Справа № 308/3475/13-а
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2013-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3475/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2013 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання - Надь Н.Ю.

за участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби про визнання протиправною та скасування постанови від 19.02.2013 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_3 міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 932122 від 19.02.2013 року про накладення адміністративного стягнення за ст. 164-1 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 136,00 грн.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що 01.02.2013 року інспектором Ужгородської МДПІ був складений протокол про адміністративне правопорушення № б/н відносно нього за ст. 164-1 ч.1 КУпАП , а саме за неналежне ведення обліку доходів і витрат під час здійснення підприємницької діяльності протягом 2011-2012 років, чим порушив вимоги ст. 181,183 ПК України та як наслідок начальником ОСОБА_3 міжрайонної ДПІ Закарпатської оласті ДПС була винесена постанова серії АВ №932122 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 136,00 грн. за неналежне ведення обліку доходів і витрат під час здійснення підприємницької діяльності протягом 2011-2012 років, чим порушив вимоги п.181.1 ст. 181, п. 183 .10 ст.183 ПК України.

Позивач з винесенням постанови не згоден , вважає, оскаржувану постанову безпідставною, необґрунтованою, так як він будучи субєктом господарювання фізичною особою не допускав порушень законодавства щодо порядку ведення обліку доходів і витрат під час здійснення підприємницької діяльності протягом 2011-2012 років. Вважає, що протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення запроваджено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Жодних прав йому розяснено не було під час запровадження протоколу про адміністратвне правопорушення. Як наслідок, винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення відбулось у його відсутності, його було позбавлено права користуватись правовою допомогою, заявити клопотання, надати пояснення . Посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП під час накладання стягнення не врахувала характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність. Позивач вважає, що його вина у порушені відсутня.

З посиланням на вказані обставини, а також на норми КУпАП просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову серії АВ №932122 від 19.02.2013 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Позивач та представник позивача у судове засідання не зявились, надіслали на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в звязку з їх безпідставністю , просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав та мотивів викладених у письмових запереченнях . Зокрема наголосив на тому, що відповідачем правомірно притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адмінстягнення. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_2 відмовився від підписання акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 01.02.2013 року ГДПРІ ВПКФО УОФО ОСОБА_3 МДПІ - ОСОБА_4 відносно субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 було запроваджено протокол №б/н про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст. 164-1 КУпАП України, а саме за неналежне ведення обліку доходів і витрат під час здійснення підприємницької діяльності протягом 2011-2012 років. /а.с. 7- 8/

При дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення № б/н від 01.02.2013 року запровадженого відносно ОСОБА_2, судом встановлено порушення вимог КУпАП.

Зокрема, відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності . Присутність особи при складанні протоколу є обовязковою.

Крім того, відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

КУпАП не передбачає можливість складання протоколу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Подальше надіслання копії протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може слугувати підставою для складання протоколу у відсутності цієї особи.

Як вбачається із змісту протоколу, такий не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП , зокрема протокол про адміністративне правопорушення № б/н від 01.02.2013 року складено у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Такі порушення, що зазначені вище, є суттєвими оскільки впливають на можливість ОСОБА_2 здійснювати свій захист.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право надати пояснення та викласти свої зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання проте, ОСОБА_2 навіть не було розяснено такого права.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_2 відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень, виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення у ньому відсутні будь які записи про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, хоча такий обовязок внести запис до протоколу у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу встановлений ст. 256 КУпАП.

Наданий до суду представником відповідача акт № 2/17-2 від 04.02.2013 року про відмову від підписання акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень, суд ставить під сумнів, оскільки норми ст. 256 КУпАП зобовязують особу яка запроваджує протокол про адміністративне правопорушення, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому зробити запис про це. Разом з тим в протоколі відсутній запис про відмову особи яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу.

Вказані недоліки процедури запровадження протоколу про адміністративне правопорушення, унеможливлюють посадову особу прийняти законне та обґрунтоване рішення за наслідками розгляду протоколу.

Судом встановлено, що постановою серії АВ №932122 від 19.02.2013 року , винесеною начальником ОСОБА_3 міжрайонної ДПІ Закарпатської оласті ДПС за наслідками розгляду протоколу №б/н від 01.02.2013 року, ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 -1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 ,00 гривень, а саме за неналежне ведення обліку доходів і витрат під час здійснення підприємницької діяльності протягом 2011-2012 років. Копія оскаржуваної постанови не була вручена позивачеві під розпис .

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При дослідженні постанови про адміністративне правопорушення серії АВ №932122 від 19.02.2013 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення судом встановлено низку порушень вимог КУпАП допущених суб'єктом владних повноважень, зокрема , порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, чи є обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність. У відповідності до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП під час накладання стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність. Всі перелічені вимоги Закону, відповідно до положень ст. 283 КУпАП , повинні бути відображені в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Дослідженням оскаржуваної постанови встановлено, що відповідач, накладаючи на позивача адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 136,00 грн., не навів мотивів прийняття саме такого стягнення, не зазначив чи були враховані ним:

- характер вчиненого правопорушення,

- особа правопорушника,

- ступінь його вини,

- майновий стан,

- не зазначив чи мали місце обставини, які помякшують чи обтяжують відповідальність позивача, передбачені ст.ст. 34 ,35 КУпАП ;

- не навів докази, які підтверджують чи спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ст.280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не посилався на докази, що підтверджують наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Викладене дозволяє прийти до висновку, що оскаржувана постанова є необгрунтованою, а отже незаконною. Крім того, за наявності не спростованого твердження позивача про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, є підстави вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності.Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на встановленні в судовому засіданні обставини та визначенні відповідно до них правовідносини, а також те, що на час розгляду справи та винесення постанови по суті заявлених позовних вимог, відповідачем належних та допустимих доказів щодо правомірності свого рішення суду надано не було, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суда відсутні, враховуючи, що під час запровадження протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АВ №932122 від 19.02.2013 року були допущені суттєві порушення вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, що є неприпустимим, а тому приходжу до висновку про доцільність задоволення позову .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 11, 70, 71, 72, 86, 99, 158, 161-164, 171-2 КАС України, ст. ст. 245,251, 280, 289 КУпАП , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби про визнання протиправною та скасування постанови від 19.02.2013 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника ОСОБА_3 міжрайонної ДПІ Закарпатської оласті ДПС серії АВ №932122 від 19.02.2013 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 136,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-1 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6