших сільськогосподарських товарів/послуг у загальній вартості усіх сільськогосподарських товарів/послуг, поставлених за 12 попередніх послідовних звітних (податкових) періодів;

б) послуги, супутні постачанню сільськогосподарського товару, який вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку:

сіяння та саджання рослин, збирання врожаю, його брикетування чи складування, проведення інших польових робіт, включаючи внесення добрив та засобів захисту рослин;

пакування та підготовка до продажу, у тому числі сушіння, очищення, розмелювання, дезінфекція та силосування сільськогосподарської продукції (01.41.0 КВЕД);

зберігання сільськогосподарської продукції;

вирощування, розведення, відгодівля та забій свійських сільськогосподарських тварин, застосування засобів захисту тварин, проведення протиепізоотичних заходів;

отримання послуг з використання сільськогосподарської техніки, крім отримання її у фінансову оренду (лізинг);

отримання послуг, супутніх веденню сільськогосподарської діяльності, а саме з питань оподаткування, бухгалтерської звітності та обліку, організації внутрішнього виробничого управління (74.14.0 КВЕД);

знищення бур'яну та шкідливих комах, оброблення посівів і сільськогосподарських площ засобами захисту рослин, а також використання засобів захисту тварин;

експлуатація меліоративних зрошувальних та осушувальних систем для посівних площ і сільськогосподарських угідь;

розділ м'яса для товарної кондиції.

З метою забезпечення єдності в складі і класифікації витрат, застосування методики їх планування та обліку і визначення собівартості продукції (робіт, послуг) в сільськогосподарських підприємствах різних організаційно-правових форм і форм власності, включаючи їх допоміжні і підсобні підрозділи були розроблені Методичні рекомендації з планування, обліку і калькулювання собівартості продукції (робіт, послуг) сільськогосподарських підприємств, затверджені наказом Міністерства аграрної політики №132 від 18.05.2001 року.

Відповідно до п.1.2 Методичних рекомендацій собівартість продукції (робіт, послуг) - це витрати підприємства, пов'язані з виробництвом продукції, виконанням робіт та наданням послуг.

Згідно з п.2.7 цих Методичних рекомендацій собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, розподілених загальновиробничих та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: а) прямі матеріальні витрати; б) прямі витрати на оплату праці; в) інші прямі витрати; г) загальновиробничі витрати.

В силу вимог п.2.10 Методичних рекомендацій матеріальні ресурси та послуги, що входять до "Матеріальних витрат", оцінюються за первісною вартістю. Первісною вартістю запасів, що придбані за плату, визнається собівартість, до складу якої входять такі фактичні витрати, зокрема, як транспортно-заготівельні витрати (затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів). Відповідно до п.2.30 цих рекомендацій до складу елемента "Матеріальні затрати", серед іншого, включається вартість витрачених у виробництві (крім продукту власного виробництва) палива і мастильні матеріалів.

Таким чином, системний аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що паливо є складовою матеріальних витрат, що включене до виробничої собівартості продукції.

Встановлено, що ПАТ «Березнівське птахопідприємство» придбано паливно-мастильні матеріали для перевезення комбікормів, підвезення живої птиці з пташинників до забійного цеху, підвезення мяса до цеху розробки, складів-холодильників у м.Рівному та с.Кургани Березнівського району, транспортування продукції покупцям тощо, що підтверджується долученими до матеріалів справи договором оренди нежитлового приміщення №12/06 від 12.06.2013 року, договорами оренди (найму) транспортних засобів актами списання паливно-мастильних матеріалів (том 2 а.с.17-25,36-66).

Відповідно до правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 20.02.1998 року за №128/2568, ПАТ «Березнівське птахопідприємство» для доставки продукції покупцям оформлялися товарно-транспортні накладні та подорожні листи, про що свідчать довідки щодо поставки продукції покупцям (том 2 а.с.67-199).

Таким чином, паливо на загальну суму 164041 грн. придбавалось позивачем з метою його використання у власній господарській діяльності, а саме: виробництві сільськогосподарської продукції, а отже, позивачем дотримано умов абз. «а» пп.209.15.1п.209.15 ст.209 Податкового кодексу України, а податкове повідомлення в цій частині підлягає скасуванню.

Також помилковими є покликання податкового органу про завищення позивачем суми податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ «Маяк-3», враховуючи наступне.

Встановлено, що в липні 2012 року між ПАТ «Березнівське птахопідприємство» (Покупець) та ТОВ «Маяк-3» (Постачальник) укладено договір поставки №ДГ-00057 від 12.07.2012, згідно з умовами якого Постачальник зобовязується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар у кількості, по найменуваннях та цінах, зазначених у накладних, що виписуються на кожну партію товару.

На виконання договору ТОВ «Маяк-3» поставлено позивачу товар на загальну суму 632500 грн., а саме: тушки курчат-бройлерів заморожені в кількості 3000 кг по ціні без ПДВ 13,75 грн. та філе куряче в кількості 5000 кг по ціні без ПДВ 22,91, що підтверджується видатковою накладною №РН-000924 від 12.07.2012. Придбаний у ТОВ «Маяк-3» товар в подальшому був реалізований та відпущений на переробку.

В бухгалтерському обліку оприбуткування товарів проведено по дебету рахунку 28 «Товари» та кредиту рахунку 64 «Розрахунки за податками та платежами» та кредиту рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками та підрядчиками».

Згідно з п.209.2.3 п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України суми податку на додану вартість, що підлягають перерахуванню на спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не підлягають сплаті до бюджету та повністю залишаються в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для використання у виробництві сільськогосподарських товарів/послуг. Зазначені суми коштів акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на таких рахунках у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пп.209.15.1 п.209.15 ст.209 Податкового кодексу України до виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит: відносяться, зокрема, товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції.

В силу вимог пп.209.17.7 п.209.17 ст.217 Податкового кодексу України дія спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства поширюється, поміж іншого, на розведення птиці (01.24.0 КВЕД).

Згідно з пп.209.17.17 п.209.17 ст.209 Податкового кодексу України обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності платника податку у сфері сільського та лісового господарства і рибальства, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства і рибальства за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку (крім їх придбання в інших осіб).

Помилковими є твердження позивача, що ним не було вчинено жодного з порушень, передбачених п.123.1 та п.123.2 ст.123 Податкового кодексу України, а сума завищення податкового кредиту в розмірі 105417 грн., за спецдекларацією за липень 2012 року не спричинила заниження податкового зобов'язання платника податку з ПДВ.

Так, Верховним Судом України у постанові від 16.02.2016 року у справі 2а/2370/2588/2012 зазначено, що «та обставина, що сільськогосподарське підприємство не сплачує занижені суми податкового зобов'язання до бюджету, а залишає їх у своєму розпорядженні й акумулює на спеціальному рахунку, не означає, що цей платіж перестає бути податком. Неперерахування сільськогосподарським підприємством сум ПДВ до бюджету, а залишення їх на своєму спеціальному рахунку і використання на цілі та в порядку, що встановлені податковим законодавством, є пільгою (преференцією), що надається цій категорії спеціальних суб'єктів оподаткування з урахуванням особливостей їх статусу та сфери діяльності. Однак ця пільга на них не поширюється і не звільняє їх від виконання інших обов'язків у разі настання обставин, з якими ПК пов'язує вчинення певних дій, зумовлених цим податком».

В силу вимог ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, фіскальним органом правомірно збільшено позивачу грошове зобовязання з ПДВ в сумі 105417 грн. згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 09.07.2015 року, а тому останнє не підлягає скасуванню в цій частині.

З акту перевірки вбачається, що в основі податковому повідомленню-рішенню № від 09.07.2015 року лежать висновки податкового органу про порушення ПАТ «Березнівське птахопідприємство» п.2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Так, в акті перевірки зафіксовано, що «згідно з касовими книгами, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 3721 «підзвітні особи», аналізом рахунку 3721, видатковими та прибутковими касовими ордерами, картками рахунку 3721 по підзвітних особах вибірковою перевіркою встановлено видачу під звіт готівки без повного звітування ними у встановленому законом порядку за раніше отримані під звіт кошти» (ст.93 акту).

Також в акті зазначено, що «згідно з карткою рахунку 372, касовою книгою, видатковими касовими ордерами підзвітна особа ОСОБА_7 08.02.2012 року отримує з каси підприємства під звіт готівкові кошти в сумі 3764 грн. (видатковий касовий ордер №58), які повертає в повному обсязі в касу підприємства 10.02.2012 року (прибутковий касовий ордер №785). При цьому, авансовий звіт підзвітною особою ОСОБА_7 не оформлявся та не подавався» (ст.93).

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від15.12.2004 року №637 та зареєстрованим Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320.

Відповідно до п.2.11 вказаного Положення видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України. Видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт. Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження. Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми. Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Порядок складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт затверджений наказом Державної податкової адміністрації України 23.12.2010 року №996, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 року за №44/18782 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно з п.2 вказаного Порядку звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається до закінчення п'ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку завершує таке відрядження або завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок податкового агента платника податку, що надав кошти під звіт.

Норма аналогічного змісту також міститься в Порядках складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 05.12.2012 року №1276, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.12.2012 року за № 2185/22497 та затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 24.12.2013 року №845, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.01.2014 року за №104/24881 (в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин, а саме: лютий 2012 року грудень 2014 року).

Встановлено, що завдання поставлені перед підзвітними особами останніми виконані не були, одержані кошти не витрачалася та поверталися згідно з прибутковими касовими ордерами в касу підприємства в повному обсязі у встановлені законодавством строки, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами (том 4 а.с.6-72), а тому правових підстав для складання звітів про використання коштів підзвітними особами позивача не встановлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення № від 09.07.2015 року, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 35785,17 грн., є необґрунтованим, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Що стосується податкового повідомлення-рішення №0, встановлено наступне.

В основі вказаного податкового повідомлення-рішення лежать висновки податкового органу про порушення позивачем «ст.51, ст.70, пп. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України та п.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 року №1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 року №46/18784, по яких встановлено, що розрахунки форми 1-ДФ подано з перекрученими (недостовірними) відомостями, а саме: працівники, які із-за релігійного переконання відмовилися від реєстраційних номерів облікової картки не переоформили вчасно свої паспортні дані: ОСОБА_8 переоформила свої паспортні дані 08.11.2012 року, ОСОБА_9 переоформила паспортні дані 24.04.2014 року, ОСОБА_10 переоформила паспортні дані 19.02.2013 року» (с.79 акту перевірки).

Також «документальною перевіркою нараховано пеню в сумі 972,80 грн. на суму не утриманого та не перераховано податку на доходи фізичних осіб визначеного контролюючим органом у сумі 1345,65 грн., у випадку не нарахування та не перерахування податку на доходи фізичних осіб коштів з перерахованих за харчування та подарунків працівникам (по гр. ОСОБА_11.)» (ст.80,81 акту перевірки).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що такі порушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копією колективного договору, копіями звітів по податку на доходи фізичних осіб за 4 квартал 2013 року, копіями звітів по єдиному соціальному внеску за січень-лютий 2013 року, довідками з відділу кадрів та юридичного відділу підприємства, списками працівників, які перебували у трудових відносинах з ПАТ «Березнівське птахопідприємство» за період з 01.01.2009 року по 31.12.2014 року (том 4 а.с.82-247).

Так встановлено, що працівники (ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_10.), вказані в акті перевірки, не працювали на підприємстві позивача у спірний період, а з гр. ОСОБА_11 позивач взагалі не мав трудових взаємовідносин ані за договором цивільно-правового характеру, ані за господарським договором як фізичною особою-підприємцем. Жодних доказів на спростування зазначеного та підтвердження висновків перевіряючого податковим органом не надано.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 29.06.2015 року є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Березнівське птахопідприємство", Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" травня 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" вересня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Приватне акціонерне товариство "Березнівське птахопідприємство" вул.Шляхова,6,с.Кургани,Березнівський район, Рівненська область,34663

3- відповідачу: Рівненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська, 8, м. Рівне, 33023

- ,