Справа № 175/2858/16-а
Суддя: Новік Л. М.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/2858/16-а
Провадження № 2-а/175/59/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 вересня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Новік Л.М.

за участю секретаря - Лавриненко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Слобожанське Дніпропетровського району адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування зазначила, що вона, ОСОБА_1, з 12.11.2010 р. по теперішній час працює на посаді Голови Любимівської сільської ради.

Пенсія за віком їй була призначена 02.02.2010 р. Як отримувач пенсії перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі. З 01.04.2015 р. пунктом 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-УШ, який набрав чинності 01.04.2015 р., їй була припинена виплата пенсій за віком, бо вона працювала на посаді, передбаченої законом України "Про державну службу".

Враховуючи, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-УIII з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсій призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" та ін., вона вважає що управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі повинно було поновити їй виплату пенсій по віку з 01.06.2015 року, бо посада, яку вона займає, відповідно до вимог вищезазначеного Закону, з 01.06.2015 р. вже не дає права призначення пенсій державного службовця у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".24.03.2016 року вона звернулась із відповідною заявою до управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі, щодо поновлення виплати мені пенсій по віку, призначеною їй відповідно закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно відповіді управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі від 30.03.2016 року №1184/02/22 їй відмолено в поновленні виплати пенсії по віку на підставі того, що вона працює на посаді, та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

Вважає дії управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі щодо припинення виплати їй пенсії, та відмову в поновленні виплати вищезазначеної пенсії - неправомірними, та такими, що порушують її конституційні права.

Просить суд визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо припинення їй виплати пенсії по віку, призначеної відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та відмови в її поновленні. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області вчинити певні дії, а саме поновити виплату їй пенсії призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 1 червня 2015 року та виплатити суму недоотриманої пенсії. Допустити до негайного виконання постанову в межах суми платежу за один місяць.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представники УПФУ Салабай В.М., Пилипчук Є.О. позовні вимоги не визнали, надали суду заперечення проти позову, в якому зазначено, що позивач є одержувачем пенсії по інвалідності 3 групи від загального захворювання, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 12.11.2010 року по теперішній час ОСОБА_1 працює на посаді, та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». З 01 квітня 2015 року позивачці у відповідності до Закону України від 02.03.2015 року № 213-V1I «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» пенсія тимчасово не виплачувалася. Вважають позов ОСОБА_1 безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 19.04.2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію по інвалідності 3 групи від загального захворювання, яка призначена Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач на теперішній час працює на посаді сільського голови Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

З 01 квітня 2015 року позивачці було припинено здійснення пенсійних виплат.

24.03.2016 року позивач звернулася до Управління пенсійного фонду України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області із заявою поновити виплату належної їй пенсії.

Письмової відповіддю від 30.03.2016 року відповідач повідомив, що з 01.04.2015 року виплата пенсії по інвалідності 3 групи від загального захворювання була припинена відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

02 березня 2015 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 -VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року.

У відповідності до вказаного Закону були внесені зміни зокрема й до ст.37 Закону України «Про державну службу», згідно яких тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам, на яких поширюється дія цього Закону, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працює позивачка, дійсно давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом - Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем було обґрунтовано припинено виплату їй пенсії з 01 квітня 2015 року.

Проте, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування».

На разі, вказаний закон щодо призначення спеціальних пенсій прийнятий не був до 01 червня 2015 року, тому з 01 червня 2015 року втратили чинність, зокрема, й норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення держслужбовців, і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються. На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом - Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали передбачені ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону №213) підстави для невиплати пенсії позивачу, призначеної відповідно до вказаного Закону. Тобто, з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачці раніше призначеної пенсії відсутні. Однак, судом встановлено, що частина позовних вимог стосується періоду з 01 червня 2015 року по 26 січня 2016 року, за який вже пройшов шестимісячний строк звернення до суду. З адміністративним позовом позивач звернулася 27 липня 2016 року, тобто після закінчення шестимісячного строку з дня коли позивач повинна була дізнатися про порушення її прав. Тому проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, представлені докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову, вчинити певні дії з 27 січня 2016 року.

У відповідності до ч. 2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.94, 99, 128, 158, 161, 162, 163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії по віку, призначеної відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відмови в її поновленні.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області вчинити певні дії, а саме поновити виплату ОСОБА_1 пенсії призначеної згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 27 січня 2016 року та виплатити суму недоотриманої пенсії з 27 січня 2016 року.

Допустити до негайного виконання постанову в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На постанову протягом десяти днів з дня її отримання до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Суддя Л.М. Новік