Справа № 310/4135/14-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 вересня 2016 року м. Київ К/800/19852/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2016 року

у справі № 310/4135/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області , Заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області ОСОБА_2

про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області про скасування постанови №151 від 19 травня 2014 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2016 року, у відкритті апеляційного провадження відмовлено відповідно до пункту 1 частини 5 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в якій позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що пунктом 2 частини 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час ухвалення судом першої інстанції постанови) рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У Рішенні від 28 квітня 2010 року №12-рп/2010 у справі про забезпечення апеляційного оскарження ухвал суду Конституційний Суд України зазначив, що положення пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства - забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень. При цьому, як випливає зі змісту цього Рішення, право на апеляційне і/або касаційне оскарження не є абсолютним, оскільки у випадках, прямо передбачених законом, воно може бути обмежене.

Аналіз норм частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України у взаємозв'язку з пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України дає підстави дійти висновку, що нормативне визначення «рішення є остаточним і оскарженню не підлягає» означає, що рішення суду, постановлене у справі щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, не може бути оскаржене ні в апеляційному, ні в касаційному порядку. Таке визначення вказує на пряму заборону їх оскарження.

Конституційний Суд України також неодноразово зазначав, що апеляційне оскарження судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли закон містить пряму заборону на таке оскарження (рішення від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 (абзац 2 підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини) та 28 квітня 2010 року № 12-рп/2010 (абзац 2 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

Водночас Конституційний Суд України Рішенням від 8 квітня 2015 року №3-рп/2015 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 2 статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначені положення втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, до 8 квітня 2015 року право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності обмежувалося лише зверненням за захистом до суду першої інстанції з подальшим розглядом обставин справи і постановленням судового рішення та не поширювалося на можливість його інстанційного оскарження.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновком Верховного суду України, викладеного в його рішеннях, зокрема, в постанові від 18 травня 2016 року у справі №533/4428/14а.

За таких обставин, правильним є висновок суду апеляційної інстанції, про те, що даний спір не підлягає апеляційному розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до норми пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2016 року у справі № 310/4135/14-а .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед