Справа № 812/958/16
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/958/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання: Кравцовій Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, дов. № 863-96 від 07.06.2016,

від відповідача - ОСОБА_2, дов. № 746/10/28-05-10 від 16.02. 2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" (надалі також ПАТ "Луганськтепловоз", позивач) до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС (надалі також СДПІ, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ПАТ "Луганськтепловоз" 21.06.2014 подав до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року, в якій заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ в загальному розмірі 49423523,00 грн.

У період з 20.05.2015 по 26.05.2015 відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку достовірності та законності нарахування Публічним акціонерним товариством "Луганськтепловоз" заявленого бюджетного відшкодування в податковій декларації з ПДВ за червень 2014 року, результати якої оформив актом від 03.06.2015 № 14/19-0/05763797.

Перевіркою встановлено завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2014 рок у на 14450,00 грн.

Не погодившись з висновками Акту позивачем 20.05.2015 подані заперечення на Акт перевірки.

В подальшому позивачем 11.06.2015 подано уточнюючий розрахунок № за червень 2014, яким зменшено податковий кредит у розмірі 14450,00 грн суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду у розмірі 14450,00 грн та суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 14450,00 грн

Надалі, позивачем від СДПІ отримано відповідь про розгляд заперечень № 1658110/28-05-19 від 16.06.2015, відповідно до якої сума податку на додану вартість за червень 2014 року, що підлягає бюджетному відшкодуванню становить 49423523,00 грн.

Податкові повідомлення рішення стосовно суми бюджетного відшкодування за декларацією з ПДВ за червень 2014 відповідачем не приймались.

В даному випадку вбачається, що позивач має право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 34271097,00грн.

У зв'язку з чим, позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, що втілилась у ненадані протягом п'яти днів до головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області висновку про відшкодування позивачу податку на додану вартість за червень 2014 року на суму 49423523,00 грн та зобов'язати відповідача у п'ятиденний строк з дня ухвалення рішення подати головному управлінню Державної казначейської служби України в Луганській області висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з ПДВ за червень 2014 року на суму 49423523,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеному у позові та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, надав суду письмові заперечення, відповідно до яких вказав, що бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури на умовах встановлених статтею 200 Податкового кодексу України та Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17 січня 2011 року № 39, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації у п'ятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку, тобто відповідач вважає, що Публічне акціонерне товариство "Луганськтепловоз" вибрало неправильним способом захисту порушених прав із зверненням до суду з вимогами щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача, що втілилась у ненадані до головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області висновку про відшкодування позивачу податку на додану вартість за червень 2014 року на суму 49423523,00 грн та зобов'язати відповідача у п'ятиденний строк з дня ухвалення рішення подати головному управлінню Державної казначейської служби України в Луганській області висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з ПДВ за червень 2014 року на суму 49423523,00 грн. На підставі вищенаведеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, надав заперечення в яких позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що відповідно до ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Підставою для відшкодування з бюджету ПДВ є висновок податкового органу та узагальнена інформація про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначену у висновку .

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що публічне акціонерне товариство "Луганськтепловоз" зареєстровано в якості юридичної особи (і.к. 05763797) та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (Том 1 а.с. 10).

Позивач є платником податку на додану вартість на загальних умовах, що підтверджується витягом № 027 з реєстру платників податку на додану вартість (а.с.9). Перебуває на податковому обліку як платник податків у спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби ( Том 1. а.с. 11).

ПАТ "Луганськтепловоз" 21.06.2014 подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року, в якій заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ в загальному розмірі 49423523,00 грн.

У травні 2015 року СДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку достовірності та законності нарахування ПАТ "Луганськтепловоз" заявленого бюджетного відшкодування в податковій декларації з ПДВ за червень 2014 року, результати якої оформив актом від 03.06.2015 № 14/19-0/05763797 та встановлено порушення статей 198, 200 та 201 Податкового кодексу України, а саме завищення суму податкового кредиту за червень 2014 у сумі 14450,00 грн що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у сумі 14450,00 грн, завищення заявлену суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за червень 2014 року на загальну суму ПДВ в розмірі 14450,00 грн (Т. 1 а.с 16-44).

Не погодившись з висновками Акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 03.06.2015 № 14/19-0/05763797 позивачем подано заперечення № 866-197 від 09.06.2015 (Т. 1 а.с. 45-46).

Також, позивачем подано уточнюючий розрахунок від 11.06.2015 № яким зменшено податковий кредит у розмірі 14450,00 грн суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду у розмірі 14450,00 грн та суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 14450,00 грн (Т.2 а.с. 36-40).

СДПІ за результатами розгляду заперечень ПАТ "Луганськтепловоз" з урахуванням уточнюючого розрахунку поданого позивачем прийнято рішення яким не виявлено порушень щодо суми податку на додану вартість за червень 2014 року, що підлягає бюджетному відшкодуванню. ( Т. 1 а.с. 49-51).

З акту перевірки № 14/19-0/05763797 від 03.06.2015 вбачається, що під час перевірки податковим органо досліджено всі первинні документи ПАТ "Луганськтепловоз", на підставі яких позивачем сформовано податкову декларацію з ПДВ за червень 2014 року, а також розраховано суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 49423523,00 грн.

Відповідно до розрахунку бюджетного відшкодування, заявленого в декларації за червень 2014 року, сума бюджетного відшкодування становить 49423523,00 грн (Т. 1 а.с. 89).

Також під час розгляду справи представником відповідача надано до суду довідку про суму залишку бюджетного відшкодування податку на додану вартість за звітний період, в якій зазначено, що станом на 05.09.2016 із суми, заявленої до відшкодування в декларації за звітний період червень 2014 року, залишок бюджетної заборгованості становить 49423523,00 грн основної заборгованості. (Т. 1 а.с. 75-77).

Тобто, сторонами визнаються обставини, що у визначений законодавством строк, сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість позивачу не повернута.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено ст. 200 ПК України.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.п.200.7, 200.10 ст.200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі п.п.200.12, 200.13 ст.200 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

На час розгляду справи контролюючий орган не подав у визначений законодавством строк до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, відповідач порушив норми Податкового кодексу України, відповідно до яких у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 Податкового кодексу України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Відповідно, заявлена позивачем до бюджетного відшкодування сума ПДВ за червень 2014 року у розмірі 49423523,00 грн протягом визначеного ст. 200 ПК України строку не відшкодована, тому у відповідності до положень п. 200.23 ст. 200 ПК України утворилась заборгованість бюджету перед позивачем з відшкодування ПДВ за червень 2014 року.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов до висновку, що бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених ст.200 ПК України та Порядком, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації у п'ятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку.

З огляду на це, вимоги позивача про зобов'язання відповідача до виконання покладених на нього Законом і підзаконними нормативно-правовими актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету є належним способом захисту.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним судом України в своїй постанові від 02.12.2015 (реєстраційний № рішення 54438185).

Верховний Суд України дійшов до висновку, що вимога позивача про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ не є правильним способом захисту його прав. Разом з тим рішення суду про визнання протиправною бездіяльності ДПІ щодо неподання до органу ДКСУ висновку про суми відшкодування ПДВ має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Тому, в цьому випадку належним правовим способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача до виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обов'язків надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на, що суд не приймає доводи відповідача щодо неправильно обраного способу захисту порушених прав позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача, що втілилась у ненадані органу що здійснює казначейське обслуговування висновку про відшкодування позивачу податку на додану вартість за червень 2014 року на суму 49423523,00 грн та зобов'язати відповідача у п'ятиденний строк з дня ухвалення рішення подати органу що здійснює казначейське обслуговування висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з ПДВ за червень 2014 року на суму 49423523,00 грн.

З урахуванням вищенаведеного, для усунення наслідків порушених відповідачем прав позивача, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби подати висновок до органу державної казначейської служби про відшкодування ПАТ "Луганськтепловоз" заборгованості з податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2014 року у сумі 49423523,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 2756,00 грн., відповідно до платіжних доручень № 280 від 12.05.2016 та № 282 від 12.05.2016.

Зважаючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, судовий збір у сумі 2756,00 грн. підлягає стягненню з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ПАТ "Луганськтепловоз".

Керуючись статтями 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби щодо неподання органу державної казначейської служби висновку про суми відшкодування Публічному акціонерному товариству "Луганськтепловоз" податку на додану вартість за червень 2014 року.

Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби подати до органу державної казначейської служби висновок про відшкодування Публічному акціонерному товариству "Луганськтепловоз" податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2014 року у сумі 49423523,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (код 38762600) на користь Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень оо копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанову в повному обсязі складено та підписано судом 26 вересня 2016 року.

Суддя Т.В. Смішлива