Справа № 404/3405/16-а(2-а/404/1014/16)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2016 рокусправа № 404/3405/16-а провадження №2-а/404/1014/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.
суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю
за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 липня 2016 року по справі №404/3405/16-а(провадження №2-а/404/1014/16) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальону УПП в м.Кіровограді ДПП Кіквадзе Валіко Таріеловича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №117899 від 19.05.2016 року, винесену інспектором роти №2 батальону УПП в м.Кіровограді ДПП Кіквадзе В.Т., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
В обгрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що при розгляді справи відповідачем не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована обґрунтованістю оскарженого рішення відповідача з огляду на доведеність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. . В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач фактично посилався на ті обставини, які зазначені у позові.
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 19.05.2016 року інспектором роти №2 батальону УПП в м.Кіровограді ДПП Кіквадзе В.Т. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №117899, згідно з якою позивач 19.05.2016р. о 17-20 год. в місті Кіровограді по вул. Гоголя/Велика Перспективна, керуючи транспортним засобом Toyota Camry, державний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку/стоянку на відстані 13 метрів від знаку 5.41 «Автобусна зупинка», чим порушив п.п.8.4г та п.15.9 е ПДР України.
Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до пункту 15.9 (е) ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.
Таким чином, зупинка транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, в разі їх відсутності ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків, створює об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
При цьому, пунктом 15.9 (е) ПДР України однозначно визначено, що відстань у 30 метрів визначається від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, і лише у разі їх відсутності визначається від дорожнього знака, яким позначена зупинка маршрутних транспортних засобів.
Згідно з мотивувальною частиною постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач здійснив зупинку/стоянку ближче ніж 30 м від дорожнього знаку 5.41 «Автобусна зупинка», чим порушив п.п.8.4г та п.15.9 е ПДР України.
Отже, інспектором поліції здійснено замір відстані від місця зупинки транспортного засобу позивача до дорожнього знака 5.41.1 «Пункт зупинки автобусу» (в постанові помилково зазначено дорожній знак 5.41 «Автобусна зупинка», якого в чинній редакції ПДР не існує), яка за розрахунками відповідача склала 13 м, у зв`язку з чим за висновками відповідача наявний факт порушення позивачем правил зупинки п.15.9 (е) ПДР.
В той же час, встановлені обставини справи свідчать про те, що зупинка маршрутних транспортних засобів «Головпоштамп», біля якої позивач здійснив зупинку транспортного засобу, обладнана посадковим майданчиком (а.с.19, 26, 32).
Таким чином, приймаючи до уваги вимоги пункту 15.9 (е) ПДР України, заміри відстані мали бути здійснені не від дорожнього знаку, яким позначено зупинку маршрутних транспортних засобів, а від посадкового майданчику зупинки «Головпоштамп».
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що зазначені в оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення обставини, не можуть бути підставою для висновків про порушення позивачем вимог пункту 15.9 (е) ПДР України, а відповідно не можуть бути підставою для висновків про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
Висновки суду першої інстанції щодо особливостей місця розташування зупинки, що не дозволяє здійснити виміри відстані від посадкового майданчику зупинки, колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав. Так, як вбачається з постанови суду першої інстанції, такі висновки суду зроблено з огляду на інформацію, яка наведена в листі начальника управління розвитку транспорту та зв`язку Кіровоградської міської ради №363/07 від 04.07.2016р., але наведена в цьому листі інформація (а.с.32) не дає підстав для висновків, які зроблені судом першої інстанції, оскільки зазначена інформація стосується облаштування зупинки та відповідність цих облаштувань вимогам Державним будівельним нормам і ця інформація не стосується будь-яких особливостей розташування зупинки та посадкового майданчику.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нової про задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 липня 2016 року по справі №404/3405/16-а(провадження №2-а/404/1014/16) скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.
Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 №117899 від 19.05.2016 року, винесену інспектором роти №2 батальону УПП в м.Кіровограді ДПП Кіквадзе В.Т. визнати неправомірною та скасувати.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.
(Повний текст постанови виготовлено 23.09.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк