Справа № 805/2338/16-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 р. Справа №805/2338/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., за участю секретаря судового засідання Лазник І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов'янської районної ради Донецької області

до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання неправомірним та скасування рішення від 7 липня 2016 року №

за участю представників сторін:

від позивача: Болобін І.О. - за дов., Блудова О.В. - за дов.

від відповідача: Вовченко С.П. - за дов.

ВСТАНОВИВ:

Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов'янської районної ради Донецької області заявлено позов до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 7 липня 2016 року № .

Позивач вважає, що нарахування штрафних санкцій та пені є неправомірними, суперечить нормам матеріального права, що є підставою для визнання рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 7 липня 2016 року № , посилаючись на Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, Указ Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яким введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Відповідач у письмових запереченнях проти позовних вимог заперечує, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що позивач не звертався до контролюючого органу з сертифікатом Торгово-промислової палати України відповідно до норм статті 10 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 201 року № 1669-VII.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 7 липня 2016 року відповідно до частини 10 пункту 2, частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VІ відповідачем прийняте рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну плату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 27967 грн. 50 коп. за період з 23 квітня 2014 року по 25 березня 2015 року та нарахована пеня у розмірі 5547 грн. 25 коп., що разом складає 33514 грн. 75 коп.

Із додаткових письмових пояснень позивача до позовної заяви, яка була надана до суду 21 вересня 2016 року та пояснень представників позивача під час судового розгляду справи, вбачається, що позивач фактично оскаржує рішення відповідача від 7 липня 2016 року № в частині за періоди: за травень 2014 року на суму 18370 грн. 41 коп., з яких пеня у сумі 4558 грн. 07 коп., за червень 2014 року на суму 15031 грн., з яких пеня у сумі 983 грн. 62 коп., за липень 2014 року на суму 46 грн. 65 коп., з яких пеня у сумі 3 грн. 05 коп., за грудень 2014 року на суму 13 грн. 13 коп., з яких пеня у сумі 0 грн. 19 коп., за січень 2015 року на суму 3 грн. 75 коп., з яких пеня у сумі 0 грн. 09 коп., за лютий 2015 року на суму 25 грн. 93 коп., з яких пеня у сумі 0 грн. 63 коп., в загальній сумі 33490 грн. 87 коп., з яких загальна сума штрафних санкцій складає 27945 грн. 22 коп., пеня 5545 грн. 65 коп.

Судом встановлено, як вбачається із заперечень відповідача, а також відповідно до звітів платника та згідно з даними картки особового рахунку нараховані зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за березень 2014 року у сумі 208866 грн. 12 коп. по строку сплати 22 квітня 2014 року. Станом на 22 квітня 2014 року сума переплати з єдиного внеску складала 208701 грн. 90 коп. Недоїмка у сумі 164 грн. 22 коп. погашена 25 квітня 2014 року, в результаті сума штрафних санкцій складає 16 грн. 42 коп. та пеня 0 грн. 49 коп., за травень 2014 року у сумі 221225 грн. 71 коп. по строку сплати 20 червня 2014 року. Станом 20 червня 2014 року на сума переплати з єдиного внеску складала 83102 грн. 37 коп. Недоїмка у сумі 138123 грн. 34 коп. погашена 23 липня 2014 року, в результаті сума штрафних санкцій складає 13812 грн. 34 коп. та пеня 4558 грн. 07 коп., за червень 2014 року у сумі 231550 грн. 20 коп., звіт подано 25 липня 2014 року. Станом на 25 липня 2014 року сума переплати з єдиного внеску складала 91017 грн. 99 коп. Недоїмка у сумі 140532 грн. 21 коп. погашена у період з 29 липня по 13 серпня 2014 року, в результаті сума штрафних санкцій складає 14047 грн. 38 коп. та пеня 983 грн. 62 коп. за липень 2014 року у сумі 178992 грн. 83 коп. по строку сплати 20 серпня 2014 року. Станом на 20 серпня 2014 року сума переплати з єдиного внеску складала 178556 грн. 86 коп. Недоїмка у сумі 435 грн. 97 коп. погашена 27 серпня 2014 року, в результаті сума штрафних санкцій складає 43 грн. 60 коп. та пеня 3 грн. 05 коп., за грудень 2014 року у сумі 206783 грн. 22 коп. по строку сплати 20 січня 2015 року. Станом на 20 січня 2015 року сума переплати з єдиного внеску складала 206718 грн. 50 коп. Недоїмка у сумі 64 грн. 72 коп. погашена 23 січня 2015 року, в результаті сума штрафних санкцій складає 12 грн. 94 коп. та пеня 0 грн. 19 коп., за січень 2015 року у сумі 191508 грн. 06 коп. по строку сплати 20 лютого 2015 року. Станом на 20 лютого 2015 року сума переплати з єдиного внеску складала 191489 грн. 75 коп. Недоїмка у сумі 18 грн. 31 коп. погашена 25 лютого 2015 року, в результаті сума штрафних санкцій складає 3грн. 66 коп. та пеня 0 грн. 09 коп. за лютий 2015 року у сумі 208034 грн. 72 коп., по строку сплати 20 березня 2015 року. Станом 20 березня 2015 року на сума переплати з єдиного внеску складала 207908 грн. 23 коп. Недоїмка у сумі 126 грн. 49 коп. погашена 25 березня 2015 року, в результаті сума штрафних санкцій складає 25 грн. 30 коп. та пеня 0 грн. 63 коп.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VІ єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Позивач в розумінні зазначених норм Закону є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на платника єдиного внеску покладений обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 201 року № 1669-VII (надалі - Закон № 1669). Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке втратило чинність 2 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в тому числі м. Слов'янськ Донецької області було віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Слов'янськ Донецької області знову віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» доповнено пунктом 9-3 такого змісту (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин): платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені статтями 25, 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до зазначених платників єдиного внеску, не застосовуються.

Отже, для застосування положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» необхідно дотримуватися двох чинників одночасно: періоду дії законів та території, визначеної переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивачем не була подана відповідна заява до відповідача, проте, з цього приводу суд зазначає, що вищезазначеним Законом визначений період, протягом якого така заява подається, а саме не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Станом на день розгляду справи антитерористична операція не закінчена. Крім цього, суд зазначає, що норма, яка стосується не застосування штрафних та фінансових санкцій, передбачених статтями 25, 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, не містить у собі такої умови як подання заяви.

Відповідно до частини 2-3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацом 1 статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

Пунктом 5 статті 11 Закону № 1669 передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 р. № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Краматорськ. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Кабінет Міністрів України 2 грудня 2015 року розпорядженням № 1275-р затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (далі - Перелік), і пунктом 3 вказаного розпорядження визнав такими, що втратили чинність, розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р та від 05.11.2014 року № 1079-р.

За змістом частини 1 статті 58 Конституції України термін "відповідальність" необхідно розуміти як встановлені законом та іншими нормативно-правовими актами санкції. Санкція - це заходи відповідальності, що застосовуються державою за порушення передбачених нормою права зобов'язань і вимог, а також з метою захисту інтересів суспільства і держави, прав і свобод людини та організацій (тобто юридичних осіб), правопорядку. Преамбулою Закону № 1669 встановлено, що цей закон прийнятий з метою забезпечення підтримки в тому числі суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Судом також встановлено, що позивачу Донецькою Торгово-промисловою палатою видано сертифікат від 14 вересня 2016 року № 6792 про настання обставин непереборної сили, яким засвідчені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема акти тероризму на території м. Слов'янська Донецької області з 20 травня 2014 року.

Суд не приймає посилання відповідача на зміни в законодавстві, що регулюють спірні правовідносини, з 1 січня 2016 року, оскільки виявлене відповідачем порушення було вчинене з травня 2014 року по лютий 2015 року, внаслідок чого суд застосовував вищенаведені норми, які були чинні на час виникнення спірних правовідносин, тобто, вчинення, на думку відповідача, порушення, а не на час прийняття відповідачем спірного рішення.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що позивач у позовній заяві просив суд визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 7 липня 2016 року № , але фактично, з урахуванням письмових пояснень до позовної заяви, оскаржує рішення відповідача від 7 липня 2016 року № в частині за періоди травень, червень, липень, грудень 2014 року та січень, лютий 2015 року, суд дійшов висновку, щодо часткового задоволення позовних вимог, у зв'язку із частковою відсутністю предмету спору.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем сплачений судовий збір відповідно до квитанції від 15 серпня 2016 року на суму 1378 грн. Судові витрати позивачу присуджуються відповідно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов'янської районної ради Донецької області до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення від 7 липня 2016 року № задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 7 липня 2016 року № в частині застосування штрафу за періоди травень, червень, липень, грудень 2014 року, січень, лютий 2015 року в загальній сумі 27945 грн. 22 коп. та в частині нарахування пені в загальній сумі 5545 грн. 65 коп.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути зі Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Слов'янської районної ради Донецької області витрати по сплаті судового збору у розмірі 1300 грн.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21 вересня 2016 року. Постанова у повному обсязі складена 26 вересня 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смагар С.В.