Справа № 808/1730/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року о 15 год. 50 хв.Справа № 808/1730/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Стрельнікової Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м.Запоріжжя

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби

до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області

про визнання протиправною бездіяльність та стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" (надалі - позивач або ПАТ "ЗЗФ" ) звернулося із позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (надалі - відповідач 1 або СДПІ), до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області (надалі - відповідач 2 або УДКСУ у м.Запоріжжі), в якій позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача 1, яка виразилась у неподанні відповідачу 2 висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягала відшкодуванню з бюджету на користь позивача по декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року в розмірі 7 677 003 грн.; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за лютий 2016 року, в розмірі 100453 грн. 06 коп.

При судовому розгляді представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивачем зазначено, у зв'язку із тим, що при проведенні розрахунку пені позивач помилково не врахував, що 2016 рік є високосним роком (кількість днів у якому становить 366, на одну добу більше ніж у звичайному році) позивачем було проведено перерахунок, згідно з яким розмір пені нарахованої на суму бюджетної заборгованість з податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року становить 100 178 грн. 60 коп., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України (Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області) на користь позивача пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року у розмірі 100 178 грн. 60 коп. (а.с.48-49).

Вказана заява прийнята судом та розгляд справи проведено за зменшеними позовними вимогами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.03.2016 позивач подав до відповідача 1 податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2016 року, якою визначено суму податку на додану вартість, що підлягала бюджетному відшкодуванню з Державного бюджету України на рахунок платника у банку в розмірі 7 677 003 грн. Суму бюджетного відшкодування за лютий 2016 року в розмірі 7 677 003 грн. позивач отримав на свій поточний рахунок лише 27.05.2016. Позивач зазначає, що відшкодування ПДВ за лютий 2016 року мало відбутися до 06.05.2016, однак відбулося лише 27.05.2016. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо неподання висновків відповідачу 2. Посилаючись на пункт 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, позивач зазначає, що відповідачем позивачу не вчасно відшкодовано суму податку на додану вартість, а відтак на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість має нараховуватися пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ за весь час прострочення, за період з 07.05.2016 по 27.05.2016.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав клопотання (вх. №25704 від 06.09.2016) яким просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача 1 в судове засідання не прибув, подав клопотання (вх. №25705 від 06.09.2016), яким просить розглянути справу без його участі в порядку письмового провадження. Проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, про що подані заперечення на адміністративний позов (вх. №18962 від 22.06.2016), відповідно до яких позов не визнає в повному обсязі та просить у задоволенні позову відмовити. Зокрема зазначив, що відповідачем 1 вчасно направлено до відповідача 2 висновок про суми відшкодування ПДВ та реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування. Несвоєчасне повернення позивачу сум бюджетного відшкодування за лютий 2016 року відбулося не з вини відповідача 1.

Представник відповідача 2 в судове засідання не прибув, подав клопотання (вх. №25703 від 06.09.2016), яким просить розглянути справу без його участі в порядку письмового провадження. Проти задоволення позовних вимог також заперечив у повному обсязі, про що подав письмові пояснення (вх. №18995 від 22.06.2016) в яких зазначено, що органи Державної казначейської служби не приймають самостійного рішення щодо перерахування коштів з бюджету, а здійснюють повернення лише на підставі висновків, наданих органами Державної фіскальної служби. Відповідач 2 отримував від СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі МГУ ДФС висновки. Однак у зв'язку з тим, що відповідачем 1 не було подано узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, такі висновки поверталися відповідачу 1. Узагальнена інформація № 18 щодо визначених у висновках обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість надійшла до УДКCУ в м. Запоріжжі 27.05.2016, в цей же день кошти були перераховані на поточний банківський рахунок позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши матеріали, які додані сторонами до справи, суд вирішив розглянути справу без участі сторін в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України в редакції, що діяла станом на травень 2016 року встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Згідно п. 200.10 ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

Відповідно до п. 200.11 ПК України, контролюючий орган має право провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від'ємного значення, сформованого за операціями:

за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;

з придбання товарів/послуг у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу, за період до 1 січня 2016 року.

Згідно п. 200.12 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки:

або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету;

або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який протягом п'яти робочих днів з дня отримання такої заяви повинен її задовольнити

Відповідно до п. 200.13 ПК України, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Позивач разом з декларацією з ПДВ за лютий 2016 року подав додаток №4 - Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (а.с. 30-31). Згідно вказаної заяви підприємство заповнило Таблицю 1 - Відомості, необхідні для формування показників критеріїв, встановлених підпунктом 200.19.3 п. 200.19 ст. 200 ПК України, а також було зазначено суму бюджетного відшкодування 7 677 003 грн. Таблиця 2 щодо фінансової гарантії не заповнювалася.

Позивач вважає, що на момент подання податкової декларації за лютий 2016 року ПАТ «ЗФЗ» не відповідало критеріям, визначеним у п. 200.19 ст. 200 ПК України та таким чином мало право на отримання бюджетного відшкодування ПДВ в загальному порядку.

З урахуванням вищенаведених положень податкового законодавства, відшкодування ПДВ за лютий 2016 року у розмірі 7 677 003 грн. мало відбутися Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя на підставі висновку відповідача 1 до 06.05.2016 року.

Однак у строк, визначений ст. 200 ПК України, відшкодування ПДВ за лютий 2016 року на поточний банківський рахунок позивача здійснено не було.

Разом з тим, відповідач 1 у письмових запереченнях зазначив про те, що в даному випадку заявлена позивачем сума бюджетного відшкодування була перевірена і оскільки ПАТ «ЗФЗ» відповідало критеріям платників, які мають право на отримання бюджетного відшкодування, визначеним пунктом 200.19 ст. 200 ПК України, СДПІ було своєчасно сформовано реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування платникам податку, до якого включено і ПАТ «ЗФЗ» на суму 7 677 003,00 грн.

Так, з доданих відповідачем-1 до письмових заперечень на позов копій документів вбачається, що 21.04.2016 відповідачем-1 було складено висновок № 249-07 про суми відшкодування податку на додану вартість за декларацією № від 21.03.2016 за лютий 2016 року у розмірі 7 677 003,00 грн., у п. б) рядка 07 якого зазначено - «підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету» (а.с. 54).

Згідно наданої суду копії реєстру висновків про суми відшкодування податку на додану вартість, переданих до органів Державної казначейської служби України № 11 від 22.04.2016 року, у якому під порядковим номером 14 зазначено висновок №249/07 від 21.04.2016, відповідний висновок отримано відповідачем-2 22.04.2016 (а.с.55).

Супровідним листом від 04.05.2016 (а.с. 65) відповідачем-2 відповідачу-1 був повернений висновок №249-07 від 21.04.2016 з посиланням на приписи п. 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів Державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою кабінету Міністрів України №39 від 17.01.2011 року у зв'язку із тим, що в управлінні відсутня узагальнена інформація щодо визначених у висновках обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

З аналогічних підстав відповідачем-2 вказаний висновок повертався також листами вих. №04-08.14/470-1482 від 12.05.2016 (а.с. 69), вих. №04-08.14/498-1551 від 23.05.2016 (а.с. 73).

27.05.2016 УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області отримано узагальнену інформацію № 18 щодо обсягів сум бюджетного відшкодування ПДВ, сформовану за зверненням головних управлінь ДФС (а.с.76-77).

Відшкодування ПДВ за декларацією за лютий 2016 року в сумі 7 677 003 грн. позивачем фактично отримано 27.05.2016, що підтверджується копією платіжного доручення № 690 (а.с.41).

Отже, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідач 1 неодноразово направляв до відповідача 2 висновки із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягала відшкодуванню з бюджету на користь позивача по декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року, а відтак позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1, яка виражалася у неподанні висновків є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Доводи представника відповідача 2 про те, що заявлена позивачем у декларації за лютий 2016 року сума відшкодування податку на додану вартість не була відшкодована своєчасно та подані відповідачем 1 висновки про суми відшкодування податку на додану вартість повертались без виконання у зв'язку з відсутністю узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, суд вважає необґрунтованими.

Так, пунктами 8, 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року № 39 визначено, що державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом:

трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Натомість, зазначеним Порядком не передбачено, що у разі відсутності узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби здійснює повернення таких висновків до органів державної податкової служби.

Крім того, пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що бюджетне відшкодування здійснюється органом, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу.

Зазначена норма не ставить здійснення бюджетного відшкодування в залежність від того отримано чи не отримано органом казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином, отримання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування ПДВ, на переконання суду, не повинно порушувати права та інтереси позивача по справі.

Право на бюджетне відшкодування є невід'ємним правом позивача, захист якого гарантовано частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997 і відповідно до положень Конституції України є частиною національного законодавства.

Неправомірне неповернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушило право позивача, зокрема на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, а саме: своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати це відшкодування із бюджету при відсутності з його боку порушень вищевказаних законодавчих актів.

Пункт 200.23 Податкового кодексу України визначає, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 48) про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за лютий 2016 року за період з 07.05.2016 по 27.05.2016 у розмірі 100 178 грн. 60 коп., суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 2 ст. 11 КАС України, якою зокрема передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Позивач визначив розмір пені і відповідно розмір позовних вимог виходячи з того, що ПАТ «ЗФЗ» на момент подання податкової декларації з ПДВ за лютий 2016 року мало право на отримання бюджетного відшкодування ПДВ в загальному порядку. Отже позивач повинен був отримати бюджетне відшкодування за декларацією за лютий 2016 року до 06.05.2016 ( граничний термін отримання податкової декларації - 21.03.2016, останній день для проведення камеральної перевірки - 20.04.2016, сплив п'ятиденного строку для подання висновку - 27.04.2016, сплив п'ятиденного строку для перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок позивача - 06.05.2016).

Таким чином, з 07.05.2016 сума ПДВ за лютий 2016 року в розмірі 7 677 003 грн., яка не була відшкодована позивачу, вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за лютий 2016 року, яка розрахована позивачем за формулою: (сума заборгованості х кількість днів прострочення : 100% х облікова ставка Національного банку України х 1,2) : 366 днів, що за період з 07.05.2016 по 27.05.2016 складає 100 178 грн. 60 коп., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, а також те, що своєчасне бюджетне відшкодування суми податку на додану вартість, яка заявлене позивачем в декларації за лютий 2016 року, не відбулось внаслідок безпідставного повернення відповідачем 2 висновків про суми такого відшкодування, суд приходить до висновку, що відповідно до приписів статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 відповідно до задоволених позовних вимог майнового характеру (а.с. 3).

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 17, 71, 94 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України (Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 168, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, р/р 9045 в ПАТ КБ "Приватбанк", м. Дніпропетровськ, МФО 305299, ) пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за лютий 2016 року у розмірі 100 178 (сто тисяч сто сімдесят вісім) гривень 60 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" () за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області () судові витрати у розмірі 1502 (одна тисяча п'ятсот дві) грн. 68 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова