Справа № 2а/863/11
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року м. Київ К/800/41130/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: ОСОБА_1 (доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2012р. у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про скасування рішення відповідача щодо повернення надміру виплаченої пенсії за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. в розмірі 4560 грн. та зобов'язання повернути безпідставно утримані кошти.

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 07.07.2011р. позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2012р. скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) пенсіонери зобов'язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім'ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно копії Витягу з протоколу №12 засідання комісії по розгляду питань щодо відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення від 27.12.2010р. внаслідок несвоєчасного повідомлення позивачем факту свого працевлаштування виникла переплата за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. в розмірі 4560 грн. Комісією вирішено щомісячно утримувати із пенсії позивача 20% до повного погашення заборгованості (а.с. 10).

Листом ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 25.02.2011р. позивача повідомлено, що з 01.01.2007р. відділом фінансових ресурсів та економіки УМВС в Кіровоградській області на адресу Долинської філії Ощадбанку було направлено розпорядження на зменшення суми пенсії в зв'язку з тим, що позивач не подав необхідні документи на продовження виплати надбавки на неповнолітню дитину. З невідомих причин банком не було виконано відповідне розпорядження, а тому протягом 2007 року надбавка на неповнолітню дитину продовжувала виплачуватись. Після встановлення суми переплати було винесено рішення про утримання переплачених сум. Станом на 01.01.2011р. поточний борг складає 4560 грн. (а.с. 6).

Листом ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 31.03.2011р. позивача повідомлено, що згідно відомостей персоніфікованого обліку інформаційних систем і мереж з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. він працював і відповідну інформацію про працевлаштування чи звільнення до органів Пенсійного фонду України не подавав (а.с. 7).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факту зловживань з боку позивача або подання страхувальником недостовірних відомостей встановлено не було, а тому відповідачем протиправно прийнято рішення про стягнення надміру виплаченої пенсії

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що в період працевлаштування позивач не мав права на отримання надбавки до пенсії, безпідставно отримана надбавка підлягає поверненню до Державного бюджету шляхом утримання із пенсії позивача відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому дії відповідача щодо стягнення суми переплати із пенсії позивача є правомірними.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що в період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. позивач був працевлаштований, в порушення вимог статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідача про своє працевлаштування не повідомив, а тому апеляційний суд обгрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2012р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

В.М. Кочан

С.С. Пасічник