Справа № 809/811/13-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року № 876/4573/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.,

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Прикарпатжитлобуд» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області до Закритого акціонерного товариства «Прикарпатжитлобуд» про стягнення заборгованості,

встановив:

У березні 2013 року позивач УПФ України в м. Івано-Франківську звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ЗАТ «Прикарпатжитлобуд», в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій в сумі 41001,32 грн..

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.05.2016 р. позов задоволено повністю. Стягнуто з ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» на користь управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах сумі 41001 гривні 32 копійки.

З цією постановою суду першої інстанції від 24.05.2016 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом не повністю з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, судом недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, суд порушив норми матеріального права, а тому оскаржена постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що не погоджується з наявністю у нього заборгованості по сплаті пільгових пенсій в сумі 41001, 32 грн. за період з 01.09.2012 р. по 01.12.2012 р.. Апелянт зазначає про вчасне відшкодування ним пільгової пенсії та про відсутність заборгованості. Розрахунок фактичних витрат № 512/04 від 17.09.2012 р. тільки визначає місячну суму, що підлягає відшкодуванню на поточний рік, однак він не підтверджує факт несплати відповідачем зазначених сум та наявності боргу. Станом на 24.05.2016 р. УПФУ в м. Івано-Франківську не надсилало ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» вимоги про сплату недоїмки по відшкодуванню пільгових пенсій в сумі 41001, 32 грн..

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 24.05.2016 року та ухвалити нове рішення по даній справі, яким повністю відмовити УПФУ в м. Івано-Франківську в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі як юридична особа та взяте УПФ України в м. Івано-Франківську на облік і є платником єдиного внеску.

Громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 призначена та виплачується пенсія на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно розрахунку позивача розмір фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначених на пільгових умовах за Списком №2 вищевказаним громадянам за період з 01.09.2012 року по 01.12.2012 року складає 41001,32 грн.. Позивачем надсилались відповідачу розрахунки витрат на виплату і доставку пенсії, призначених на пільгових умовах (а.с. 5, 6).

У встановлені терміни фактичні суми витрат на виплату і доставку пенсій, вказаних в розрахунку, відповідачем не відшкодовано.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов`язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками. Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносин, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

01.01.2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону, з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1, встановлює обов`язок підприємств здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Отже, обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, а відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, які надсилаються відповідачу.

Пункт 6.7 Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Правомірність формування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та повідомлень про їх сплату підтверджується постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.01.2016 р. в справі №809/2641/13-а.

Щодо твердження апелянта про невиконання позивачем обов'язку про надсилання відповідачеві вимоги про сплату недоїмки, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.6.4 Інструкції, підставою для сплати відповідачем сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які ПФ зобов'язаний надсилати відповідачу. Позивач надіслав відповідачу вказані розрахунки, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, позивач виконав покладений на нього обов'язок з належного інформування відповідача про необхідність сплати витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Інструкція не покладає на ПФ обов'язку з додаткового інформування підприємств про необхідність сплати вказаних сум.

Щодо твердження апелянта про відсутність у нього заборгованості, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідач не надав та в матеріалах справи відсутні докази сплати ним відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за спірний період.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов вірних висновків про обґрунтованість позовних вимог.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Прикарпатжитлобуд» - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області до Закритого акціонерного товариства «Прикарпатжитлобуд» про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено 26.09.2016 року.