Справа № 813/1158/16
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 р. Справа № 876/4250/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 року у справі № 813/1158/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна охоронна фірма "ІРБІС" до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватна охоронна фірма "ІРБІС" звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про скасування рішень від 29.03.2016 р. №001221703, від 29.03.2016 р. №001231703, від 29.03.2016 р. №001241703, від 29.03.2016 р. №001251703.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що товариство сплатило єдиний внесок за вересень і жовтень 2015 року своєчасно і в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п. 126.1 ст. 126 ПК України. Вважає висновки податкового органу про порушення податкового законодавства такими, що не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, а тому винесені оскаржувані рішення підлягають скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 року адміністративний позов задоволено повністю, оскільки суд погодився з доводами позивача.

ДПІ у Сихівському районі, не погодившись з прийнятим рішення, оскаржило його в апеляційному порядку.

Вважає оскаржувану постанову протиправною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову повністю з підстав та доводів, наведених в апеляційній скарзі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує та мотивує аналогічно доводами заперечення проти позову, а також зазначає що суд першої інстанції помилково стверджує, що ДПІ у Сихівському районі всупереч ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нарахувала штрафні санкції та пеню за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску за жовтень-грудень 2015 р. помилковість даного твердження полягає в тому, що суд не врахував положення ст. 87.9 ПК України. Вважає, що податковий орган не несе відповідальності за невірне зазначення позивачем рахунку одержувача єдиного внеску у платіжних дорученнях. Відтак суд прийшов до помилкового висновку про протиправність застосування до позивача штрафних санкцій за жовтень, листопад, грудень 2015 р.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Як видно з матеріалів справи, ТОВ "ПОФ "ІРБІС" перебуває на обліку в ДПІ у Сихівському районі як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування сума єдиного внеску, що підлягає сплаті, становить за вересень 2015 р.-76567,40 грн, за жовтень 2015 р.-78432,58 грн.

Відповідно до платіжних доручень від 17.09.2015 р. №84 на суму 735,00 грн, від 06.10.2015 р. №98 на суму 411,00 грн, від 12.10.2015 р. №101 на суму 74858,53 грн, від 21.10.2015 р. №112 на суму 500 грн, від 26.10.2015 р. №3 на суму 7,24 грн, від 27.10.2015 р. №123 на суму 500 грн, від 27.10.2015 р. №125 на суму 2533,06 грн, від 30.10.2015 р. №129 на суму 823 грн, від 12.11.2015 р. №137 на суму 75435,00 грн ТОВ «ПОФ «ІРБІС» було сплачено єдиний соціальний внесок за вересень-жовтень 2015 р.

Судом першої встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в наведених платіжних дорученнях було невірно вказано рахунок одержувача єдиного соціального внеску, зокрема: в платіжних дорученнях від 17.09.2015 р. №84, від 12.10.2015 р. №101, від 26.10.2015 р. №3, від 12.11.2015 р. №137 замість рахунка 1350 був вказаний рахунок 1350, на який перераховували єдиний внесок, а в платіжних дорученнях від 06.10.2015 р. №98, від 21.10.2015 р. №112, 27.10.2015 р. №123, від 27.10.2015 р. №125, від 30.10.2015 р. №129 замість рахунка 1350 був вказаний рахунок 1350, на який перераховувався єдиний внесок до 15.09.2015 р.

30.11.2015 р. ТОВ «ПОФ «ІРБІС» листом за вих. №31 звернулося до ДПІ у Сихівському районі з проханням зарахувати (перенести) сплачений єдиний внесок в сумі 151029,33 грн. з рахунку 1350 на рахунок 1350, а сплачені кошти в сумі 4767,06 грн - з рахунку 1350 на рахунок 1350.

10.12.2015 р. ТОВ «ПОФ «ІРБІС» листом за вих. №32 звернулося до ДПІ у Сихівському районі з проханням зарахувати (перенести) сплачений єдиний внесок в сумі 7,24 грн. з рахунку 1350 на рахунок 1350.

На підставі даних звітів з ЄСВ, платіжних доручень, карток особового рахунку товариства ДПІ у Сихівському районі зарахувала самостійно в рахунок сплати поточних платежів за вересень 2015 року єдиний соціальний внесок в сумі 4767,06 грн., помилково сплачений на рахунок ДПІ у Сихівському районі, на який зараховувався єдиний соціальний внесок до 15.09.2015 р. Водночас, відповідно до листів ТОВ «ПОФ «ІРБІС» ДПІ у Сихівському районі не зарахувала (не перенесла) в рахунок сплати поточних платежів за вересень-жовтень 2015 р. єдиний соціальний внесок в сумі 151029,33 грн, помилково сплачений на рахунок ДПІ у Сихівському районі, на який зараховувався єдиний соціальний внесок фізичними особами-підприємцями, натомість, зараховувала (переносила) сплачений єдиний соціальний внесок в сумі 151 029,33 грн. з помилково вказаних в платіжних дорученнях рахунків на вірні рахунки починаючи з 14.12.2015 р. по 04.02.2016 р.

29.03.2016 р. ДПІ у Сихівському районі винесено: рішення від 29.03.2016 р. №001221703, яким позивачу за несвоєчасну сплату єдиного внеску визначено штраф в сумі 8068,77 грн та нараховано пеню в сумі 477,90 грн (за період з 21.01.2016 р. до 04.02.2016 р.); рішення від 29.03.2016 р. №001231703, яким позивачу за несвоєчасну сплату єдиного внеску визначено штраф в сумі 14446,78 грн та нараховано пеню в сумі 4008,35 грн (за період з 21.10.2015 р. до 18.12.2015 р.); рішення від 29.03.2016 р. №001241703, яким позивачу за несвоєчасну сплату єдиного внеску визначено штраф в сумі 15686,51 грн та нараховано пеню в сумі 3593,25 грн (за період з 21.11.2015 р. до 15.01.2016 р.); рішення від 29.03.2016 р. №001251703, яким позивачу за несвоєчасну сплату єдиного внеску визначено штраф в сумі 16608,78 грн та нараховано пеню в сумі 2122,56 грн (за період з 22.12.2015 р. до 18.01.2016 р.).

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, цілком правильно та обґрунтовано виходив з наступного.

Порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування передбачений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VІ(далі - Закон №2464-VІ).

Частиною 8 статті 9 Закону №2464-VІ встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону №2464-VІ днем сплати єдиного внеску вважається, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом (ч. 11 ст. 9 Закону №2464-VІ).

Відповідно до п.10 ст.25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Відповідно до п.3 ст.1 Закону №2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

За змістом п.п.5,6 ст.9 Закону №2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Статтею 25 Закону № 2464-VI визначено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно вимог п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.129.1 ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Аналізуючи наведене необхідно зазначити, що погашення податковим органом раніше існуючого боргу підприємства за рахунок своєчасно сплачених ним грошових зобов'язань зі сплати єдиного соціального внеску є дією податкового органу, а не платника єдиного соціального внеску.

Такий же правовий висновок висловив Верховний Суд України у своїй постанові від 16.06.2015 року № 21-377а15, згідно якого здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 ст. 57 ПК України, має квалiфiкуватися як дiя, хоча й помилкова. Отже дiї, якi не мiстять ознак бездiяльностi платника податкiв при сплатi узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути пiдставою для застосування штрафiв, передбачених пунктом 126.1 статтi 126 ПК України. Для пiдтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхiдно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статтi 57 ПК , платник податкiв не вчинював дiї, спрямованi на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. А оскiльки такi суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифiкацiї у платiжному дорученнi пiд час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою пiдставою для висновку про несплату необхiдної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою ПК строк, а вiдтак i для застосування на пiдставi пункту 126.1 статтi 126 ПК штрафних (фiнансових) санкцiй.

Як вірно встановив суд першої інстанції, в платіжних дорученнях на перерахування сум єдиного соціального внеску за жовтень 2015 року - січень 2016 року ТОВ "ПОФ "ІРБІС" зазначило період, за який здійснюється сплата єдиного соціального внеску, зокрема: п/доручення від 21.10.2015 р. №112 - 500,00 грн. за жовтень 2015 р.; п/доручення від 27.10.2015 р. №123 - 500,00 грн. за жовтень 2015 р.; п/доручення від 27.10.2015 р. №125 - 2533,06 грн. за жовтень 2015 р.; п/доручення від 30.10.2015 р. №129 - 823,00 грн. за жовтень 2015 р.; п/доручення від 01.12.2015 р. №142 - 750,00 грн. за жовтень 2015 р.; п/доручення від 15.12.2015 р. №147 - 2220,00 грн. за листопад-грудень 2015 р.; п/доручення від 18.12.2015 р. №153 - 79435,80 грн. за листопад 2015 р.; п/доручення від 30.12.2015 р. №160 - 915,00 грн. за грудень 2015 р.; п/доручення від 15.01.2016 р. №3 - 79935,80 грн. за грудень 2015 р.; п/доручення від 21.01.2016 р. №11 - 370,00 грн. за січень 2016 р.; п/доручення від 04.02.2016 р. №22 - 590,00 грн. за січень 2016 р.

З урахуванням того, що ТОВ "ПОФ "ІРБІС" платіжні доручення на сплату єдиного соціального внеску були подані в банк своєчасно, сума єдиного соціального внеску своєчасно поступила на спеціальні рахунки ДПІ у Сихівському районі, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що позивач своєчасно і в повному обсязі сплатив єдиний соціальний внесок за жовтень-грудень 2015 року, а тому застосування до нього штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску зі цей період є неправомірними.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним та матеріалами справи.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 року у справі № 813/1158/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвалив повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Р.В. Кухтей

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 27.09.2016р.