Справа № 463/3553/16-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Львів 463/3553/16-а

2-а/463/201/16

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції міста Львова Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття справи про адміністративне правопорушення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 26.07.2016 року серії ДР №097257, закриття провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена інспектором патрульної поліції без обєктивного, всебічного та повного зясування обставин справи.

Зокрема зазначив, що його притягнуто до відповідальності за те, що він в порушення вимог дорожнього знаку 5.7.1 здійснив поворот праворуч на дорогу з одностороннім рухом. Однак, зазначив, що дорожній знак 5.7.1 в ділянці дороги де він здійснював маневр з повороту праворуч розташований у вкрай невидимому місці з присутністю перешкод у виді квіткових вазонів, що у свою чергу унеможливило правильне реагування ним на зміну умов дорожнього руху. Крім цього зазначив, що на цій ділянці дороги тривалий час проводяться роботи по ремонту дорожнього полотна та прокладання трамвайної лінії, внаслідок чого встановлюються нові дорожні знаки про які він раніше не знав. Також вказав, що на ділянці дороги на яку він повертав праворуч дорожнє покриття в дуже незадовільному стані, що створює перешкоди для підїзду автомобілем до потрібного магазину з іншого боку.

Зазначив, що після його зупинки працівником патрульної поліції та повідомлення про причину зупинки, він повідомив про вказані обставини, а також про те, що порушений ним дорожній знак не відноситься до групи заборонних знаків, а носить інформаційно-вказівний характер, у звязку із чим вважав, що вчинене ним адміністративне правопорушення носило малозначний характер. Однак наведеним обставинам відповідачем жодної оцінки не надано, як і не враховано той факт, що він являється інвалідом 3-ої групи, винесено незаконну постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності. А тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав з аналогічних підстав.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, явку своїх представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції Україниподало до суду письмові заперечення, якими просить розглянути справу у своїй відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів. Згідно представлених письмових заперечень, відповідач відносно адміністративного заперечив, зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є законною, оскільки позивач вчинив порушення Правил дорожнього руху України, а саме здійснив виїзд транспортним засобом на дорогу з одностороннім рухом в порушення вимог дорожнього знаку п.5.7.1. При цьому вважає, що сам факт вчинення адміністративного правопорушення є доведеним, і його визнає сам позивач. В той же час переконаний, що наведені обставини позивачем про те, що дорожній знак він не бачив не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п.2.3.б ПДР України водій повинен бути уважним до під час дорожнього руху та слідкувати за його змінами. Таким чином переконаний, що інспектор патрульної поліції встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, діючи в межах наданих йому повноважень законом правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. Просить позов відхилити.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що слід постановити судове рішення про таке.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №097257 від 26.07.2016 року (а.с.4) інспектором ПП взводу №2 роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції міста Львова Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3, було притягнуто позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, зокрема за те, що він 26.07.2016 року о 16.00 год., на проспекті ОСОБА_4, 52 у м. Львові не виконав вимоги дорожнього знаку 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», а саме здійснив рух проти дозволеного руху транспортних засобів, чим порушив п.33 Додатку 1, дорожній знак 5.7.1 Правил Дорожнього Руху України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для прийняття законного та обґрунтованого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід довести вину особи у вчиненому правопорушенні (проступку), що характеризується зокрема субєктивною стороною адміністративного правопорушення, яка визначається зокрема умисними діями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Позивач хоч і не заперечує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, однак доводить її протиправність тим, що таке вчинене не умисно, оскільки дорожній знак, вимоги якого ним порушені розташованій в зоні обмеженої видимості, крім цього про його місце розташування йому не було відомо.

Відповідач заперечує наведені позивачем обставини, вважає, що водій як учасник дорожнього руху України зобовязаний бути уважним під час здійснення такого та слідкувати за його змінами.

Дійсно у відповідності до п.2.3.б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу та не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Разом з тим, відповідно до вимог п.10.1.1 ДСТУ 4100-2002 «Знаки Дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», - дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх навмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки для тих учасників руху, для яких її призначено.

З долученої до матеріалів справи фототаблиці вбачається, що на проспекті ОСОБА_4, 52 в м. Львові встановлено дорожній знак п.5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», проте такий знак розташований на самому повороті, розвернутий торцем до проїжджої частини проспекту, і зі сторони самого проспекту його оглядовість обмежена, оскільки закрита квітковою клумбою.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вина позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.122 КпАП України відсутня, так як таке вчинене не умисно в силу того, що в ході здійснення маневру повороту із проспекту ОСОБА_4 на прилеглу вулицю, позивач не міг бачити дорожній знак 5.7.1 в силу порушення вимог щодо місця розташування зелених насаджень, що призвело до створення перешкод у нормальній оглядовості цього знаку для учасників дорожнього руху.

Однак, вказані обставини інспектором патрульної поліції на момент винесення постанови не було враховано, як і інші наведені позивачем обставини щодо наявності у нього третьої групи інвалідності (а.с.11), та прийнято рішення без достатніх законних обґрунтувань, внаслідок чого таке є протиправним та підлягає скасуванню. А тому адміністративний позов в цій частині слід задоволити.

Одночасно суд вважає безпідставними позовні вимоги про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, оскільки відповідно до п.3 ч.2 ст.222 КпАП України розгляд та вирішення даної категорії справ віднесено до компетенції саме працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 26.07.2016 року серії ДР №097257 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. (двісті пятдесят пять гривень 00 копійок) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України.

В решті в задоволенні адміністративного позову відмовити за безпідставністю.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.09.2016 року.

Суддя: Гирич С. В.