Справа № 816/1046/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1046/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2016 року позивач Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі по тексту - ДПІ у м. Полтаві, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі по тексту - ОСОБА_1, відповідач) про стягнення податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 12500,00 грн.

Згідно статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір підлягає розгляду та вирішенню в порядку скороченого провадження.

Розглянувши подані позивачем документи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) обліковується податковий борг у сумі 12500,00 грн, що виник у результаті несплати у встановлений законодавством термін транспортного податку в розмірі 12500,00 грн.

Так, з 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII. Згідно вказаного нормативно-правового акта статтею 267 Податкового кодексу України запроваджено транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. /підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України/.

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті /підпункт 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України/.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті /пункт 267.4 статті 267 Податкового кодексу України/.

За приписами пункту 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Керуючись вказаною нормою ДПІ у м. Полтаві 22 жовтня 2015 року винесено податкове повідомлення-рішення № 202-17, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 12500,00 грн. /а.с. 10/.

Відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як слідує з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення від 22 жовтня 2015 року № 202-17 направлялося рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача, проте поштове відправлення повернулося на адресу контролюючого органу з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 11/. З огляду на положення пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України вказане податкове повідомлення-рішення вважається врученими відповідачу.

Податок сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України /підпункт 267.7.1 пункту 267.7 статті 267 Податкового кодексу України/.

Згідно з підпунктом 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення; б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку /пункт 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу/.

Судом не виявлено доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 22 жовтня 2015 року № 202-17, а також його оскарження до суду.

За викладених обставин, станом на момент розгляду справи сума податкового боргу ОСОБА_1 по транспортному податку з фізичних осіб, на підставі винесеного ДПІ у м. Полтаві податкового повідомлення-рішення від 22 жовтня 2015 року № 202-17, становить 12500,00 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення /пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України/.

Відповідно до вимог вказаної правової норми ДПІ у м. Полтаві сформовано податкову вимогу від 29 лютого 2016 року № 578-23 /а.с. 7/, яка направлялася відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1, 36000, проте вказаний лист повернувся до контролюючого органу з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 8/. З огляду на положення пункту 58.3 статті 58 та пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога від 27 жовтня 2015 року № 371-23 вважається врученою відповідачу.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги ДПІ у м. Полтаві є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-162, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) заборгованість з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 12500,00 грн (дванадцять тисяч п'ятсот гривень) на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 18011000, одержувач УДКС у місті Полтаві Полтавської області ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.С. Бойко