Справа № 210/1318/16-а (2-а/210/15/16)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2016 рокусправа № 210/1318/16-а (2-а/210/15/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - Кірюшкіна Г.В. дов від 30.05.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Криворізького південного об'єднання управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2016 року

у справі № 210/1318/16-а(2-а/210/45/16)

за позовом ОСОБА_2

до Криворізького південного об'єднання управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

про визнання дій та рішень суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Криворізького південного об'єднання управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просила:

- поновити пропущений процесуальний строк для звернення до суду за захистом порушених прав;

- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення з 01.06.2015 виплати ОСОБА_2 пенсії в раніше призначеному розмірі відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов'язати відповідача відновити ОСОБА_2 з 01.06.2015 виплату раніше призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та виплатити недоплачену суму пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу в 2009 році призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач продовжує працювати на посаді державного службовця. З 01.04.2015 позивачу припинено виплату пенсії, проте у зв'язку із змінами в законодавстві з 01.06.2015 посада, на якій працює позивач, не дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали передбачені п.5 р. І Закону України від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» підстави для припинення виплати пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.04.2016 адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що починаючи з 01 червня 2015 року у відповідача були відсутні законні підстави для невиплати пенсії позивачу у розмірі та порядку, передбачених чинним законодавством. Крім того, судом застосований принцип незворотності дії законів у часі, зазначено, що право на пенсію позивача виникло ще при призначенні пенсії, а отже з 01.06.2015 перешкоди для виплати пенсії відсутні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу (а.с.59), в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач вважає посилання суду першої інстанції на п.5 Прикінцевих положень Закону №213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», як на підставу відновлення позивачу з 01.06.2015 виплати пенсії, помилковим, оскільки останнім передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому вказаний пункт не містить приписів щодо відновлення виплати пенсії як такої й, у тому числі, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом також не враховано внесені зміни до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Законом України № 911-VIII від 24.12.2015.

Крім того, відповідач наголошує на тому, що позивач звернувся до суду з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач (його представник) в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання позивач повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_2 перебуває на обліку в Криворізькому південному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, 04.03.2009 позивачу призначено за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Також згідно наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, копії трудової книжки позивача, вбачається, що позивач після призначення пенсії продовжує працювати на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 1 Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу (а.с.26).

У зв'язку з набранням чинності норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, з 01.04.2015 відповідач зупинив виплату позивачу пенсії.

15.02.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив поновити виплату пенсії з 01.06.2015.

Листом від 11.02.2016 № 315/02/37 відповідач повідомив, що пенсія позивачу припинена у відповідності з чинним законодавством з огляду на те, що Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, тимчасово у період з 01.04.2015 по 31.12.2016 пенсія особам у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», не виплачується.

Крім того відповідачем зазначено, що з 01.06.2015 скасовано норми щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до спеціальних законів. Разом із тим зміни щодо порядку виплати пенсій не вносились.

Позивач не погодившись з такою відмовою, звернувся до суду за захистом своїх прав.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, погоджується з судом першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Виходячи з наведених норм, приймаючи до уваги, що підставою для звернення позивача 18.02.2016 до суду з даним позовом стала отримана від управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відмова в поновленні виплати пенсії позивачу з 01.06.2015 (лист від 11.02.2016), апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про задоволення позовних вимог, пред'явлених позивачем за період, починаючи з 01.06.2015.

По суті пред'явлених вимог апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 в редакції, що діяла на час призначення пенсії за віком позивачу, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Пунктом 5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII внесено зміни до ст..37 Закону України «Про державну службу», зокрема, встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Аналогічні положення внесені пунктом 12 розділу І Закону № 213-VIII до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

З аналізу положень наведених правових норм, в контексті даного спору, вбачається що у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» (незалежно від часу призначення), працює на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами станом на 01.04.2015, починаючи з цієї дати до кінця 2015 року виплата пенсії їй не здійснюється.

Водночас, пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

До 01.06.2015 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, що відповідачем не заперечується, отже, виходячи з приписів наведеного п.5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, з вказаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів, зокрема, «Про державну службу», є скасованими.

Тобто правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01.06.2015.

Отже, з вказаної дати робота на посаді, яку займає позивач, не дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», внаслідок чого на позивача не поширюються встановлені Законами «Про державну службу», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» обмеження щодо виплати пенсії.

Таким чином, є вірним висновок суду першої інстанції, що з 01.06.2015 відсутні правові підстави для невиплати пенсії за віком позивачу, тому виплата пенсії позивачу з 01.06.2015 повинна бути поновлена.

Разом з тим, слід також врахувати, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII (набрав чинності з 01.01.2016) внесено зміни до ст.37 Закону України «Про державну службу», згідно яким тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Також відповідно до внесених вказаним Законом № 911-VIII змін до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються".

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив правильне за суттю рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції. Передбачені ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що заявником не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2016 року у справі №210/1318/16-а(2-а/210/45/16).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 відстрочено сплату судового збору Криворізькому південному об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відповідно до ст.88 КАС України до 08.07.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Приймаючи до уваги, що фактично до вказаної дати судовий збір не сплачено, згідно з вимогами ч.2 ст.88, ст..94 КАС України належить до стягнення з Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у загальному розмірі 606,32грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.88, 94, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізького південного об'єднання управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2016 року у справі № 210/1318/16-а (2-а/210/45/16) залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Криворізького південного об'єднання управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (3, 50086, м. Кривий Ріг, вулиця О. Брозовського, будинок 85а) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач - УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, Р/Р 1004 (КБКД 22030101), , банк отримувач ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська, МФО 805012, призначення платежу - судовий збір за апеляційною скаргою, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 606,32грн. (шістсот шість гривень тридцять дві копійок).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко