Справа № 527/138/16-а
Суддя: Левицька Т. В.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/138/16-а
провадження № 2-а/527/13/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року Глобинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Левицької Т.В.,
при секретарі - Папенко Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії щодо переведення з одного виду пенсії на інший,-
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та їх представник ОСОБА_2 не з`явилися, направили заяву про розгляд справи без їх участі, прохали позов задовольнити.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, направили письмові заперечення на позов.
Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов слід задовольнити виходячи із наступного.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 17.10.2002 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 від 21.11.1969 року вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі.
ОСОБА_3 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та мав дублікат посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії серії НОМЕР_2 від 26.06.1997 року та вкладку до нього за № НОМЕР_3 із зазначенням учасника ЛНА на ЧАЕС
Згідно посвідчення ОСОБА_3 являвся інвалідом 2 групи і мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 17.10.2002 року).
З висновку Харківської міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС № 9324 від 27.03.2003 року вбачається, що захворювання ОСОБА_3 , яке призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
На день смерті ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 проживала разом з ним за однією адресою та перебувала на його утриманні. У повторний шлюб ОСОБА_1 після смерті чоловіка не вступала, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області як пенсіонерка і їй з 2003 року призначена пенсія за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а потім з 22.06.2015 року пенсія у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до розпорядження ГУ ПФУ в Полтавській області № 03-01-01/1588 від 07.12.2015 року, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії в рази втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 відповідно до Закону № 2262, в зв`язку з тим, що чоловік ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період проходження військових зборів, але військовослужбовцем не був, тому відсутні підстави для віднесення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до осіб, які мають право на пенсію згідно Закону № 2262.
Відповідно до ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до інвалідів війни належать інваліди з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювань, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов"язків військової служби, пов"язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчанням із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.
Згідно із ст.10 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", чинність цього Закону поширюється на ... сім"ї військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, які призивалися на збори військовозобов"язаних Міністерства оборони, органів внутрішніх справ і державної безпеки колишнього Союзу РСР і загинули (померли) під час виконання завдань по охороні громадського порядку при надзвичайних ситуаціях, пов"язаних з антигромадськими проявами.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
При цьому, згідно з приміткою до цієї норми, до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
За змістом вказаних норм, військовозобов`язані, призвані на військові збори для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є військовослужбовцями.
Відтак ОСОБА_3 в період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 02 серпня 1986 року по 11 вересня 1986 року відносився до категорії військовослужбовців, оскільки приймав участь в складі військової частини № НОМЕР_5 .
Згідно ч. 3 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262, члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Відповідно до ст.2 вказаного Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії в разі втрати годувальника призначаються незалежно від тривалості служби.
Як встановлено ст. 3 Закону, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені цим Законом для військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей, поширюються також (якщо не передбачено інше) на військовозобов`язаних, призваних на навчальні, спеціальні або перевірочні збори, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при виконанні службових обов`язків у період проходження цих зборів, та членів їх сімей;
Ст. 18 Закону №2262 встановлено, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала у період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби.
Відповідно до ст. 30 вищевказаного Закону, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач незаконно відмовив позивачу в призначенні та перерахунку пенсії по втраті годувальника - військовослужбовця з підстав того, що ОСОБА_4 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період проходження спеціальних зборів, при цьому військовослужбовцем не являючись, оскільки за нормами вказаних законів такі особи прирівнюються до військовослужбовців.
Аналогічна правова позиція викладена й в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.05.2014 року у справі № К/9991/4251/12.
Згідно ст.37 Закону України „ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність
Із змісту ст.83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вбачається, що переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання відповідної заяви з усіма необхідними документами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 ст.2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В ході судового розгляду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятого рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.6, 11, 69-71, 94, 159-163, 183-2 КАС України, Законом України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" -
Позов представника позивача ОСОБА_1 Маслова В.І. до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії щодо переведення з одного виду пенсії на інший задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні її з одного виду пенсії на інший, а саме призначити та виплачувати державну пенсію в разі втрати годувальника, як члену сім`ї військовослужбовця, який згідно статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб має право на пенсію в разі втрати годувальника, з врахуванням статті 37 Закону, тобто виплаті щомісячно основної пенсії в розмірі не нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на час виплати пенсії, з одночасним припиненням витати щомісячної пенсії у зв`язку з втратою годувальника, яку ОСОБА_1 отримує в Управлінні Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з дня звернення (01 вересня 2015 року).
Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, оформленого у вигляді розпорядження від 07.12.2015 року за №03-01-01/1588, прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.09.2015 року на призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_3 згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деякій інших осіб".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший, а саме призначити та виплачувати їй державну пенсію в разі втрати годувальника, як члену сім`ї військовослужбовця, який згідно статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" має право на пенсію в разі втрати годувальника, з врахуванням статті 37 цього ж закону, тобто виплаті щомісячно основної пенсії в розмірі не нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на час виплати пенсії, з одночасним припиненням виплати щомісячної пенсії у зв`язку з втратою годувальника, яку ОСОБА_1 отримує в Управлінні Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області згідно Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 01 вересня 2015 року.
Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глобинський районний суд протягом десяти днів з дня ї проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Суддя Т. В. Левицька