Справа № 825/1329/16
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року Чернігів Справа № 825/1329/16
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Поліщук Л.О.,
за участі секретаря Стасюк Т.В.,
за участі позивача ОСОБА_1 ,
за участі представника позивача Овсянніка М.В.,
за участі представника відповідача Дрогана С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання звільнення протиправним та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:
18.07.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Північного регіонального Управління Державної прикордонної служби України №111-ос від 18.06.2016 в частині звільнення його в запас;
- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 №130-ос від 21.06.2016 в частині виключення його зі списку військової частини;
- поновити його на військовій службі на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії снайпера ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.06.2016;
- стягнути з Північного регіонального Управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на даний час в Україні, на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про частково мобілізацію», триває особливий період. Позивача було звільнено із застосуванням пункту «е» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто як військовослужбовця під час дії особливого періоду, через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків. Однак, на момент звільнення, позивач мав військове звання прапорщик, що виключає можливість його звільнення за даною підставою. Також, відповідно до підпункту 1 пункту 306 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України у разі оголошення мобілізації військовослужбовці, які перебувають у цей час на військовій службі, звільненню в запас не підлягають, що свідчить про неможливість звільнення позивача запас в особливий період.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Представник Чернігівського прикордонного загону у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на письмові заперечення, приєднані до матеріалів справи (а.с.24-34), в яких зазначив, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачений нормами чинного законодавства України.
Представник Північного регіонального управління Державної прикордонної служби 20.09.2016 під час поновлення провадження у справі залишив залу судового засідання, в попередньому судовому засіданні надав заперечення (а.с.49-58), в яких позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.
Заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви та заперечень на неї, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії снайпера ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
За порушення вимог статей 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вимог п. 12 глави 2 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція про службу прикордонних нарядів ДПСУ), затвердженої наказом МВС від 19.10.15 №1261, вимог п. 5.2 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких - належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом від 05.07.2011 №330/151/809/434/146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2011 за №922/19660, начальником Чернігівського прикордонного загону направлено клопотання на ім`я начальника Північного регіонального управління про притягнення до дисциплінарної відповідальності його правами інспектора прикордонної служби 2 категорії - снайпера відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прапорщика ОСОБА_1 .
Наказом Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 17 червня 2016 року № 356 - АГ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» на інспектора прикордонної служби 2 категорії - снайпера відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прапорщика ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю». З даним наказом та порядком його оскарження прапорщик ОСОБА_1 ознайомлений 17 червня 2016 року, під підпис (а.с.67-68).
Згідно витягу із наказу начальника Північного регіонального управління (1 категорії) Державної прикордонної служби України від 18.06.2016 № 111-ОС «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за пунктом «е» (через службову невідповідність) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» із застосуванням частини 8 статті 26 даного Закону в запас прапорщика ОСОБА_1 (а.с.38).
Відповідно до витягу з наказу начальника Чернігівського прикордонного загону від 21.06.2016 №130-ос «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України виключено зі списків особового складу загону, всіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1 (а.с.39).
Надаючи правову оцінку доводам позивача та його представника у судовому засіданні, обставинам справи, а також аналізуючи норми діючого законодавства з питань проходження військової служби, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються, як цим Законом, так і відповідними положеннями про проходження військової служби та іншими нормативно-правовими актами.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» №551-XIV від 24.03.1999.
Відповідно до загальних положень наведеного Закону стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Статтею 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Згідно з приписами статті 62 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на прапорщиків (мічманів) можуть бути накладені такі стягнення:
а) зауваження;
б) догана;
в) сувора догана;
г) попередження про неповну службову відповідність;
д) пониження в посаді;
е) пониження старших прапорщиків (старших мічманів) у військовому званні на один ступінь;
є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;
ж) позбавлення військового звання прапорщик (мічман), старший прапорщик (старший мічман) із звільненням з військової служби у запас.
Статтею 67 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що командувач військ оперативного командування, командир корпусу щодо підлеглих прапорщиків (мічманів) користуються правом накладати дисциплінарні стягнення в повному обсязі цього Статуту.
Статтею 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Стаття 86 Дисциплінарного Статуту передбачає, що після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Відповідно до абзацу 4 пункту 12 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України керівники регіональних органів і регіональних органів управління військових формувань, утворених відповідно до законів України, користуються дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування.
Відповідно до пункту 27 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.02.2005 №111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2005 року за №261/10541, якщо провину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Відповідно до статті 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якщо командир за тяжкістю вчиненого підлеглим правопорушення визнає надану йому дисциплінарну владу недостатньою для покарання військовослужбовця, він порушує клопотання про накладення стягнення на винну особу владою старшого командира.
Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується позивачем, прапорщику ОСОБА_1 було доведено під підпис вимоги щодо обмеження використання мобільних телефонів під час несення служби в прикордонних нарядах, категоричної заборони ведення розмов особистого характеру (згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.11.2015 №Т/19-7344), щодо недопущення використання особистих мобільних телефонів під час виконання завдань з охорони державного кордону (згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.10.2015 №1719-6893), щодо заборони передачі з використанням засобів відкритого зв`язку будь-якої інформації, що стосується охорони державного кордону (згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.02.2015 №Т/192-45).
В абзаці 2 п. 11 глави 2 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затвердженої наказом МВС від 19.10.15 №1261 зазначено, що прикордонним нарядам забороняється надавати будь-кому інформацію про осіб, транспортні засоби, вантажі, що переміщуються через державний кордон, якщо інше не передбачено законом.
В п. 12 глави 2 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затвердженої наказом МВС від 19.10.15 №1261 зазначено, що прикордонним нарядам під час здійснення прикордонного контролю забороняється використовувати будь-які особисті засоби зв`язку, що не належать Держприкордонслужбі та не входять до предметів екіпірування прикордонного наряду, мати при собі грошові кошти понад розмір, установлений центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
В п. 5.2 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом від 05.07.2011 року №330/151/809/434/146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2011 року за №922/19660 (далі Кодексу поведінки працівників), зазначено, що працівник не повинен допускати впливу на виконання своїх службових обов`язків особистих (приватних) інтересів, інтересів членів своєї сім`ї або інших осіб, якщо ці інтереси не співпадають із завданнями МВС, МЗС, Державної митної служби України, Державної міграційної служби України, Держприкордонслужби та/або суперечать їм.
В п. 17.2 Кодексу поведінки працівників зазначено, що працівник повинен неухильно виконувати встановлені законодавством вимоги щодо використання інформації, отриманої під час виконання ним службових обов`язків.
В п. 3 розпорядження Чернігівського прикордонного загону від 17.02.2016 №1723-1057 «Про забезпечення законності дій» зазначено: «Заборонити використовувати будь-які особисті засоби зв`язку, що не належать Державній прикордонній службі України та не входять до предметів екіпіровки прикордонних нарядів. В зв`язку зі службовою необхідністю, з метою забезпечення надійного управління службою прикордонних нарядів, оперативного реагування на зміни в обстановці та мінімізації створення передумов до втягування персоналу в протиправну діяльність дозволити використання особистих мобільних терміналів стільникового зв`язку за умов надання їм статусу службових та включення їх до предметів екіпіровки, таких прикордонних нарядів, як «СПНППр», «ЧІТС» та інших нарядів зі складу ЗПН в пункті пропуску (пункті контролю)».
В п. 4 розпорядження Чернігівського прикордонного загону від 24.02.2016року №1723-1242 «Про доведення вимог наказу» зазначено, що з метою недопущення витоку інформації про місце та час несення служби прикордонними нарядами, передбачити:
здачу військовослужбовцями зі складу прикордонного наряду, для тимчасового зберігання, особистих засобів мобільного зв`язку (у разі відсутності можливості організації радіозв`язку мобільний телефон мати тільки старшому прикордонних нарядів);
виключити можливість використання під час служби технічних засобів з функцією геолокації (смартфонів, планшетів, ноутбуків).
Як вбачається з матеріалів справи, службовим розслідуванням підтверджено факт незаконного розголошення інспектором прикордонної служби 2 категорії - снайпером відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прапорщиком ОСОБА_1 службової інформації, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових повноважень та порушення, інспектором прикордонної служби 2 категорії - снайпером відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прапорщиком ОСОБА_1 , порушення вимог статей 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вимог п. 12 глави 2 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затвердженої наказом МВС від 19.10.15 №1261, вимог пп. 5.2 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом від 05.07.2011 №330/151/809/434/146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2011 за №922/19660.
Крім того, інспектором прикордонної служби 2 категорії - снайпером відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прапорщиком ОСОБА_1 , не виконано вимоги відомчих стандартів культури прикордонної служби, затверджених розпорядженням Адміністрації Держприкордонслужби України від 29.08.09 №374 «Про затвердження відомчих стандартів прикордонної служби», згідно з якими, прикордонник повинен: уникати поведінки, яка могла б привести до втрати довіри населення, бути дисциплінованим і підтримувати престиж Державної прикордонної служби України.
Таким чином, вказаними діями, ОСОБА_1 , порушив «ВІЙСЬКОВУ ПРИСЯГУ» на вірність народу України - дану ним на початку військової служби.
Частиною 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визначено, що військовослужбовці також можуть бути звільнені з військової служби з підстав, передбачених пунктами "в", "г", "е", "є", "и" частини шостої та пунктами "в", "г", "е", "є" частини сьомої цієї статті.
Статтею 96 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, визначено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно.
Тому, наказом начальника Північного регіонального управління від 18 червня 2016 року № 111-ОС «По особовому складу», прапорщика ОСОБА_1 , звільнено з військової служби, припинено (розірвано) контракт, за пунктом «е» (через службову невідповідність) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 червня 2016 року № 130-ОС «По особовому складу», прапорщика ОСОБА_1 , виключено зі списків особового складу загону, всіх видів забезпечення.
16.06.2016 матеріали службового розслідування було направлено на ім`я військового прокурора Чернігівського гарнізону підполковника юстиції Барановського Д.І.
02.08.2016 на адресу Чернігівського прикордонного загону, за підписом військового прокурора Чернігівського гарнізону підполковника юстиції Барановського Д.І., надійшов лист від 01.08.16 №14-3193 вих-16, яким повідомлено, що за матеріалами службового розслідування щодо незаконного розголошення службової інформації військовослужбовцем відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 прапорщиком ОСОБА_1 військовою прокуратурою Чернігівського гарнізону на даний час проводяться перевірочні заходи.
02.08.2016 особова справа, прапорщика ОСОБА_1 , направлена до Городнянського РВК Чернігівської області (а.с.35).
05.09.2016 листом за вих. №04/4-8552-16 Прокуратура Одеської області повідомила, що в ході досудового розслідування кримінального провадження (№0000109 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України) Департаментом захисту національної державності управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Служби Безпеки України, в ході здійснення комплексу службових заходів, установлено посадову особу ІНФОРМАЦІЯ_1 - прапорщика ОСОБА_1 , який під час несення служби на КПП «Синьківка» 11.03.2016 виявив в листі - орієнтуванні з контролю перетину державного кордону прізвища двох осіб, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , документи на ім`я яких планувалось використати членами диверсійно-розвідувальної групи для перетину державного кордону України, та передав вказану інформацію зі свого особистого мобільного телефону сторонній особі - колишньому співробітнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , що підтверджується повідомленням від 31.05.2016 №5/2/4-9212 (а.с.80-82).
За даним фактом 27.05.2016 ОСОБА_1 допитано в якості свідка в приміщенні службового кабінету ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується протоколом допиту (а.с.83-88).
Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства України, для притягнення до дисциплінарної відповідальності, достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.
Судом береться до уваги той факт, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Однак, аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості застосування до нього найсуворішого дисциплінарного стягнення за вчинення даного проступку, суд виходить з того, що підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.
Крім того, Дисциплінарний статут Збройних Сил України не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.
За таких обставин, начальником Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «звільненням з військової служби за службовою невідповідністю» було відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а тому начальник Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом України.
Крім того, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про частково мобілізацію», триває особливий період під час якого позивач не може бути звільнений за пункту «е» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виходячи з наступного.
Оскільки на даний час в Україні запроваджений особливий період, то звільнення військовослужбовців від військової служби в цей час здійснюється за переліком підстав, що визначений частиною 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» пунктом «е» якої встановлено, що під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків.
Згідно із наказом від 18.06.2016 № 111-ОС «По особовому складу» прапорщика ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України звільнено з військової служби за пунктом «е» (через службову невідповідність) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» із застосуванням частини 8 статті 26 даного Закону в запас.
Таким чином, начальником Північного регіонального управління Державної прикордонної служби в наказу 18.06.2016 № 111-ОС «По особовому складу» застосовано частину 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якою визначено, що військовослужбовці також можуть бути звільнені з військової служби з підстав, передбачених пунктами "в", "г", "е", "є", "и" частини шостої та пунктами "в", "г", "е", "є" частини сьомої цієї статті.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з врахуванням наявності підстав для застосування дисциплінарного стягнення, суд не може змінювати його вид, враховуючи тяжкість провини та інші обставини, оскільки це відноситься до виключних повноважень особи, що приймає рішення про застосування дисциплінарного стягнення.
Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, обов`язок доказування того, що позивача правомірно було звільнено з органів внутрішніх справ покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень.
На думку суду, відповідачі у даній справі довели правомірність прийнятих наказів: №111-ос від 18.06.2016 в частині звільнення позивача в запас; №130-ос від 21.06.2016 в частині виключення позивача зі списку військової частини.
Отже, обставини викладені у позовній заяві є необґрунтованими та не відповідають дійсним обставинам справи.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Суддя Л.О. Поліщук