Справа № 817/1177/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2016 р.Р і в н е 817/1177/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Меленчук І.В.,

відповідача: представник Захарець І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Прокуратури Рівненської області
до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
про визнання протиправною та скасування постанови
В С Т АН О В И В:

Прокуратура Рівненської області (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.07.2016 на адресу прокуратури Рівненської області надійшла постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 08.07.2016. Дана постанава була винесена на підставі виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 у справі 817/280/16. З тексту постанови державного виконавця вбачається, що у зв'язку із відсутністю фактичного виконання рішення суду від 20.05.2016 на Прокуратуру Рівненської області накладено штраф у сумі 680,00 грн. Вважає дану постанову передчасною, та такою, що винесена без з'ясування поважності причин невиконання судового рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених у наданих суду письмових запереченнях. У своїх поясненнях звернула увагу суду на те, що на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 у справі №817/280/16 щодо поновлення на роботі ОСОБА_3 та виконавчого листа, виданого Рівненським окружним адміністративним судом у даній справі, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та надано строк для Прокуратури Рівненської області на його добровільне виконання до 20.06.2016. У визначений час Прокуратура Рівненської області не виконала вимогу державного виконавця. У зв'язку із чим, діючи в межах наданих йому повноважень, державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 у справі №817/280/16 поновлено на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управляння нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2016 постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 залишено без змін.

13.06.2016 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51398669 по примусовому виконанню виконавчого листа №817/280/16 виданого 13.06.2016 Рівненським окружним адміністративним судом.

У подальшому, 21.06.2016 на адресу прокуратури області надійшла вимога державного виконавця щодо примусового виконання вивказаного судового рішення у строк до 20.06.2016.

22.06.2016 Прокуратурою Рівненської області повідомлено Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відсутність вакантних посад у структурі та штатному розписі прокуратури області, що унеможливлює виконання судового рішення .

18.07.2016 на адресу Прокуратури Рівненської області надійшла постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 08.07.2016 винесену на підставі виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 у справі №817/280/16.

Таким чином, будучи незгідним із вказаною постановою позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі Закон №606-XIV) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 та п.6 ч.2 ст.17 Закону №606-XIV - примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Частинами 1-2 ст.25 Закону №606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 11 Закону №606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 89 Закону №606-XIV встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається із матеріалів справи на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 у справі №817/280/16 щодо поновлення на роботі ОСОБА_3 та виконавчого листа виданого Рівненським окружним адміністративним судом у даній справі, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та надано строк для його добровільне виконання до 20.06.2016. Однак, у визначений час Прокуратура Рівненської області не виконала вимогу державного виконавця.

Посилання позивача на відсутність вакантних посад у структурі та штатному розписі Прокуратури Рівненської області, що унеможливлює виконання рішення суду, судом до уваги не береться, оскільки на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, позивач не вжив жодних заходів з метою працевлаштування позивача на відповідній посаді у новоутвореному відділі або іншій вакантній посаді, що свідчить про порушення встановленого порядку його поновлення на посаді.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що державний виконавець при винесенні постанови про накладення штрафу від 08.07.2016 по ВП №51398669 діяв в межах своїх повноважень і у відповідності до вимог ЗУ "Про виконавче провадження", а тому позовні вимоги позивача є не обґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Прокуратури Рівненської області до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.