Справа № 607/5704/16-а
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2016-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2016 Справа №607/5704/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого - судді Стельмащука П.Я.,

за участю секретаря Костиник О.П.;

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Бакальця І.Г.;

представника відповідача Міністерства оборони України Боберського І.М..;

представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Вітенько Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, який згодом уточнив, до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення начальника управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів Міністерства оборони України викладене в листі від 09.02.2016р. за вих. №248/3/6/476 про відсутність підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, зобов`язання Тернопільського обласного військового комісаріату оформити та подати до Міністерства оборони України висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, пов`язаної із настанням інвалідності під час проходження служби, у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІ групи, зобов`язання Міністерства оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, пов`язану із настанням інвалідності під час проходження служби, у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІ групи, та виплатити цю одноразову грошову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є ветераном десантних військ, військовим пенсіонером ЗС України, учасником бойових дій, інвалідом 2-ї групи. З метою одержання одноразової грошової компенсації, яка визначена Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХП від 20.12.1991 року (із змінами), 09.12.2015 року він звернувся із письмовою заявою до Тернопільського обласного військового комісаріату. Військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 листом за вих. № 10/2/10794 від 14.12.2015 року звернувся до директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України в якому подав висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги прапорщику у запасі ОСОБА_1 , який 28.03.2011 року визнаний інвалідом третьої групи від захворювання, пов"язаного із захистом Батьківщини, 15.05.2014 року визнаний інвалідом другої групи від захворювання пов"язаного із захистом Батьківщини, до якого додаються документи. У цьому ж листі зазначено, що командування вважає, що ОСОБА_1 , який звільнений з військової служби 18.02.1988 року, не має права на отримання вказаної грошової допомоги, оскільки інвалідність йому встановлена до 01 січня 2014 року. Листом за вих.№248/3/6/476 від 09.02.2016 року дана відповідь на лист ІНФОРМАЦІЯ_1 за №10/2/10794 від 14.12.2015 року. У вказаному листі зазначено, що підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає. З даною позицією він не погоджується, оскільки відповідно до статті 16-2 ч.1 п.б, Закону № 2011-XII (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи. Вважає, що діями відповідача його права порушені, просить позов задовольнити.

Позивач та його представник адвокат Бакалець І.Г. в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів Міністерства оборони України Боберський І.М. та Тернопільського обласного військового комісаріату Вітенько Ю.В. в судовому засіданні позову не визнали, просили відмовити в задоволенні, з підстав викладених у письмових запереченнях відносно позову.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є ветераном десантних військ, військовим пенсіонером ЗС України, учасником бойових дій, інвалідом 2-ї групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 23.03.2010р. Львівським обласним військовим комісаріатом, посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 01.05.2015р. Управлінням соціальної політики м.Тернополя, посвідченням № НОМЕР_3 , виданим 05.06.2015р. ПФУ України.

З метою одержання одноразової грошової компенсації, яка визначена Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХП від 20.12.1991 року (із змінами), ОСОБА_1 , 09.12.2015 року, звертався із письмовою заявою на ім"я Тернопільського обласного військового комісара ОСОБА_2 .

Військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 листом за вих.№ 10/2/10794 від 14.12.2015 року звернувся до директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України, в якому подав висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги прапорщику у запасі ОСОБА_1 , який 28.03.2011 року визнаний інвалідом третьої групи від захворювання пов"язаного із захистом Батьківщини, 15.05.2014 року визнаний інвалідом другої групи від захворювання пов"язаного із захистом Батьківщини, до якого додаються документи. У цьому ж листі зазначено, що командування вважає, що ОСОБА_1 , який звільнений з військової служби 18.02.1988 року, не має права на отримання вказаної грошової допомоги, оскільки інвалідність йому встановлена до 01 січня 2014 року.

Листом за вих.№248/3/6/476 від 09.02.2016 року начальника управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації ОСОБА_3 дана відповідь на лист ІНФОРМАЦІЯ_1 за №10/2/10794 від 14.12.2015 року. У вказаному листі зазначено, що підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає, оскільки Закон України від 04 липня 2012 року №5040-VI "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців", яким змінено редакцію статті 16 закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" (на виконання якого було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975), набрав чинності 01 січня 2014 року. Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Тобто, дія постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.13 №975 та нової редакції статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" поширюється тільки на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 01 січня 2014 року. Оскільки дія вищевказаних законодавчих та нормативно-правових актів на заявника не поширюється (встановлено інвалідність до 01 січня 2014 року), то і підстав для розгляду поданих документів не вбачається. Документи повертаються, як такі, що не відповідають вимогам постанови КМУ від 25.12.2013р. №975.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних по справі доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про доведеність позовних вимог та вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Як вбачається із витягу протоколу засідання військово-лікарської комісії західного регіону № 66 від 02.03.2011р., ОСОБА_1 має захворювання, пов`язане із захистом батьківщини.

В зв`язку із зазначеним, позивачу було встановлено 3 групу інвалідності з 04.01.2011р., та повторним оглядом - 2 групу інвалідності з 14.05.2014, що підтверджується довідкою до акта МСЕК від 14.05.2014р.

Підпунктом 4 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, в тому числі, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

При цьому, розмір одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи становить суму 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб (п."б" ч.1 ст. 16-2 Закону).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі - Постанова № 975), яка набрала чинності 24.01.2014.

Відповідно до п.3 Постанови № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 1 пункту 6 Постанови № 975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми (п.8 Постанови).

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 , в зв`язку із встановленням йому вперше інвалідності 3 групи, одноразову грошову допомогу не отримував.

Таким чином, днем виникнення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб, є 14.05.2014, оскільки ця дата зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії як час, з якого ОСОБА_1 при повторному огляді встановлена 2 група інвалідності.

Слід зазначити, що дія постанови № 975 поширюється на позивача, оскільки вона набрала чинності з 24.01.2014р., а інвалідність 2 групи була встановлена з 14.05.2014р. під час повторного огляду. При цьому, необгрунтованим є висновок відповідача в листі № 248/3/6/476 від 09.02.2016р. про те, що дія даної постанови поширюється тільки на осіб, які отримали первинно інвалідність після 01.01.2014, оскільки даний нормативний акт таких обмежень не містить.

Враховуючи вказане, позивач отримав право на призначення та отримання вказаної допомоги з 14.05.2014р., відповідно до Постанови КМ України від 25.12.2013 № 975.

Що стосується посилання відповідача на те, що саме Міністерство оборони України як розпорядник бюджетних коштів має приймати рішення про виплату або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, а лист Департаменту фінансів України не є таким рішенням, відтак порушення прав позивача зі сторони Міністерства не відбулось, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.8 Наказу № 530 від 14.08.2014 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" (далі - Наказ №530), висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Згідно п.13 Постанови № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

При цьому, за змістом абз.7 п.4.7 Наказу № 530, керівником уповноваженого органу, який подає висновок до Департаменту фінансів Міністерства оборони України стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особі, звільненій з військової служби (зборів, резерву) є обласний військовий комісар за місцем проживання такої особи. Вказане також випливає із додатку 13 до цього Наказу.

В свою чергу, Департамент фінансів Міністерства оборони України згідно Наказу Міністерства оборони України № 33 від 21.01.2013 є структурним підрозділом апарату Міністерства оборони України, діяльність якого спрямовує та контролює безпосередньо Міністр оборони України. Таким чином, виконавчим органом, через який Міністр здійснює свої повноваження як розпорядника бюджетних коштів є саме Департамент фінансів Міністерства оборони України.

Це також підтверджується Наказом Міністерства оборони України "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2015 рік" від 12 лютого 2015 року N 60 (діє до видання наказу Міністерства оборони України "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2016 рік"), відповідно до якого, на Департамент фінансів Міністерства оборони України покладено функції складання фінансової та бюджетної звітності та інші питання, пов`язані із розпорядженням бюджетними коштами.

Враховуючи вказане, Департамент фінансів Міністерства оборони України є тим органом, який у місячний строк приймає рішення про виплату одноразової допомоги або у разі відмови - письмове повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Такий висновок повністю узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 04.04.2013 в справі № К/9991/46195/11, а саме: "рішення про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з інвалідністю військовослужбовців, приймає вищий орган у відповідності, а саме Департамент фінансів Міністерства оборони України".

Слід також зазначити, що процедури, якою б було передбачено порядок розгляду документів та прийняття рішення на предмет виплати одноразової грошової допомоги іншим органом, а ніж Департамент фінансів, чинні нормативно-правові акти не містять.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.11 Кодексу адміністративного суду України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За нормами ч.1, п.1, 2, 3 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного суду України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про, зокрема, визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов`язання відповідача вчинити певні дії; зобов`язання відповідача утриматися від вчинення певних дій.

Таким чином, ОСОБА_1 набув право на отримання одноразової грошової допомоги з 14.05.2014р., відтак рішення начальника управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів Міністерства оборони України викладене в листі від 09.02.2016р. за вих. №248/3/6/476 про відсутність підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги слід визнати протиправним, зобов`язавши Тернопільський обласний військовий комісаріат оформити та подати до Міністерства оборони України висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, пов`язаної із настанням інвалідності під час проходження служби, у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІ групи, зобов`язавши Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, пов`язану із настанням інвалідності під час проходження служби, у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІ групи, та виплатити цю одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат, судові витрати в розмірі 551,20грн. слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 158, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, Наказом № 530 від 14.08.2014 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей", суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним рішення начальника управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів Міністерства оборони України викладене в листі від 09.02.2016р. за вих. №248/3/6/476 про відсутність підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Тернопільський обласний військовий комісаріат оформити та подати до Міністерства оборони України висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, пов`язаної із настанням інвалідності під час проходження служби, у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІ групи.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, пов`язану із настанням інвалідності під час проходження служби, у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІ групи, та виплатити цю одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий П.Я.Стельмащук