Справа № 742/1884/16-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № з742/1884/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Галич А.І.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА
Іменем України

27 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними відмови і бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У червні 2016 року ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до Міністерства оборони України (далі Відповідач-1, Міноборони України), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідач-2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про:

- визнання протиправною відмови Департаменту фінансів Міноборони України подати пропозиції Міністру оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, тобто, у відмові в призначенні, нарахуванні та виплаті даної допомоги;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 направити до Міноборони України документи щодо оформлення Позивачу грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

- визнання протиправною бездіяльності Відповідача-1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами;

- зобов`язання Міноборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.07.2016 року позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Департаменту фінансів Міністерства оборони України подати пропозиції Міністру оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, тобто, у відмові в призначенні, нарахуванні та виплаті даної допомоги; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Міноборони України документи щодо оформлення ОСОБА_1 грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції, не обговорюючи питання наявності правових підстав для виплати грошової допомоги, виходив з того, що Департамент фінансів Міноборони України не був вправі відмовляти Позивачу у наданні пропозиції Міністру оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Наголошує на невірному визначенні судом суб`єкта розгляду і вирішення питань з призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Вказує на неврахуванні судом пропуску Позивачем строку звернення до суду, оскільки спірні правовідносини виникли ще у 2012 році. Крім того, вказує на відсутність підстав для звернення до суду із вказаним позовом взагалі.

У судовому засіданні представник Апелянта наполягав на задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі з підстав, викладених в останній.

Позивач та Відповідач-2, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, повно та всебічно дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представника відповідача-1, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суд першої інстанції скасувати в частині, виходячи з такого.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно довідки Прилуцько-Варвинського об`єднаного міського військового комісаріату Чернігівської області від 09.07.2012 року №1712 (а.с. 7) вбачається, що ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь у бойових діях в складі діючої армії в Афганістані з 19.05.1984 року по 20.12.1985 року.

За наслідками судово-медичного дослідження КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» було складено акт №270 від 25.09.2012 року (а.с. 8-10), в якому зафіксовано, що у ОСОБА_1 маються поєднана пост травматична закрита черепно-мозкова травма (1984 рік, 1991 рік) та дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ступеню з розсіяною дрібновогнищевою симптоматикою, синдромом лікворної гіпертензії, стійкою цефалгією, вестибулопатією, астено-вегетативним синдромом, мнестичним зниженням. Крім того, наявні рубці м`яких тканин потиличної ділянки голови, які є результатом загоєння ушкоджень, що могли утворитись в 1984 році і можуть бути наслідком бойової травми.

Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва від 27.09.2012 року №1888 (а.с. 11) поранення, контузія і захворювання ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Згідно довідки МСЕК від 24.10.2012 року №046719 (а.с. 12) Позивачу вперше було встановлено ІІІ групу інвалідності на строк до 01.11.2014 року. За наслідками повторного огляду 13.10.2015 року ОСОБА_1 було видано довідку МСЕК №018396 (а.с. 13), в якій встановлено Позивачу безтерміново ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення (контузії), захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Як зазначає Позивач, у січні 2016 року останній звернувся до Чернігівського ОВК із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Листом від 22.03.2016 року №5/11610 (а.с. 15) Відповідач-2, з посиланням на лист Департаменту фінансів Міноборони України від 16.03.2016 року №248/3/6/1268 (а.с. 16) повідомив Позивача, що оскільки інвалідність встановлена ОСОБА_1 у 2012 році, тобто до набрання чинності новою редакцією статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на виконання вимог якої прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, підстави для призначення одноразової грошової допомоги на підставі даної постанови Уряду України відсутні. Крім того, зазначено, що в силу постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499, яка була чинна на момент встановлення у 2012 році інвалідності Позивачу, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим із строкової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження. Проте, оскільки інвалідність встановлено Позивачу понад встановлений даною постановою термін, підстави для надання пропозицій Міністру оборони України про призначення одноразової грошової допомоги відсутні.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів наказу Міністра оборони України від 12.04.2007 року №168, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ненадання Департаментом фінансів Міністерства оборони України пропозиції Міністру оборони України щодо призначення Позивачу одноразової грошової допомоги свідчить про допущення Відповідачем-1 бездіяльності щодо розгляду поданої ОСОБА_1 заяви про призначення такої допомоги, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З таким висновком суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на наступне.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Приписи ч. ч. 6, 8, 9 ст. 16-3 вказаного Закону визначають, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог даної статті Закону постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975).

Так, в абз. 3 п. 2 даної постанови закріплено, що допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Як було встановлено раніше, вперше ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення (контузії), захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, було встановлено Позивачу 24.10.2012 року. Відтак, оскільки саме з датою встановлення особі інвалідності, пов`язаної з виконання обов`язків військової служби законодавство пов`язує виникнення в особи права на отримання одноразової грошової допомоги, до спірних правовідносин підлягає застосуванню нормативні акти, якими дане питання було врегульовано у жовтні 2012 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону в редакції, яка була чинною станом на жовтень 2012 року, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у 2012 році були врегульовані постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499, якою було затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі Порядок №499).

Тобто, як Порядком № 499, так і Порядком № 975 встановлено процедуру призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до п. п. 3, 4, 5, 7 Порядку № 499 особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста, подають до уповноваженого органу (за місцем проходження служби (зборів) або до військкомату) наведений у пункті 4 перелік документів, копії яких засвідчуються в установленому порядку керівником уповноваженого органу. Керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Аналогічні правила закріплені в пунктах 10, 13, 14, 15 Порядку № 975, яким, поряд з іншим, передбачено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, наказом Міністра оборони України № 168 від 12.04.2007 року «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби» призначено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До повноважень голови вказаної Комісії, зокрема, віднесено підготовку пропозицій та подання їх Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення грошової допомоги та її розміру.

Тобто, зазначеним наказом Міністра оборони України створено відповідну комісію, яка має здійснювати підготовку пропозицій та подавати їх Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення грошової допомоги та її розміру.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, заява Позивача по виплату одноразової грошової допомоги Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби не розглядалась, пропозиції Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення грошової допомоги та визначення її розміру не надавались.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, оскільки заява Позивача Відповідачем-1 не розглянута по суті і не було прийнято уповноваженою особою відповідного рішення, то суд першої інстанції, обґрунтовано вказавши на протиправність відмови Департаменту фінансів Міноборони щодо неподання пропозиції Міністру оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та необхідність ІНФОРМАЦІЯ_3 направити до Міноборони України документи щодо оформлення такої допомоги Позивача, залишив поза увагою те, що з метою повного та всебічного захисту прав Позивача необхідно зобов`язати Міноборони розглянути вказану заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення по суті відповідно до вимог пункту 7 Порядку №499.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03.08.2016 року у справі №К/800/37266/15.

При цьому судовою колегією враховується, що Верховний Суд України у постановах від 18.03.2014 року у справі №21-11а14 та від 22.04.2014 року у справі №21-484а13 висловив правову позицію у подібних правовідносинах, згідно якої підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте з цього питання. Оскільки останній не розглянув звернення про виплату у одноразової грошової допомоги та відповідного рішення не прийняв, то суд повинен був зобов`язати його розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення зазначеного питання.

Посилання Апелянта на порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки, як зазначено Позивачем та не спростовано відповідачами, ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою для розгляду Комісією Міністерства оборони України питання про надання одноразової грошової допомоги у січні 2016 року, а листами Відповідача-2 від 22.03.2016 року та Департаменту фінансів Міноборони від 16.03.2016 року Позивача повідомлено, що документи щодо виплати одноразової грошової допомоги повернуті до ІНФОРМАЦІЯ_3 без реалізації. При цьому з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції 22.06.2016 року, тобто в межах встановленого ст. 99 КАС України шестимісячного строку.

Твердження Відповідача-1 про те, що оскаржуваною бездіяльністю Міноборони не порушено права, свободи та інтереси Позивача, що унеможливлює взагалі судовий захист та є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, судовою колегією оцінюється критично з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Із системного тлумачення наведеної норми колегія суддів приходить до висновку, що захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають лише порушені права, свободи та інтереси.

Разом з тим, оскільки повернення Департаментом фінансів Міноборони України поданих Позивачем до Чернігівського ОВК документів про призначення та виплати одноразової грошової допомоги перешкоджає ОСОБА_1 реалізувати гарантоване законом право на звернення до уповноважених органів з питань призначення такої допомоги та бути обізнаним про прийняте рішення за наслідками розгляду такого звернення, судова колегія приходить до безумовного висновку, що допущеною бездіяльністю Відповідача-1 порушено законні права та інтереси Позивача.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови було допущено порушення норм матеріального та процесуального права при вирішені питання щодо визнання протиправною бездіяльності Міноборони України щодо розгляду заяви Позивача та зобов`язання Відповідача-1 здійснити її розгляд у встановлений законодавством спосіб, у зв`язку з цим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду скасувати в частині.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін; скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду скасувати в частині.

Крім іншого, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2016 року задоволено клопотання Міноборони України та відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.07.2016 року у розмірі 606,32 грн. до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КАС України що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Приписи ч. 2 ст. 88 КАС України визначають, що витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з Відповідача-1 суми відстроченого до ухвалення рішення судового збору у розмірі 606,32 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 160, 167, 195, 198, 200, 202, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Ухвалити у вказаній частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими до неї документами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

У решті постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними відмови і бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - залишити без змін.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6, ) суму відстроченого до ухвалення рішення у справі судового збору у розмірі 606 (шістсот шість) гривень 32 копійки на рахунок Київського апеляційного адміністративного суду (Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; Банк отримувача: ГУДКCУ у м. Києві; Код банку отримувача (МФО): 820019; Рахунок отримувача: 1007; Код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.