Справа № 369/2186/16-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/2186/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Пінкевич Н.С.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святрошинського району Київської області від 18 грудня 2015 року № 11/35, яким погоджено висновок повторної судової будівельно-технічної експертизи № 10526/14-43/8339/8340/15-43 від 31 квітня 2015 року, складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на ухвалу судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділення в натурі частки у спільній сумісній власності.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції третя особа, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване ним рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Сторони, належним чином повідомлені, в судове засідання на апеляційний розгляд не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святрошинського району Київської області від 18 грудня 2015 року № 11/35 погоджено висновок повторної судової будівельно-технічної експертизи № 10526/14-43/8339/8340/15-43 від 31 квітня 2015 року, складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Позивач оскаржує вказане рішення виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святрошинського району Київської області з тих підстав, що відповідач надав погодження тільки на підставі листа суду без ознайомлення з документацією на домоволодіння та його огляду на місцевості. Крім того, вказує, що відповідачем в порушення приписів ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не було оприлюднено проект оскаржуваного рішення, що виключило можливість залучення всіх зацікавлених осіб до процесу розробки відповідного рішення та його прийняття.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач не довів правомірність прийнятого рішення.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку обставинам та встановленим в справі фактам, звертає увагу на наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У відповідності до ч.1 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети.

Згідно ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, належать, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердження містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу; вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження (стаття 40 Закону).

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» визначено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Частиною 1 статті 57 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Частиною 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В той же час, статтею 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» на розпорядників інформації покладено обов'язок оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних) та прийняті розпорядником проекти рішень, що підлягають обговоренню.

З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2015 до виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надійшов лист Києво-Святошинського районного суду Київської області лист про розгляд питання щодо доцільності погодження висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи та прийняття відповідного рішення на підставі ст. 152 Житлового кодексу України. До листа доданий оригінал висновку судової експертизи № 10526/14-43/8339/8340/15-43 від 31 квітня 2015 року.

Висновок експертизи складений за результатами призначеної судової експертизи в цивільній справі № 2-400/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки у спільній сумісній власності.

18.12.2015 на засіданні виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, було розглянуто вказане питання та за наслідками голосування більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету прийнято рішенням № 11/35 яким погоджено висновок експерта.

Колегія суддів звертає увагу, що розгляд питання щодо погодження висновків будівельно-технічної експертизи здійснювався згідно вимоги суду при розгляді цивільної справи щодо поділу нерухомого майна в натурі.

Відповідно до ст. 152 ЖК, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання.

Згідно з пунктами 1.4.1, 1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76, перепланування дозволяється робити лише після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. N 7, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири (п. 6).

Зазначене правило стосується також поділу майна, що є у спільній сумісній власності.

Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необґрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні.

За таких підстав, у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому відповідної ради.

Отже, зважаючи на викладені вище обставини та положення норм права, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що відповідач, розглядаючи питання про погодження висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи № 10526/14-43/8339/8340/15-43 від 31 квітня 2015 року, діяв правомірно та межах своєї компетенції.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення в даному випадку є актом індивідуальної дії, стосується конкретно визначених осіб, а тому не є таким що підлягає обговоренню, а відповідно і проект вказаного рішення не підлягав обов'язковому оприлюдненню.

Зазначене дає підстави дійти висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем з дотриманням порядку визначеного ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» за відсутності факту порушення відповідачем вимог ч. 3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації»

Щодо доводів апелянта про неналежність розглядати даний спір в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів зазначає про наступне.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначається ст.17 КАС України.

Відповідно до частини 1 пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають, зокрема, у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Враховуючи, що в даному випадку предметом позову є правомірність рішення Виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з огляду на недотримання відповідачем процедури прийняття такого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1.ст. 198, 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо є невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи або, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2016 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 26.09.16.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.