Справа № 464/1044/16а,2а/464/89/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Справа № 876/3351/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської міської ради на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання незаконними дій та зобов»язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської міської ради, в якому просив зобов»язати визнати незаконною бездіяльність Львівської міської ради в особі голови виконавчого комітету Львівської міської ради ОСОБА_2, яка полягає у не наданні йому можливості приймати участь у розгляді його клопотання від 16.12.2015 року; визнати незаконною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м. Львів, вул. Пирогівка, 16, орієнтованою площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; зобов»язати відповідача повторно розглянути його клопотання від 16.12.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він з 16.12.2015 року звернувся до Львівської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м. Львів, вул. Пирогівка, 16, орієнтовною площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. 31.12.2015 року № 2403-3 він отримав відповідь, яку вважає необґрунтованою з огляду на те, що відповідно до ст. 121 Земельного кодексу має право на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної або комунальної власності не більше 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Зазначав, що відповідно до абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, надається така гарантована державою пільга, як обов»язкове відведення місцевими радами земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва для тих, хто потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2016 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо неприйняття рішення за зверненням ОСОБА_1 від 16.12.2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м. Львів, вул. Пирогівка, 16, орієнтовною площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Львівська міська рада оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що позивачем не було надано усіх необхідних документів, для винесення клопотання позивача на чергову сесію, передбачених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014 року №605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада», а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 16.12.2015 року позивач звернувся до Львівської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м. Львів, вул. Пирогівка, 16, орієнтовною площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, долучивши графічні матеріали на яких зазначено місце розташування зазначеної земельної ділянки.

Листом від 31.12.2015 року за №2403-2 позивача повідомлено про те, що для винесення клопотання на сесію необхідно подати документи, передбачені рішенням виконавчого комітету ЛМР віл 08.08.2014 року № 605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада», а саме: план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою землевпорядною організацією, з зазначеними межами ділянки,вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями (оригінал - два примірники), довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, видана відділом Держземагентства у м. Львові Львівської області, довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, видана відділом Держземагентства у м. Львові Львівської області (про наявність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки), письмову згоду землекористувачів на ім»я Львівського міського голови щодо вилучення з користування земельної ділянки або її частини у разі долучення земельної ділянки (її частини) з земель цих землекористувачів.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем на черговій сесії не було прийнято рішення щодо клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у визначені законом строки, то це свідчить про допущену відповідачем бездіяльність, яка порушує право позивача на розгляд його звернення у встановленому законом порядку.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень місцевих рад відноситься розпорядження землями територіальних громад передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об»єкти комунальної власності.

Згідно положень ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014 року №605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» передбачено, що для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки необхідно подати наступні документи: заяву на ім»я Львівського міського голови (додатки 1, 2 до цієї інформаційної картки); план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою землевпорядною організацією, з зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями (оригінал - два примірники); довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, видана відділом Держземагентства у м. Львові Львівської області; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, видана відділом Держземагентства у м. Львові Львівської області (про наявність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки); письмову згоду землекористувачів на ім»я Львівського міського голови щодо вилучення з користування земельної ділянки або її частини у разі долучення земельної ділянки (її частини) з земель цих землекористувачів (засвідчена нотаріально у поточному році).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов»язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об»єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 звернувся до Львівської міської ради з проханням надати згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м. Львів, вул. Пирогівка, 16, на яке відповіддю управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин ОСОБА_1 повідомлено, що його клопотання розглянуто, і для винесення клопотання на сесію необхідно подати документи, передбачені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014 року № 605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада».

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскільки Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014 року № 605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» є чинним, не скасоване та не оскаржене в судовому порядку, а отже є обов»язковим для застосування на території м. Львова для усіх громадян, які проживають у межах м. Львова, зокрема і для позивача, відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради задовольнити, постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2016 року у справі №464/1044/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22.09.2016 року.