Справа № 824/546/16-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/546/16-а

13 год. 01 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Якимець Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідач-1 Бойченко О.М.,

відповідач-2 не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного спеціаліста відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Управління ДМС України в Чернівецькій області Бойченко О.М. (відповідач-1), заступника начальника Управління ДМС України в Чернівецькій області Попова В.М. (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просив суд винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення відповідачів від 02.08.2016 р. про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.09.2013р., позивачем було отримано посвідку на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 та з 18.09.2013р. позивач зареєстрований в м. Чернівці. Позивач зазначає, що 09.08.2016 р. отримав рішення головного спеціаліста відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Управління ДМС України в Чернівецькій області Бойченко О.М., затверджене начальником Управління ДМС України в Чернівецькій області про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні. Вважає дане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки всупереч вимогам норм чинного законодавства, оскаржуване рішення прийняте не уповноваженою на те особою. Крім того, зазначив, що було порушено п'ятиденний строк, з дня його прийняття, який надається для надіслання оскаржуваного рішення позивачу. Представник позивача стверджує, що обставини прийняття рішення від 02.08.2016 р. про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1, а саме: повідомлення Головного управління національної поліції в Чернівецькій області про неодноразові притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не можуть бути підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні, оскільки порушення, за які його було притягнено до адміністративної відповідальності, не завдали будь-якої матеріальної шкоди державній, комунальній чи приватній власності, жодних насильницьких дій з боку ОСОБА_4 не вчинено. Зазначив, що всі адміністративні справи були порушені за заявою його сусіда, з яким склались недоброзичливі стосунки в односторонньому порядку, а судові рішення про притягнення до адміністративної відповідальності виконані позивачем повністю. Позивач стверджує, що посадові особи Управління ДМС України в Чернівецькій області під час прийняття оскаржуваного рішення діяли поспішно, упереджено та суб'єктивно, посилаючись на характеристику навчального закладу - Буковинського державного медичного університету, зміст якої відповідачами був викривлений, а слова вирвані з контексту.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов повністю.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених в письмових запереченнях. В письмових запереченнях заступник начальника Управління ДМС України в Чернівецькій області Попов В.М. зазначає, що внаслідок отримання 27.07.2016 р. листа від Шевченківського відділення поліції Чернівецького відділу Головного Управління національної поліції в Чернівецькій області про те, що громадянин Йорданії ОСОБА_4 був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, що згідно норм чинного законодавства є підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні іноземців. Крім того, відповідач-2 вважає безпідставним посилання позивача на порушення строків видачі оскаржуваного рішення, які на його переконання були дотримані. З цих підстав, вважає прийняте рішення правомірним та законним.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, однак не повідомив суд про причину своєї неявки.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлені наступні обставини по справі.

ОСОБА_4 являється громадянином Йорданії та є студентом 3 курсу медичного факультету Буковинського державного медичного університету. 12.09.2013р. позивачем було отримано посвідку на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 та з 18.09.2013р. позивач зареєстрований в АДРЕСА_1. (а.с. 7, 40-45, 100).

02.08.2016 р. прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні на підставі надходження 27.07.2016 р. повідомлення від Головного Управління національної поліції в Чернівецькій області про те, що громадянин Йорданії ОСОБА_4 був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення за ч.1 та ч.2 ст. 182 КУпАП (порушення тиші у громадських місцях та населених пунктах). Зазначено, що про неодноразове притягнення позивача до адміністративної відповідальності свідчить витяг з бази даних «АРМОР», який доданий до матеріалів справи. Крім того, до вказаного рішення було додано характеристику, надану з Буковинського державного медичного університету, в якій зокрема зазначено, що куратор групи, у якій навчався позивач, зауважень щодо поведінки студента не висловлював, однак відмітив запальний характер студента, іноді неадекватну реакцію на критичні зауваження. Також зазначено, що позивач був активним учасником конфліктів між студентами Йорданської спільноти на фоні особистих неприязних відносин, активну участь у громадському житті університету не приймав. Оскаржуване рішення підписане головним спеціалістом відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Управління ДМС України в Чернівецькій області - О.М. Бойченко та затверджено заступником начальника Управління ДМС України в Чернівецькій області - В.М. Поповим. (а.с. 8-10, 61-62).

До матеріалів справи надано матеріали адміністративних справ №561, №177, №560, рішення Шевченківського районного суду від 02.09.2016 р. по справам №727/1564/16-п, №727/1573/16-п, №727/1571/16-п та постанову №36 від 11.01.2016 р. Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст. 182 КУпАП (порушення тиші у громадських місцях та населених пунктах). Як вбачається з матеріалів адміністративних справ, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стали скарги ОСОБА_7, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, щодо порушення позивачем тиші після 23:00 години. (а.с. 11-39).

Відповідно до інформації Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькі області від 23.08.2016 р. зазначено, що станом на 23.08.2016 р. на примусовому виконанні виконавчих проваджень щодо стягнень адміністративних штрафів громадянина Йорданії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, не перебуває. (а.с. 99).

В судовому засіданні була допитана у якості свідка ОСОБА_8 - голова правління ОСББ «Червоноармійська 77б корпус 1», в якому проживає позивач. Так, свідок зазначила, що Абдельрахман ОСОБА_4 характеризується добросовісним мешканцем будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1, будь-яких зауважень щодо порушення громадського порядку позивачем не має, крім того відмітила, що ОСОБА_7, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, постійно скаржиться на інших мешканців будинку та охарактеризувала його як конфліктним мешканцем вказаного будинку.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон № 3773-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно ч. 12 ст. 4 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

У відповідності до пп. 18, 20 ч. 1 ст. 1 Закону № 3773-VI посвідка на тимчасове проживання - це документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Така посвідка оформлюється, зокрема, за наявності приймаючої сторони, якою, згідно законодавства, є зареєстровані в установленому законом порядку українські підприємства, установи та організації, представництва (філії) іноземних підприємств, установ, організацій, представництва міжнародних організацій, а також фізичні особи (громадяни України, іноземці та особи без громадянства), які постійно проживають або тимчасово перебувають на території України у зв'язку з навчанням, стажуванням, роботою, або на інших законних підставах, та запрошують чи приймають іноземців та осіб без громадянства.

Пунктом 12 статті 5 Закону № 3773-VI підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у зв'язку з навчанням є заява іноземця, дійсний поліс медичного страхування, документ, що підтверджує факт навчання в Україні, та зобов'язання навчального закладу повідомити центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, про відрахування з такого закладу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 № 251 затверджений Порядок оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Крім того, п. 3.12 наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання» від 15.07.2013 р. №681 визначено, що раніше видана посвідка скасовується територіальним органом чи підрозділом ДМС, який її видав, у випадках, передбачених пунктом 19 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Згідно п. 19 постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 № 251 Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання посвідка на тимчасове проживання скасовується територіальним органом або підрозділом ДМС, який її видав, у разі:

1) отримання від органу Національної поліції, іншого органу виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;

2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця та особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;

3) коли іноземця та особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;

4) коли дії іноземця та особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров'ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

5) коли уповноваженим органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця та особи без громадянства або їх примусове видворення за межі України;

6) інших випадках, передбачених законами.

Рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання приймається начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником протягом п'яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для скасування посвідки.

Відповідно до пп. 4 п. 19 Порядку № 251 посвідка на тимчасове проживання скасовується територіальним органом або підрозділом ДМС, який її видав, зокрема, у разі коли дії іноземця та особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров'ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

В судовому засіданні відповідач суду повідомив, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення став лист Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП Головного управління Нацполіції у Чернівецькій області від 25.07.2016 року № 9913, в якому зазначено, що громадянин ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності по ст. 182 ч.1 КУпАП від 23.12.2015 року та адміністративний протокол було направлено до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради. Так 31.12.2015 року по ст. 182 ч.2 КУпАП, 23.01.2016 року по ст. 182 ч.2 КУпАП, 23.01.2016 року по ст. 182 ч.2 КУпАП, 23.01.2016 року по ст. 182 ч.2 КУпАП, 27.05.2016 року по ст. 182 ч.2 КУпАП адміністративні протоколи направлено до Шевченківського районного суду м. Чернівці для прийняття рішення згідно чинного законодавства України. (а.с. 61).

Слід відмітити, що вказаний лист було направлено до Управління ДМС у Чернівецькій області 25.07.2016 року і в ньому не йшлося про те, що дії громадянина ОСОБА_4 загрожують громадському порядку, а констатовано ту обставину, що стосовно позивача було складено 6 протоколів про адміністративне правопорушення за порушення тиші в нічний час.

Так, громадський порядок - урегульована правовими та іншими соціальними нормами система суспільних відносин, що забезпечує захист прав і свобод громадян, їх життя і здоров'я, повагу честі та людської гідності, дотримання норм суспільної моралі.

Судом встановлено, що ще до надходження листа Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП Головного управління Нацполіції у Чернівецькій області, а саме: 22.07.2016 року Управлінням ДМС у Чернівецькій області було направлено запит на інформацію до Буковинського державного медичного стосовно отримання довідки-характеристики на громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який навчається у цьому навчальному закладі. При цьому слід відмітити, що запит стосувався тільки позивача. З цього можна зробити висновок, що до надходження інформації із Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП Головного управління Нацполіції у Чернівецькій області відповідачем вживались заходи щодо збору інформації стосовно позивача.

Під час прийняття оскаржуваного рішення відповідачі взяли до уваги лист Нацполіції стосовно неодноразового притягнення до відповідальності позивача за ч.1 та ч.2 ст. 182 КУпАП (порушення тиші у громадських місцях та населених пунктах), відомості із системи "АРМОР" та характеристику надану головою кураторів університету та заступника декана медичного факультету №3.

Як встановлено судовим розглядом дійсно стосовно позивача було складено 6 протоколів про порушення тиші, однак рішень суду про притягнення позивача за вказаною статтею КУпАП було постановлено три (02.03.2016 року, №727/571/16-п, 02.03.2016 року №727/1564/16-п, 02.03.2016 року №727/1573/16-п) і одна постанова №36 від 11.01.2016 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради про притягнення до відповідальності за порушення тиші у нічний час.

Відповідачі не відобразили у прийнятому рішенні фактично скільки разів позивача притягнуто до відповідальності за порушення тиші, а зазначено про кількість складених протоколів про адміністративне правопорушення. Однак, складення протоколів не свідчить про притягнення особи до відповідальності.

Суд погоджується із доводами представника позивача, що аналіз характеристики на позивача був зроблений відповідачами вибірково, зазначивши в обґрунтуванні рішення тільки негативні аспекти його особистості (куратор групи відмічав запальний характер студента, іноді неадекватну реакцію на його критичні зауваження, був активним учасником конфліктів, які розгорталися між студентами йорданської спільноти на фоні особистих неприязних стосунків). При цьому в характеристиці було зазначено й інше, що куратор зауважень щодо поведінки студента не висловлював, позивач посідає 32 місце у списку загального рейтингу, за час навчання пропусків без поважних причин не мав, стягнень по деканату не мав. Проте, відповідачі в своєму рішенні вказаної інформації не відобразили.

Відповідачами зроблено висновок, що дії позивача загрожують громадському порядку у зв'язку із тим, що його неодноразово притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, а саме: порушення тиші в нічний час, відповідальність за яке передбачено ч.1 та ч.2 ст. 182 КУпАП.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

На дотримання вказаних норм законодавства, суд дійшов висновку, що застосування пп. 4 п. 19 Порядку № 251, у випадку порушення ч.1 та ч.2 ст. 182 КУпАП є непропорційним у розумінні п. 8 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки застосований вид відповідальності не відповідає тяжкості вчиненого порушення, який належним чином відповідачами досліджений не був.

Позивач ОСОБА_4 12.09.2013р. отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 до 07.07.2019 року. З 18.09.2013р. зареєстрований в АДРЕСА_1, є громадянином Йорданії та студентом 3 курсу медичного факультету Буковинського державного медичного університету. Таким чином, позивач приїхавши в Україну на навчання мав законні очікування навчатися в Україні до 07.07.2019 року.

Суд вважає, що відповідачі не дослідили всіх обставин по розглядуваній справі, необґрунтовано прийняли рішення щодо скасування позивачу посвідки на тимчасове проживання в Україні. Так, в судових рішеннях в адміністративних справах про притягнення позивача до відповідальності, було встановлено, що позивач, за адресою АДРЕСА_1, в нічний час порушував тишу, на що неодноразово скаржився мешканець АДРЕСА_1 - ОСОБА_7, за що позивача чотири рази притягували до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, на підставі показів свідка, допитаного в судовому засіданні, було встановлено, що мешканець АДРЕСА_1 - ОСОБА_7 являється конфліктною особою та постійно скаржиться і на інших мешканців вказаного будинку. Крім того, підставою для прийняття оскаржуваного рішення стала характеристика з навчального закладу, в якому навчається позивач, зміст якої відповідачем відображено необ'єктивно, оскільки основним висновком вказаної характеристики є зазначенням куратора групи позивача, що зауважень щодо поведінки студента не має. Суд вважає, що зазначення про запальний характер студента, іноді неадекватну реакцію на критичні зауваження та про те, що позивач був активним учасником конфліктів між студентами йорданської спільноти на фоні особистих неприязних відносин, не може бути підставою вважати його загрозою національній безпеці, громадському порядку, здоров'ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні. Також, суд звертає увагу, що витяг з бази даних «АРМОР», на який відповідач посилається в оскаржуваному рішенні, відображає інформацію щодо складених протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_4, а не про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних порушень. Таким чином, підсумовуючи зазначене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість, безпідставність та протиправність прийняття рішення від 02.08.2016 р. про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1.

Щодо тверджень позивача відносно винесення оскаржуваного рішення особами, які не уповноважені на вчинення вказаних дій та поза межами строків встановлених законодавством суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 19 Порядку № 251 рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання приймається начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником протягом п'яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для скасування посвідки.

Судом встановлено, що начальником Управління ДМС України в Чернівецькій області є Вербицький В.М., першим заступником начальника Управління ДМС України в Чернівецькій області - Пислар В.І., заступник начальника Управління ДМС України в Чернівецькій області - начальник відділу з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України - Попов В.М.

Згідно наказу Управління ДМС України в Чернівецькій області №163 від 24.11.2014 р. встановлено порядок взаємозамінності керівництва Управління ДМС України в Чернівецькій області, яким визначено, що у разі відсутності першого заступника начальника його обов'язки виконує заступник начальника Управління - начальник відділу з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України. Крім того, згідно розподілу обов'язків між першим заступником та заступником начальника Управління ДМС України в Чернівецькій області, затверджених зазначеним наказом, до обов'язків першого заступника начальника Управління ДМС України в Чернівецькій області входить, зокрема, організація скасування раніше виданої посвідки на тимчасове проживання на території України. Також, визначено, що перший заступник начальника має право підписувати з питань, що належить до його компетенції організаційні і розпорядчі документи, контролювати їх виконання.

Відповідно до наказу Управління ДМС України в Чернівецькій області 88-В від 18.07.2016 р. першому заступнику начальника Управління ДМС України в Чернівецькій області Пислару В.І. надано залишок щорічної основної відпустки тривалістю 22 дні з 25.07.2016 р. по 15.08.2016 р., відтак його обов'язки виконував заступник начальника Управління -начальник відділу з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України УДМС - Попов В.М.

Судом було встановлено, що оскаржуване рішення 02.08.2016 р. складене та підписане головним спеціалістом відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Управління ДМС України в Чернівецькій області - О.М. Бойченко та затверджено заступником начальника Управління ДМС України в Чернівецькій області В.М. Поповим, який в той час виконував обов'язки першого заступника начальника Управління ДМС України в Чернівецькій області. На підставі наведеного суд робить висновок, що доводи представника позивача про вчинення дій щодо прийняття та складання рішення від 02.08.2016 р. про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 особами, які не мають на те повноважень, не підтвердились.

Згідно з п. 20 Порядку № 251 копія рішення про відмову у видачі посвідки або скасування посвідки на тимчасове проживання видається територіальним органом або підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві та особі без громадянства під розписку або надсилається рекомендованим листом таким особам і приймаючій стороні не пізніше ніж протягом п'яти днів з дня його прийняття.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийнято 02.08.2016 р. затверджено заступником УДМС 09.08.2016 року та в той же день 09.08.2016 р. отримане позивачем. Суд не погоджується із позицією представника позивача щодо порушення відповідачами п. 20 Порядку № 251 стосовно строку направлення копії рішення, оскільки рішення не могло бути направлено швидше, ніж воно було затверджено заступником УДМС, а затверджено рішення було тільки 09.08.2016 року.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачами не доведено суду правомірність вчинених дій щодо прийняття оскаржуваного рішення, а тому позов належить до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення відповідачів від 02.08.2016 р. про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4.

3. Стягнути із відповідачів сплачений судовий у розмірі 551 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 20 вересня 2016 р.