Справа № 826/19790/13-а
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 вересня 2016 року м. Київ № 826/19790/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2014р. у справі №826/19790/13-а у зв'язку з нововиявленими обставинами в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доГенеральної прокуратури України
проскасування наказу, поновлення на службі та стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Генеральної прокуратури України в якому просив:

· визнати незаконним наказ № 1592 ц від 14.11.2013 про звільнення його з посади слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України за п. 1 ст. 36 КЗпП України.

· поновити його на посаді слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України з моменту звільнення, тобто з 14.11.2013.

· стягнути з Генеральної Прокуратури України на його користь середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 9 127,20 грн.;

· зобов'язати відповідача внести точні та правдиві відомості у трудову книжку щодо його призначень у структурних підрозділах Генеральної прокуратури України;

· негайно допустити до виконання своїх службових обов'язків на посаді слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу.

За наслідками розгляду справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2014р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2014р., в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

12 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою від 09.08.2016 року про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2014р. за нововиявленими обставинами в якій просив:

· Скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2014 №826/19790/13-а.

· Визнати незаконним та скасувати наказ від 14 листопада 2013 року № 1592ц про звільнення з посади слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України за п. 1 ст. 36 КЗпП України (угода сторін).

· Поновити на посаді слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, або рівнозначній посаді, з моменту звільнення, тобто з 14 листопада 2013 року.

· Зобов'язати відповідача внести відповідні записи у трудову книжку щодо поновлення на посаді слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України з 14 листопада 2013 року.

· Стягнути з Генеральної прокуратури України на середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14 листопада 2013 року по день винесення рішення у справі з врахуванням Постанов Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, від 17 липня 2003 року №1078, від 9 грудня 2015 року № 1013, від 21 лютого 1996 року №232, Порядком обчислення середньої заробітної плати, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ, 5 ст. 95, ч. 2 ст. 235 КЗпП України, ст. 2 «Структура заробітної плати» Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР.

· Зобов'язати відповідача нарахувати компенсацію за невикористані щорічні відпустки за період з 14 листопада 2013 року по день винесення судового рішення у справі.

· Зобов'язати відповідача зарахувати вимушений прогул за період з 14 листопада 2013 року по день винесення судового рішення у справі про поновлення на посаді - як трудовий стаж на посаді слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України.

· Оформити та видати виконавчий лист з метою негайного допуску до виконання своїх службових обов'язків на посаді слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України.

· Відповідно до частини 1, пунктів 2, 3 частини 3 статті 87 КАС України стягнути з асигнувань відповідача на мою користь кошти витрачені на прибуття в судові засідання у справі № 826/19790/13-а, на проведення експертного дослідження ТОВ «Судова незалежна експертиза України», оплати висновків, а також усіх інших втрачених активів.

· Визнати протиправними та безпідставними дії Генеральної прокуратури України, які виразилися у присвоєнні в наказі від 14.11.2013 № 1592ц посади «В.о.Генерального прокурора України» ОСОБА_3., оскільки на нього окремий наказ про призначення це видавався.

· Відповідно до частини 2 статті 166 КАС України - постановити окрему ухвалу про розгляд питання щодо притягнення до відповідальності осіб - працівників Генеральної прокуратури України, які сфабрикували документи слугуючі незаконному звільненню заявника з посади та допустили суттєві прорахунки, які не відповідають нормам п. 1 ст. 36 КЗпП України, інструкції з діловодства в органах прокуратури України (наказ ГПУ від 15.01.2013 № 3), іншим, чинним на той час, наказам Генерального прокурора України.

· Стягнути з відповідача сатисфакцію (моральну шкоду) в сумі 157 008 грн.

· Стягнути з відповідача матеріальну шкоду, яка полягає у втраті активів на суму 150 000 грн.м

В обґрунтування поданої заяви, позивач зазначив, що ТОВ «Судова незалежна експертиза України» на підставі заяви ОСОБА_1 проведено почеркознавче дослідження, внаслідок чого у висновку експерта ED-7310-7-2/16 від 27.07.2016 року зроблено висновок , що «цифровий запис « 14» у рядку « 14» листопада 2013 року, зображення якого міститься в наказі Генеральної прокуратури України №1592ц вчинений не ОСОБА_3, а іншою особою».

Вказане, на думку позивача є істотною у справі обставиною, що не була відома на час її розгляду, а тому є нововиявленою обставиною, яка має значення для правильного вирішення спору.

В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву.

Представник відповідача заперечив проти задоволення заяви про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2014р. за нововиявленими обставинами, оскільки на його думку, доводи позивача, викладені у вищевказаній заяві не містять нововиявлених обставин.

Розглянувши в письмовому провадженні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2014р., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин на час розгляду справи;

- ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі та суду.

Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи не є підставою для перегляду справ.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов'язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені.

Суд зазначає, що заявник, як на підставу задоволення його заяв посилався на існування обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.254 КАС України.

У відповідності до приписів ч.2 ст.11 КАС України суд, розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

У той же час, відповідно до ч.1 ст.137 КАС України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи позовні вимоги ОСОБА_1 були мотивовані тим, що наказом в.о. Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 14.11.2013 року № 1592 позивача було звільнено 14 листопада 2013 року із займаної посади слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України за угодою сторін, відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. Як підставу видачі наказу зазначено заяву ОСОБА_1 Позивач вважає зазначений наказ незаконним, посилається на те, що заява про звільнення була складена позивачем при відсутності власного внутрішнього волевиявлення за вказівкою посадових осіб відповідача під впливом психологічного тиску, у тексті заяви не зазначено з якої дати слід припинити трудовий договір за угодою сторін. Відтак, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати вказаний наказ про звільнення та поновити його на займаній посаді.

Вказує, що звільнятися за угодою сторін саме 14.11.2013 він наміру не мав і взаємної згоди для прийняття такого рішення сторонами досягнуто не було, з огляду також на те, що фактично він був весь час по дату отримання трудової книжки (18.11.2013) перебував у трудових відносинах із відповідачем. Дату звільнення у заяві від 14.11.2013 він не зазначав, оскільки день його звільнення взагалі не обговорювався. Відповідач не забезпечив всіх прав працівника при звільненні, тому звільнення відповідачем ОСОБА_1 проведено не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законами України, а оскаржуваний наказ прийнято необґрунтовано, що є порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Вказані підстави позову були предметом розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва у даній адміністративній справі та винесення за його наслідком постанови, яку заявник просить скасувати.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 обставини, на які він посилається не є нововиявленими, оскільки не стосуються підстав заявленого ним позову, а відтак не можуть підтверджувати чи спростовувати факти, на яких ґрунтуються його вимоги і заперечення відповідача сторін.

У той же час такі обставини, на переконання суду могли бути самостійними підставами для заявлення адміністративного позову.

Окрім цього, посилання заявника на висновки вищевказаної експертизи, не свідчать про існування істотних для справи обставин, оскільки судом під час її розгяду у спосіб допиту свідків, дослідження письмових доказів та надання пояснень представниками сторін було встановлено, що оскаржуваний наказ було видано в дату, яка в ньому зазначена. Відтак, встановлена під час розгляду адміністративної справи обставина щодо дати підписання наказу не може бути спростована тими обставинами, на які посилається заявник та містити ознаки нововиявленої.

У розділі І постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 року № 7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» вказано, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Праведная проти Росії» від 18.11.2004 зазначає, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, суд дійшов висновку, що вказані заявником обставини не є нововиявленими та не є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення в розумінні статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, вважає заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення в адміністративній справі №826/19790/13-а необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене вище, керуючись статтями 245-253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити заяву ОСОБА_1 від 09.08.2016 року про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2014 року у справі №826/19790/13-а за нововиявленими обставинами без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.М. Погрібніченко