Справа № 283/1111/16-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Міхненко С.Д.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"22" вересня 2016 р. Справа № 283/1111/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Полоневич Т.Ю.,

позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "03" серпня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області про визнання протиправними дії, які полягають у відмові видати довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи та зобов'язати видати довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи ,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача -виконавчого комітету Малинської міської ради та з уточненням позовних вимог просив визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові видати довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи та зобов'язати видати довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Ухвалою суду першої інстанції замінено первинного відповідача виконавчий комітет Малинської міської ради належним відповідачем - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 03 серпня 2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради про визнання протиправними дії, які полягають у відмові видати довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи та зобов'язати видати довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята без всебічного та об'єктивного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази у справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції надаючи правову оцінку діям відповідача щодо відмови у видачі довідки про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи, дійшов висновку, що відповідач при відмові у видачі довідки діяв правомірно та в межах повноважень, оскільки позивач не надав документів, які б підтверджували те, що на момент виникнення обставин, визначених в ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» він мав реєстрацію в м. Алчевськ Луганської області.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 з 10 червня 2008 рік по даний час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 що підтверджується копією паспорта позивача та не заперечується сторонами у справі.

Починаючи з 23 травня 2005 року ОСОБА_3 знаходиться на обліку в УПФ України в Малинському районі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ».

Згідно бази даних Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків, за період з 01 квітня 2010 року по 01 червня 2016 року позивачеві, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 як дитині війни, надані пільги на оплату комунальних послуг, що підтверджується інформацією, наданою відповідачем.

В жовтні 2015 року позивач для отримання довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи звернувся до відповідача, зазначивши, що постійно проживає у АДРЕСА_3.

Листом від 02 грудня 2015 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі довідки .

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України « Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1076 - V11 від 20.10.2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Пунктом 2 ст.1 вищезазначеного Закону України передбачено, що адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

В пункті 2 ст.4 Закону зазначено, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно з п.3 ст.4 Закону для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 ст. 4 Закону, разом із заявою заявник подає документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

У разі наявності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки з обов'язковим зазначенням підстави відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви.

У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених статтею 1 цього Закону (військовий квиток з відомостями про проходження військової служби, трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності, документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно, свідоцтво про базову загальну середню освіту, атестат про повну загальну середню освіту, документи про професійно-технічну освіту, документ про вищу освіту (науковий ступінь), довідку з місця навчання, рішення районної, районної у місті Києві чи Севастополі державної адміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування, медичні документи, фотографії, відеозаписи тощо).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509 затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка перемішується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення » ( далі Порядок).

Відповідно до Порядку, довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення (військовий квиток з відомостями щодо проходження військової служби; трудова книжка із записами про трудову діяльність; документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно; свідоцтво про базову загальну середню освіту; атестат про повну загальну середню освіту; документ про професійно-технічну освіту; документ про вищу освіту (науковий ступінь); довідка з місця навчання; рішення районної, районної у мм. Києві чи Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування; медичні документи; фотографії; відеозаписи тощо).

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року № 33/6/а « Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення », визначені такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07.04.2014 року.

Таким чином, зокрема, Луганська область повністю віднесена до району проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р. затверджений Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі Перелік №1085-р).

До Переліку увійшли певні міста обласного значення та населені пункти (райони) Донецької та Луганської областей.

07.11.2014 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей ».

Згідно п. 8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року №509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Тобто, територія антитерористичної операції, яка на даний час охоплює Донецьку та Луганську області, розділяється на тимчасово неконтрольовану та контрольовану Україною територію.

З аналізу зазначених положень вбачається, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи надається громадянам, які перемістилися з неконтрольованої Україною території АТО на контрольовану територію АТО, або на територію України, яка під АТО взагалі не підпадала (крім Криму).

Виходячи з обставин справи, встановлених судами, та наведених вимог законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано суду належних доказів, які б слугували підставою для задоволення позову.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що посилання позивача, як на підставу для задоволення позову, на такі докази як довідку про те, що він в період з 2011 року по вересень 2014 року відвідував бібліотеку в м. Алчевськ Луганської області, технічний паспорт на будинок по вул.Грибоєдова, 56, м.Алчевськ та виписки про зняття готівки з банківської картки, не доводять заявлених вимог, оскільки довідку про відвідування бібліотеки видано у травні місяці (без зазначення року її видачі, а позивач стверджує, що її видано у 2014 році) і у травні місяці 2014 року особа, яка підписала довідку констатує факт відвідування бібліотеки у вересні 2014 року. А з роздруківки банківської картки позивача слідує, що останній перебував у Луганській області не частіше як раз на місяць, що не дає підстав для висновку про постійний характер його проживання на вказаній території у спірний період часу.

Із виписок банківської картки вбачається, що в період з лютого 2012 року по жовтень 2014 року позивач використовував картку для зняття готівки в банкоматах м. Алчевськ, однак в той самий період він виїжджав і до м. Малина, Києва та Харкова для зняття готівки.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що проживання позивача у м.Алчевськ Луганської області носило тимчасовий характер, оскільки і суду першої та апеляційної інстанції позивач пояснив, що у зв'язку з погіршенням стану здоров'я він у грудні 2014 року переїхав до своєї дочки у м. Полтаву, де проходив курс лікування, а потім у червні 2015 року повернувся до місця постійного проживання - м. Малина.

З огляду на вказані обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не може вважатися внутрішньо переміщеною особою в розумінні п. 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» оскільки не навів доказів на підтвердження того, що він до часу переїзду в м. Малин Житомирської області проживав в АДРЕСА_3 з часу визнання міста населеним пунктом, на території якого здійснюється антитерористична операція та де виникли обставини, зазначені у статті 1 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», а тому у відповідача були відсутні підстави для взяття ОСОБА_3 на облік як внутрішньо переміщену особу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Управління праці та соціального захисту населення про відмову позивачеві у видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з району проведення антитерористичної операції у зв`язку з відсутністю обставин, що спричинили переміщення позивача є законним обґрунтованим та прийнятим відповідно до норм чинного законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Малинського районного суду Житомирської області від "03" серпня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" вересня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11600

3- відповідачу: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області вул. Чорновола,38-Б,м. Малин,Житомирська область,11603

- ,