Справа № 809/1877/15
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року Справа № 876/8398/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Носа С.П., Онишкевича Т.В.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: представника ОСОБА_2

відповідача по справі: представника Урядка Р.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області та Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2015 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області та Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень за № від 30.12.2014 року та № від 31.12.2014 року,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_4, в травні 2015 року звернувся в суд з позовом до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області та Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області та просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2014 року в частині 24 084,70 грн. основного платежу та 7 041,18 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями і податкове повідомлення-рішення № від 31.12.2014 року в частині за платежем податок на додану вартість в розмірі 31550 грн. основного платежу і 7888 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує на те, що ним понесено витрати у зв'язку з придбанням автотранспортних засобів, які використовуються ним у власній господарській діяльності, а висновок відповідача про те, що придбані автотранспортні засоби є власністю виключно фізичної особи ОСОБА_4, а не фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2015 року в справі №809/1877/15 адміністративний позов задоволено повністю. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення скасовано в повному обсязі визначених сум.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Калуською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області та Калуською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області подано апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2015 року в справі №809/1877/15 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянти зазначають, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень є віднесення позивачем до складу валових витрат та включення до складу податкового кредиту з податку на додану вартість сум сплачених коштів та податку на додану вартість при придбанні транспортних засобів, що використовувались позивачем при здійсненні господарської діяльності, які були зареєстровані за позивачем як за фізичною особою. Вказана обставина, на думку, відповідача є перешкодою для віднесення до складу валових витрат та включення до складу податкового кредиту вказаних коштів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області та Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області необхідно задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є фізичною особою - підприємцем, зареєстрований рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської міської ради 10.11.1999 року.

10.11.1999 року позивач взятий на податковий облік як платник податків Калуською об'єднаною державною податковою інспекцією, з 19.07.2007 року до 06.10.2011 року відповідно до свідоцтва за НОМЕР_3 та з 15.03.2013 року відповідно до свідоцтва за НОМЕР_4, є платником податку на додану вартість, здійснює підприємницьку діяльність, в тому числі автомобільного вантажного транспорту.

В період з 01.01.2011 року до 31.12.2013 року позивач здійснював господарську діяльність, перебуваючи на загальній системі оподаткування згідно з пунктом 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, та сплачував до бюджету самостійно розраховані авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб.

За 2013 рік позивачем до складу витрат включено витрати в розмірі 63 583, 33 гривень за придбаний у приватного підприємства «Стар - Кар» сідельний тягач DAF.XF 95.480 та витрати у розмірі 94 166, 67 гривень за придбаний у товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Техно Авто» напівпричіп-цистерну HENDRICKS, GOCH.

В період з 27.11.2014 року до 10.12.2014 року Калуською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Івано-Франківській області проведена документальна планова виїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_4.

За наслідками перевірки відповідачем 17.12.2014 року складено акт за №4236/171/НОМЕР_1, на підставі якого, відповідачами винесено податкові повідомлення-рішення за № від 30.12.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в розмірі 24 084, 70 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 7 551, 18 гривень; за № від 31.12.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 67 780 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 16 945 гривень.

Підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугував висновок податкового органу про те, що суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець не може бути власником нерухомого або рухомого майна, а придбання, спорудження, будівництво такого майна суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем, який зареєстрований платником податку на додану вартість, може здійснюватися ним виключно як фізичною особою, то право на податковий кредит за операцією з придбання, спорудження, будівництво зазначеного майна не виникає. А відтак, позивачем, як фізичною особою-підприємцем, протиправно включено у 2013 році до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на доходи фізичних осіб, витрати в розмірі 63 583, 33 гривень та у розмірі 94 166, 67 гривень за придбані у приватного підприємства «Стар - Кар» сідельний тягач DAF.XF 95.480 та у товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Техно Авто» напівпричіп-цистерну HENDRICKS, GOCH. Відповідно у позивача відсутнє право на формування витрат для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість у 2013 році за рахунок сум податку на додану вартість у розмірі 12 716, 67 гривень та у розмірі 18 833, 33 гривень, що сплачений вказаним контрагентам, у зв'язку із придбанням згаданих автотранспортних засобів.

Крім цього до складу сум податкового зобов'язання визначених в податкових повідомленнях рішення ввійшли суми штрафної санкції за несвоєчасне подання податкової декларації в розмірі 1020 грн., штрафної санкції за неведення книги обліку доходів і витрат в розмірі 510 грн. інші порушення, які увійшли до складу податкового повідомлення-рішення № від 31.12.2014 року в розмірі 36 230 грн. основного платежу та 8 057 штрафних санкцій.

Податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2014 року було скасоване в частині штрафної санкції в сумі 510 грн. за неведення книги обліку доходів і витрат. В решті податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2014 року залишено в силі.

Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 не встановлюють окремого порядку реєстрації транспортних засобів для фізичних осіб - підприємців та осіб, які не є такими. Більше того п. 6 Правил передбачає, що транспортні засоби реєструються за юридичними особами та фізичними особами.

Тим більше в самому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу міститься графа «Прізвище або організація», тобто транспортні засоби реєструються на фізичних та юридичних осіб, і тому якщо особа є приватним підприємцем то іншого шляху законодавством не передбачено як зареєструвати транспортний засіб на своє прізвище як фізичної особи.

Згідно підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Статтею 177 цього Кодексу встановлено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (пункт 177.2).

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг) (пункт 177.3).

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу (пункт 177.4).

Відповідно до підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Пунктом 138.6 статті 138 цього Кодексу встановлено, що собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Згідно пункту 138.4 статті 138 вказаного Кодексу витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Таким чином, законодавчо встановлено право платника податку при визначенні податкового зобов'язання з доходу, зменшувати суму отриманого доходу у звітному податковому періоді на суму витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів.

Згідно абзацу 2 пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У відповідності до вимог абзацу 1 пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно абзацу 1 пункту 198.6 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Факт придбання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 вказаних автотранспортних засобів підтверджується наявними у матеріалах справи рахунками-фактурами №ПТ-0000080 від 30.07.2013 року, №905307 від 19.09.2013 року; видатковими накладними №ПТ-0000898 від 06.08.2013 року на суму 113 000 гривень, в тому числі податок на додану вартість 18 833, 33 гривень, №970 від 19.09.2013 року на суму 76 300 гривень, в тому числі податок на додану вартість 12 716,67 гривень, а також податковими накладними №883 від 01.08.2013 року на суму 49 700 гривень, в тому числі податок на додану вартість 8 283, 33 гривень, №889 від 02.08.2013 року на суму 49 950 гривень, в тому числі податок на додану вартість 8 235 гривень, №904 від 05.08.2013 року на суму 13 350 гривень, в тому числі податок на додану вартість 2 225 гривень, №60 від 19.09.2013 року на суму 76 300 гривень, в тому числі 12 716, 67 гривень.

Позивачем проведено повний розрахунок з товариством з обмеженою відповідальністю «Пром Техно Авто» та з приватним підприємством «Стар - Кар», що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями №2357.40.2, №2357.40.3, №2357.43.1 та №2357.43.2 від 19.09.2013 року, а також довідкою Калуського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про рух коштів по особовому рахунку ОСОБА_4 НОМЕР_2 за 01.08.2013 року, 02.08.2013 року, 05.08.2013 року та за 20.09.2013 року.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд першої інстанції не проаналізував належно позовні вимоги, в тому числі не надав належної уваги прохальній частину адміністративного позову, де позивач оскаржував податкові повідомлення-рішення в частині, зокрема пов'язаної з реєстрацією транспортних засобів і їх участю в господарській діяльності позивача. Витрати на придбання цих транспортних засобів вплинули як на співвідношення податку на додану вартість, валових витрат і податку з доходів фізичних осіб.

Виходячи з цього постанову суду першої інстанції необхідно скасувати.

Керуючись ч. 3 ст. 160 ст.195, ст.196, п.2 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області та Калуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2015 року в справі №809/1877/15 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2014 року про збільшення сум грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в частині 24 084,70 грн. та 7 041,18 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 31.12.2014 року про збільшення сум грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 31550 грн. та 7888 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді С.П. Нос

Т.В. Онишкевич

Повний текст виготовлено 26.09.2016 року