Справа № 439/1166/16-а
Суддя: Бородійчук О. І.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 439/1166/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди справу за позовною заявою ОСОБА_1 до головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Залізничний» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 про визнання протиправними дій працівника Закарпатської митниці ДФС щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Залізничний» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_3 щодо складення відносно нього протоколу про порушення митних правил №1308/30501/16 від 25 липня 2016 року; просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просять його задоволити.

Відповідач головний державний інспектор відділу митного оформлення № 2 митного поста «Залізничний» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_3 в судове засідання не зявився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходило до суду жодних повідомлень чи клопотань. Окрім того, судом отримано клопотання начальника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4, в якому він просить закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання дій протиправними.

Суд, врахувавши пояснення позивача та його представника, надані в судовому засіданні та наведені в позовній заяві позивачем, начальника митниці, викладені в клопотанні про закриття провадження у справі, зясувавши обставини по справі, перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

В ході удового розгляду справи знайшли своє підтвердження пояснення позивача і його представника про те, що 25 липня 2016 року головним державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Залізничний» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_3 складено протокол №1308/30501/16 про порушення митних правил ОСОБА_1, відповідно до якого він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Позивач вважає дії інспектора такими, що суперечать вимогам Митного Кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення та порушують його права.

Він повідомив суд про те, що 16 травня 2016 року працівниками Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» (відправник) здійснено завантаження залізничного вагону №32261802 деревиною паливною, про що оформлено митну декларацію типу ЕК10АА №209050000/2016/001516 та товаросупровідні документи - залізнична накладна ЦИМ/СМГС від 16.05.2016 року №547273; рахунок-фактуру від 16.05.2016 року №16 та ін., на адресу фірми «Монди СЦП, а.с.» (одержувач).

19 травня 2016 року вказаний вагон поданий для здійснення митних процедур в зоні митного контролю «Експорт» міжнародного залізничного пункту пропуску «Чоп» митного поста «Залізничний» Закарпатської митниці ДФС.

Всупереч вимогам статті 199 Митного кодексу України, відповідно до яких граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур, тільки 19 червня 2016 року (тобто на 32 день перебування) на станції Батьово здійснено зважування залізничного вагону №32261802 і тільки 13 липня 2016 року (тобто ще через 24 дня) проведено митний огляд товару, який слідує в залізничному вагоні №32261802.

Тобто, відповідно до вимог статті 199 МК України, впродовж 30 днів з моменту прибуття товару у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур, і ця дата зафіксована відповідачем у протоколі - 19 травня 2016 року, вказаний товар повинен бути пропущений через митний кордон, або працівником органу доходів і зборів повинно бути складено протокол про порушення митних правил, або органом доходів і зборів повинно бути відкрито кримінальне провадження за контрабанду. Впродовж встановленого кодексом строку протокол про порушення митних правил не складено, інших дій згідно закону не вжито.

І тільки 25 липня 2016 року (тобто через 68 днів з дня прибуття товару у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур) відповідачем складено протокол про порушення митних правил №1308/30501/16

Позивач просить суд врахувати, що такі дії відповідача є неправомірними, оскільки відповідно до частини 1 статті 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Однак, ні 19 травня 2016 р. (дата подання вагону для здійснення митних процедур в зоні митного контролю «Експорт» міжнародного залізничного пункту пропуску «Чоп» митного поста «Залізничний» Закарпатської митниці ДФС), ні 19 червня 2016 року (дата зважування залізничного вагону №32261802 і встановлення невідповідності ваги), ні 13 липня 2016 року (дата проведення повного митного огляду товару, і встановлення невідповідності кількості, маркування та вартості) відповідачем протокол складений не був.

Частина 1 статті 483 Митного кодексу України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Із змісту оскаржуваного протоколу вбачається, що підставою для його складення стало порушення позивачем ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, оскільки в залізничній накладній зазначено прізвище позивача як відповідальної особи за навантаження товару у вагон.

Проте, згідно наказу на відпустку від 4 травня 2016 року по ДП «Бродівське лісове господарство» №26-Від (а.с.18), заступник начальника виробничого відділу ДП «Бродівське лісове господарство» ОСОБА_1 перебував у відпустці з 10 травня 2016 року по 20 травня 2016 року.

Вказане підтверджується також табелем обліку використання робочого часу за травень 2016 року по ДП «Бродівське лісове господарство» (а.с.19,22) та довідкою ДП «Бродівське лісове господарство» №426 від 15 серпня 2016 року (а.с.23).

Позивач стверджує, що його прізвище помилково згадується в залізничній накладній ЦИМ/СМГС від 12.05.2016 року №543827 і не як особи, відповідальної за навантаження, як про це стверджує посадовець ДФС в протоколі про ПМП, а згідно правил заповнення залізничних накладних ЦИМ/СМГС, як особи, яка заповнила залізничну накладну.

Позивач зазначив, що ні в митній декларації, ні в інших товаросупровідних документах на вищевказаний вагон його прізвище не фігурує і відсутні його підписи, оскільки він не був і не міг бути відповідальним за навантаження вищезазначеного залізничного вагону, оскільки, перебував у відпустці.

Відповідно до статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач вважає, що відповідачем внесено в протокол неправдиві дані, так на стор. 3 протоколу зазначено, що у відповідності до пункту 1.5. наказу Міністерства фінансів України від 25.05.2012р. № 602 «Про визначення переліку виняткових випадків, коли окремі вагони, локомотиви, інші елементи рухомого складу можуть бути виключені зі складу поїзда для проведення митного контролю», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.2012 р. за №887/21199, з метою проведення перевірки відповідності інформації про товар, заявленої в перевізних і супровідних документах, фактичним даним, якщо така перевірка потребує проведення операцій з вивантаження, перевантаження, перепакування тощо, митні формальності щодо даного товару були призупинені. В той же час Митний кодекс визначає, що митне оформлення може бути призупинено виключно по відношенню до обєктів права інтелектуальної власності (стаття 399 МК України), призупинення митних формальностей щодо деревини (дров) чинним законодавством не передбачено. А відповідно до приписів вищевказаного наказу Міністерства фінансів України від 25.05.2012р. №602, цим наказом відповідно до статті 220 МК України визначено перелік виняткових випадків, коли окремі вагони, локомотиви, інші елементи рухомого складу можуть бути виключені зі складу поїзда для проведення митного контролю, проте, в наказі жодного слова не сказано про можливість призупинення митних формальностей щодо деревини (дров).

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з вимогами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено в постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №8 за приписами ч.1 ст. 55, ч. 3 ст.124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Саме з метою реалізації конституційних прав кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, захисту виборчих прав, права на доступ до публічної служби тощо в України в системі судів загальної юрисдикції утворено адміністративні суди. Порядок звернення до суду регламентований процесуальним законодавством, зокрема Кодексом адміністративного судочинства.

Так, стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Про право на оскарження дій суб'єкта владних повноважень свідчить також практика Вищого адміністративного суду України, зокрема згідно постанови від 07.08.2013 року №К/800/17244/13, ухвали від 18 січня 2011 року №К-20888/0 тощо, чітко вбачається, що спори з приводу протиправних дій суб'єктів владних повноважень розглядаються по суті, якщо суб'єкт владних повноважень, всупереч ст. 19 Конституції України діяв поза межами наданих законом йому повноважень. Не залежно від того, що дії відповідача не є кінцевим рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, такі дії можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Аналіз норм процесуального права не дає підстав для висновку про виключення з компетенції адміністративних судів спорів про бездіяльність чи незаконні дії органів влади, їх посадових чи службових осіб з огляду на наявність кількох стадій при прийнятті кінцевого рішення. Помилковим є судження, що такі дії, бездіяльність знаходяться за межами публічно-правових відносин.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Незважаючи на цю норму закону, відповідач не скористався своїм правом на подання заперечення, не висловив своєї думки щодо вимог позивача.

Натомість, начальник Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 просить закрити провадження у справі, так як дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначено розділом XIX МК України. Посадові особи митниці, складаючи протокол про порушення митних правил виконували не звичайні управлінські функції, а вчиняли процесуальні дії у справі про порушення митних правил. Згідно із частиною 2 статті 522 МК України справа про порушення митних правил, передбачених статтею 483 цього Кодексу, розглядається місцевим судом (суддею) за місцем розташування митного органу, посадові особи якого здійснювали провадження у ній. Таким чином, провадження у справах про порушення митних правил, за які передбачена адміністративна відповідальність, розгляд справ про порушення митних правил, накладення адміністративних стягнень, оскарження постанов суду (судді) у справі про порушення митних правил здійснюються у порядку передбаченому МК України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Начальник митниці просить врахувати, що викладений підхід до застосування норм права наведений в постанові Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 10 березня 2009 року.

Проте, врахувавши думку представника позивача про відсутність підстав для закриття провадження у справі, суд вважає твердження начальника митниці безпідставним, адже вимоги позивача ґрунтуються на вимогах ст. 171-2 КАС України, яка з»явилась в цьому кодексі лише після 07.07.2010 року, тобто вже після винесення згаданої постанови Верховного Суду від 10.03.2009 року.

Керуючись ст. ст. 12, 14, 18, 71, 99, 100, 105, 159-163, 167, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати протиправними дії головного державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Залізничний» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 щодо складення протоколу про порушення митних правил №1308/30501/16 від 25 липня 2016 року відносно ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

На постанову може бути подана апеляція до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з часу отримання копії повного тексту постанови.

26.09.2016

Суддя: ОСОБА_5