Справа № 808/2497/16
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/2497/16

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року

Справа № 808/2497/16

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання – Сірик К.Л.,

позивач, відповідач: не з’явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Токмацької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Михайлівський біопаливний завод»

про: стягнення коштів за податковим боргом

ВСТАНОВИВ:

19.08.2016 Токмацька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі – позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Михайлівський біопаливний завод» (далі - відповідач) про стягнення з відповідача коштів у розмірі суми податкового боргу – 4534, 20 грн. з рахунків у обслуговуючих його банках, в тому числі з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 3669, 40 грн. та податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1164, 80 грн.

Ухвалою суду від 22.08.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/2497/16, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 08.09.2016.

08.09.2016 розгляд справи відкладався у зв’язку із неявкою сторін у судове засідання до 22.09.2016.

Позивач у судове засідання не з’явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Згідно з позовними вимогами просить стягнути з відповідача 4534,20 грн. податкового боргу: з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1164,80 грн; податку на додану вартість у розмірі 3369,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі – ПК України). Зазначає, що заборгованість виникла внаслідок несплати донарахованої штрафної санкції за порушення граничних строків подання податкової звітності: з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за серпень-грудень 2014 року, а також з податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік. Просить позов задовольнити.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2474-IV (далі – КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відтак, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фахівцями позивача, на підставі п.200.10 ст. 200 ПК України проведено камеральну перевірку податкової звітності відповідача з податку на додану вартість за серпень, вересень 2014 року, про що складено акт перевірки від 20.11.2014 №280/151/33836761.

В ході перевірки виявлені порушення відповідачем пп.49.18.1 пункту 49.18 п. ст. 49 розділу ІІ, п.203.1 ст.203 ПК України, а саме неподання податкової звітності з податку на додану вартість за серпень, вересень 2014 року.

Зазначене рішення направлено на адресу відповідача 20.11.2014 та повернуто 20.12.2014 із відміткою поштового відділення зв’язку «за зазначеною адресою не проживає, за закінченням терміну зберігання».

Також, фахівцями позивача, на підставі пп.200.10 ст. 200 ПК України проведено камеральну перевірку податкової звітності відповідача з податку на додану вартість за жовтень, листопад, грудень 2014 року, про що складено акт перевірки від 22.12.2014 №298/151/33836761.

В ході перевірки виявлені порушення відповідачем пп.49.18.1 пункту 49.18 п. ст. 49 розділу ІІ, п.203.1 ст.203 ПК України, а саме неподання податкової звітності з податку на додану вартість жовтень, листопад, грудень 2014 року.

Зазначене рішення направлено на адресу відповідача 22.12.2014 та повернуто 13.01.2015 із відміткою поштового відділення зв’язку про відсутність організації за зазначеною адресою.

Судом також встановлено, що фахівцями позивача, на підставі п.19-1.1.2 ст.19-1 розділу І та статей 75, 76 та 79 розділу ІІ ПК України проведено камеральну перевірку податкової звітності відповідача з податку на прибуток підприємств, про що складено акт перевірки від 04.05.2016 №000056/08-12-15/33836761.

В ході перевірки виявлені порушення відповідачем пп.49.18.3 пункту 49.18 п. ст. 49 розділу ІІ, п. 57.1 ст. 57 розділу ІІ ПК України, а саме несвоєчасне подання податкової звітності з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, а також порушення строків сплати податкових зобов’язань самостійно визначеного у податковій декларації.

Зазначені рішення направлені на адресу відповідача 04.05.2016 та повернуті 03.06.2016 із відміткою поштового відділення зв’язку «за зазначеною адресою не проживає, за закінченням терміну зберігання».

Доказів оскарження в апеляційному або судовому порядку зазначених податкових повідомлень – рішень відповідачем не надано.

Позивачем також було сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 4-23 від 23.01.2015 на суму 3369,40 грн., яка направлена на адресу відповідача 27.01.2015, проте повернута із відміткою поштового відділення зв’язку «за зазначеною адресою не проживає».

Доказів оскарження зазначеної податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку відповідачем не надано.

Згідно з довідкою позивача про стан податкового боргу станом на 21.09.2016 відповідач має податковий борг перед бюджетом з податку на додану вартість у сумі 3369,40 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1164,80 грн.

Оцінивши представлені докази, вважаю що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожний громадянин України зобов’язаний сплачувати податки та збори в розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пп.49.18.1, 49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов’язаний сплатити нараховану суму грошового зобов’язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пп.14.1.175 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст.59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

У відповідності до вимог ст. 59 ПК України відповідачу 27.01.2015 була направлена податкова вимога №4-23 від 23.01.2015 на суму 3369,40 грн., проте повернута із відміткою поштового відділення зв’язку «за зазначеною адресою не проживає».

Доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку зазначеної вище податкової вимоги відповідачем не надано.

На час розгляду справи сума боргу не сплачена.

Відповідно до пп.95.1 - 95.3 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

За правилами ч.ч. 1, 6 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи викладене, та звертаючи увагу на те, що доказів сплати податкового боргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Михайлівський біопаливний завод» до суду не надало, заперечень проти позову до суду не надходило, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 164, 167, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Токмацької об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Михайлівський біопаливний завод» про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 4534,20 грн., - задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий