Справа № 280/738/16-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Пасічний Т.З.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"20" вересня 2016 р. Справа № 280/738/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від "07" липня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 липня 2016 року адміністративний позов залишено без руху.

На вказану ухвалу суду, позивач - ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України - у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно до ч. 1 ст. 108 КАС України - в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Залишаючи адміністративний позов без руху, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що адміністративний позов не відповідає вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України, оскільки за подання позову не сплачено судовий збір та не надано жодного доказу щодо скрутного матеріального становища, зокрема, довідки про отримані доходи за останні три місяці, що передують зверненню до суду.

Проте, колегія суддів з даними висновками не погоджується з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивач дотримався вимог до позовної заяви, визначених у ст. 106 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена норма кореспондується зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З даної норми вбачається, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

У позові ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на тяжке матеріальне становище.

Клопотання мотивовано тим, що позивач має статус внутрішньо переміщеної особи з 12 лютого 2015 року, що підтверджується довідкою, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення від 13 лютого 2015 року № , не має матеріальної змоги здійснити оплату судового збору у розмірі, визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», оскільки розмір щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеної особи менший розміру необхідний для сплати судового збору.

Для підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, позивачем надано до суду копії довідок № від 13 лютого 2015 року (а.с. 12) та № 640 від 05 травня 2016 року (а.с. 13).

Разом з тим, судом зазначену довідку не прийнято в якості доказу скрутного матеріального становища.

Розглянувши вказане клопотання суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що подані позивачем докази не підтверджують скрутного майнового стану заявника та що скрутне матеріальне становище необхідно підтверджувати іншими документами.

Натомість, колегія суддів вважає зазначені позивачем підстави для звільнення від сплати судового збору свідчать про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, передбачених ст. 88 КАС України та ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам» для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг передбачено виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам розмір вказаної допомоги для працездатних осіб становить - 442 гривні на одну особу.

На переконання судової колегії, вказані обставини являються достатніми для звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору, адже отримання допомоги, про яку зазначає позивач, свідчить про віднесення вказаної особи до соціально незахищених осіб, що в свою чергу свідчить про скрутне матеріальне становище даної особи.

Крім того, колегія суддів вважає, що сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

З огляду на зазначені обставини, вбачається, що при вирішені питання про відкриття провадження по справі судом першої інстанції було здійснено порушення норм процесуального права, що являється підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду.

Відповідно до п. 3 ст. 199 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до ст. 204 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від "07" липня 2016 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3-