Справа № 805/1922/16-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 р. Справа №805/1922/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12 год. 55 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб'єва І.Г., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

за участі представників позивача - Червоної А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування" до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними дій та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» (далі - Товариство) до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Інспекція) у якому просили визнати дії Інспекції щодо застосування до Товариства штрафу та пені незаконними та скасувати рішення Інспекції від 20 квітня 2016 року № /2477 про застосування штрафу за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (перерахування) єдиного внеску у розмірі 339 222,14 гривень за період з 21 червня по 10 листопада 2014 року, у розмірі 11 454,43 гривень за період з 21 по 22 січня 2016 року та пені у розмірі 181 391,35 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він знаходиться на території проведення антитерористичної операції, а тому відповідно до приписів Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" відповідальність, штрафні та фінансові санкції за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, які зареєстровані та здійснюють господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції не застосовуються. З урахуванням викладеного просили задовольнити позов.

Відповідач у письмових запереченнях проти задоволення позовних вимог заперечує, наполягає на тому, що на позивача покладений обов'язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати суми податків, зборів та обов'язкових платежів. Рішення, яке оскаржується, прийняте по факту встановлених порушень, а тому підстави для його скасування відсутні. Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідач до судового засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв не надав.

Згідно з приписами частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, вислухавши представника позивача суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «Краматорський завод важкого верстатобудування», зареєстроване в якості юридичної особи 14 липня 1995 року, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію серії А00 № 608393, код за , знаходиться на обліку у Державній податковій інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області як платник єдиного внеску, зареєстроване та здійснює підприємницьку діяльність за адресою: вул. Орджонікідзе, буд. 6, м. Краматорськ, Донецької області.

20 квітня 2016 року Інспекцією прийняте рішення № /2477 про застосування штрафу за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (перерахування) єдиного внеску у розмірі 339 222,14 гривень за період з 21 червня по 10 листопада 2014 року, у розмірі 11 454,43 гривень за період з 21 по 22 січня 2016 року та пені у розмірі 181 391,35 гривень.

Не погодившись зі вказаним рішенням, Товариство, 18 травня 2016 року звернулось до Головного управління ДФС у Донецькій області із скаргою, у якій просили скасувати спірне рішення.

У червні 2016 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято рішення № 3233/10/05-99-10-01-12-1, яким скарга Товариства залишена без задоволення, а спірне рішення без змін.

Судом встановлено, що у листопаді 2014 року, грудні, квітні 2015 року Товариство зверталось до податкового органу із заявами про списання недоїмки з єдиного внеску. Проте, листом від 21 січня 2016 року Інспекція відмовила позивачу у прийнятті рішення про списання податкового боргу.

У матеріалах справи наявний лист Торгово - промислової палати України від 12 листопада 2014 року № 4743/05-5.4, відповідно до якого Товариство повідомлено про не обов'язковість надання податковому органу сертифікату про засвідчення форс - мажорних обставин.

Разом з тим, відповідно до висновку Торгово - промислової палати України від 06 серпня 2014 року № 2199/12.12-03, яким Товариству підтверджено настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) з 14 травня 2014 року. При цьому зазначено, що при здійсненні ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» господарської діяльності на території м. Краматорська та Донецької області, наявні обставини, які свідчать про загрозу виникнення/накопичення податкового боргу та є підставою для відстрочення грошових зобов'язань/податкового боргу.

Крім того, судом встановлено, що у липні 2016 року Товариство звернулось до Інспекції із заявою про звільнення від виконання обов'язків щодо сплати єдиного внеску.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову. При цьому виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ "Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (і тут і далі за текстом в редакції Закону від 02 вересня 2014 року) (далі - Закон № 2464) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону № 2464 визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Позивач в розумінні зазначених норм Закону № 2464 є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464 на платника єдиного внеску покладений обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 9 зазначеного вище Закону визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції". Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Слов'янськ Донецької області є територією проведення антитерористичної операції.

Статтею 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено, що на час проведення антитерористичної операції заборонялось нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" доповнено пунктом 9-3 такого змісту: «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану».

Підставою для такого звільнення була заява платника єдиного внеску, яка подавалась ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені статтями 25, 26 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до зазначених платників єдиного внеску, не застосовувалась.

Отже, Закон № 2464 звільняв платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання платниками своїх обов'язків, визначених статтею 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Таким чином Закон № 2464 не пов'язував звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання свої обов'язків з поданням відповідної заяви.

Натомість, таке звільнення пов'язувалось із знаходженням платника на території, де проводиться антитерористична операція.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: вул. Орджонікідзе, буд. 6, м. Краматорськ, Донецької області, тобто на території, де проводиться антитерористична операція.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки Товариство зареєстровано та здійснює власну господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» відповідно до Закону № 2464 звільнено від відповідальності за невиконання обов'язків платника єдиного внеску.

Разом з тим, приймаючи рішення, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що сума штрафних санкцій та пені, які нараховані Товариству спірним рішенням, визначені Інспекцією за період з 21 червня 2014 року по 22 січня 2016 року. Зокрема, штрафні санкції у розмірі 339 222,14 гривень за період з 21 червня по 10 листопада 2014 року, у розмірі 11 454,43 гривень за період з 21 по 22 січня 2016 року та пені у розмірі 181 391,35 гривень.

Підпунктом б пункту 8 статті 14-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI було доповнено пунктом 9-3 такого змісту: «9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин)».

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24 грудня 2015 року внесені зміни до Закону України від 02 вересня 2014 року №1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", у відповідності до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 - виключено.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що норма Закону № 2464, яка звільняла платників єдиного соціального внеску від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану та від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених статтями 25, 26 вказаного Закону з 01 січня 2016 року є такою, що втратила чинність.

Отже, з 01 січня 2016 року підприємства, платники єдиного соціального внеску, зобов'язані виконувати обов'язки, передбачені Законом № 2464.

Крім того, позивач під час судового засідання не заперечував про наявність порушень з боку Товариства щодо несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (перерахування) єдиного внеску у 2016 році.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 20 квітня 2016 року № /2477 про застосування штрафу за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (перерахування) єдиного внеску у розмірі 339 222,14 гривень за період з 21 червня по 10 листопада 2014 року, у розмірі 11 454,43 гривень за період з 21 по 22 січня 2016 року та пені у розмірі 181 391,35 гривень підлягає частковому скасуванню, в частині: застосування штрафу у розмірі 327 767 гривень 71 копійки та пені у розмірі - 181 333 гривні 84 копійки за період з червня по листопад 2014.

Рішення Інспекції від в частині застосування штрафу у розмірі 11 454,43 гривень та пені у розмірі 57,51 гривень за період з 21 по 22 січня 2016 року є таким, що відповідає вимогам закону.

З урахуванням викладеного, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування» до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області слід задовольнити частково.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2-15, 94, 110, 151-154, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування" - задовольнити частково.

Рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 20 квітня 2016 року № /2477 про застосування штрафу та пені скасувати в частині застосування штрафу у розмірі 327 767 (триста двадцять сім тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 71 копійка за період з червня по листопад 2014 та пені у розмірі - 181 333 (сто вісімдесят одна тисяча триста тридцять три) гривні 84 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь Публічного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування" судові витрати у розмірі 9 014 (дев`ять тисяч чотирнадцять) гривень 52 копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 22 вересня 2016 року.

Суддя Аляб'єв І.Г.