Справа № 344/6645/16, 2а-344/309/16
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року Справа № 876/4998/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, Позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську (далі Відповідач) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаного в постанові адміністративного правопорушення не вчиняв, при винесенні постанови відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства, які регулюють порядок винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. А тому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 895100 від 13.05.2016 року та закрити провадження в справі.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.06.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем належним чином не обґрунтовано позовні вимоги.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1, подавши на неї апеляційну скаргу. Позивач зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню із винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Як обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що при винесенні постанови відповідачем було порушено вимоги чинного законодавства, які регулюють порядок винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, зокрема не складено протоколу, справу розглянуто за місцем вчинення правопорушення, не роз'яснено прав, порушено презумпцію невинуватості.

Сторони правом на участь у розгляді справи не скористалися, у зв'язку з чим справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що як вбачається з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 13.05.2016 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Позивача визнано винною в тому, що він здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу, а саме 1 метр він нього, чим порушив п. 15.9 г ПДР (а.с.4).

Позивачем не заперечується факт паркування ним автомобіля близько пішохідного переходу (а.с.2).

Підписами Позивача на оскаржуваній постанові підтверджується роз'яснення йому положень ст.ст. 307, 308 КУпАП, а також прав Позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, права, порядку та строків оскарження Постанови згідно із ст.ст. 287-289 КУпАП.

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми матеріального права.

Згідно з частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до пункту 15.1 Правил дорожнього руху зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі (підпункт «г» пункту 15.9 Правил дорожнього руху).

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258 КУпАП)

В апеляційній скарзі апелянт звертає увагу на те, що його права були порушені відповідачем окрім іншого і тим, що працівником поліції не було складено протокол. Проте колегія суддів звертає увагу, що вчинене правопорушення належить до сфери забезпечення дорожнього руху, а отже навіть при його оскарженні порушником, протокол не складається.

Враховуючи викладене, колегія суддів критично оцінює доводи позивача щодо необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення та протиправності дій поліцейського під час винесення вказаної постанови.

Отже, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПС2 №895100 від 13.05.2016 року є правомірною.

Доводи апеляційної скарги не відповідають законодавству України та не можуть бути підставою для її задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.06.2016 року у справі № 344/6645/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська