Справа № 826/7146/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 вересня 2016 року № 826/7146/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Данилишина В.М., Качура І.А. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1
до Міністерства юстиції України, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України"

провизнання протиправним та скасування рішення від 28.04.2016, зобов'язання вчинити дії
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання нечинним та скасування наказів від 28.04.2016 №231/7, від 28.04.2016 №1262/5, зобов'язання видати наказ, яким поновити участь арбітражного керуючого ОСОБА_1 в автоматизованому відборі кандидатур арбітражних керуючих на призначення у справах про банкрутство та направити інформаційні листи щодо поновлення позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 по справі №826/814/16 за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, скасовано наказ від 28.12.2015 №375/5 «Про затвердження Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на І квартал 2016 року». З огляду на викладене позивач вказує, що планова перевірка проведено за відсутності підстав визначених Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), неуповноваженим складом комісії, оскільки щодо одного з членів комісії вбачаються ознаки порушення Закону України «Про запобігання корупції». Також, позивач вказує, що висновки акту від 18.02.2016 №05/10-40 є безпідставними та спростовуються наявними матеріалами.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні за згодою сторін на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Наказом Міністерства юстиції України від 28.04.2016 №231/7 на арбітражного керуючого ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Також, наказом Міністерства юстиції України від 28.04.2016 №1262/5 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Відповідно до ст. 107 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 03.07.2013 за №1113/23645, затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 2.1 Порядку передбачено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Відповідно до п 2.5. Порядку планова перевірка діяльності арбітражного керуючого здійснюється не частіше одного разу на два роки за період з дати призначення господарським судом арбітражного керуючого розпорядником майна, керуючим санацією або ліквідатором у справі про банкрутство, а у разі проведення попередньої планової перевірки - з дати початку її проведення.

З матеріалів справи вбачається, що перевірку позивача проведено на підставі наказу від 28.12.2015 №375/5 «Про затвердження Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на І квартал 2016 року».

Як вбачається, з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 по справі №826/814/16 за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, скасовано наказ від 28.12.2015 №375/5 «Про затвердження Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на І квартал 2016 року» в частині, що стосується позивача.

Судом встановлено, що перевірку позивача проведено у період з 29.01.2016 по 09.02.2016, тобто до прийняття судового рішення (07.04.2016).

Проте, рішення за результатом такої перевірки відповідачем були прийняті 28.04.2016 тобто після набрання законної сили судовим рішенням про скасування наказу, на підставі якого було проведено перевірку позивача.

Отже, відповідач будучи обізнаний про протиправність призначення планової перевірки позивача, за результатом такої перевірки прийняв оскаржувані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1

Щодо посилання позивача на те, що щодо одного з членів комісії вбачаються ознаки порушення Закону України «Про запобігання корупції», а саме сумісництво та суміщення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 65 згадуваного Закону за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Адміністративний суд не наділений повноваження щодо вирішення питання про наявність підстав для притягнення до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності за порушення Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, можливе порушення одним із членів комісії органу контролю норм Закону України «Про запобігання корупції» не вказує на протиправність висновків перевірки проведеної щодо позивача.

Відповідно до п. 5.1 Порядку в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 5) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

З матеріалів справи вбачається, що за результатом перевірки позивача органом контролю складено довідку про результати планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 09.02.2016 №02/10-47 із зазначенням переліку порушень.

Відповідно до підпункту 1.5.7 пункту 1.5. Порядку формування і ведення Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 26.03.2013 № 541/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.03.2013 за №514/23046 інформація про місцезнаходження контори (офісу) арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (поштова адреса) та засоби зв'язку з арбітражним керуючим (контактний телефон, адреса електронної пошти) міститься в Єдиний реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, який створений і діє у складі Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Зазначена інформація надходить до Єдиного реєстру в автоматизованому режимі після надходження від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) обов'язкової звітності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку та формі, визначеної наказом Міністерства юстиції України від 18.01.2013 № 130/5 «Про порядок подання арбітражними керуючими (розпорядниками майна, керуючими санацією, ліквідаторами) обов'язкових відомостей (інформації)».

Згідно цього наказу затверджена така форма обов'язкової звітності як форма № 8 «Повідомлення про арбітражного керуючого» в якій міститься поле «E-mail» та яка подається арбітражним керуючим протягом 10 днів після отримання свідоцтва та протягом 10 днів у разі будь-яких змін у наданій інформації.

З матеріалів справи вбачається, що в полі «адреса електронної пошти» у відомостях стосовно арбітражного керуючого ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України зазначена не адреса електронної пошти, а лише номер телефону. Відомості щодо електронної пошти арбітражного керуючого ОСОБА_1 відсутні взагалі, у зв'язку з чим Довідка від 09.02.2016 № 02/10-47 на електронну пошту не надсилалася, а направлена поштовим відправленням.

Відповідно до п. 6.2. Порядку орган контролю зобов'язаний протягом двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим заперечень щодо Довідки опрацювати надані арбітражним керуючим пояснення, зауваження, заперечення.

Пунктом 6.3. Порядку комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 7) (далі - акт перевірки) протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень щодо Довідки.

Згідно п. 6.7. Порядку акт перевірки складається у двох примірниках, один з яких надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами планової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1, Комісією з перевірки було складено акт від 18.02.2016 № 05/10-40 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що органом контролю встановлено зокрема наступні порушення:

- при виконанні повноважень розпорядника майна ПП «Ефф-Систем» арбітражний керуючий ОСОБА_1 у повному обсязі не повідомив кредиторів боржника про розгляд їх кредиторських вимог, чим грубо порушив вимоги абзацу 4 частини 9 статті 13 Закону (розпорядник майна зобов'язаний повідомляти кредиторів про результати розгляду їх вимог боржником та включення визнаних вимог до реєстру вимог кредиторів або про відмову визнання вимог боржником);

- під час виконання повноважень ліквідатора ПАТ «Будшляхмаш» не здійснював стягнення дебіторської заборгованості на користь банкрута, чим грубо порушив приписи абзацу 8 частини 2 статті 41 Закону (в редакції від 22.12.2011 № 4212-VI) (ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості);

- під час виконання повноважень ліквідатора TOB «Атем» діяв всупереч пункту 2 частини 2 статті 98 Закону (в редакції від 22.12.2011 №4212-VI) (арбітражний керуючий зобов'язаний здійснювати заходи щодо захисту майна боржника), а саме подав на розгляд органу контролю неправдиві відомості у частині виконання обов'язку ліквідатора вести реєстр вимог кредиторів, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та його кредиторів.

Відповідно до абзацу 4 частини 9 статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобов'язаний: розглядати разом з посадовими особами боржника копії заяв кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли до господарського суду у зв'язку з порушенням справи про банкрутство та надіслані боржнику в установленому цим Законом порядку; вести реєстр вимог кредиторів у встановленому порядку; повідомляти кредиторів про результати розгляду їх вимог боржником та включення визнаних вимог до реєстру вимог кредиторів або про відмову визнання вимог боржником; вживати заходів для захисту майна боржника; аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; виявляти ознаки фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства; скликати збори кредиторів; надавати державному органу з питань банкрутства відомості, необхідні для ведення єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено справу про банкрутство; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; виконувати інші функції, передбачені цим Законом.

Судом встановлено, що в якості доказів повідомлення кредиторів ГІАТ КБ «Приватбанк» та Фастівську ОДПІ Київської області про результати розгляду їх кредиторських вимог до ПП «Ефф-Систем» позивачем надано чеки УДППЗ «УКРПОШТА» від 22.02.2012.

Порядок надання послуг поштового зв'язку, права та обов'язки операторів поштового зв'язку і користувачів послуг поштового зв'язку визначено Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270.

Відповідно до пункту 2 Правил розрахунковий документ - це документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

З огляду на викладене, чеки УДППЗ «УКРПОШТА» від 22.02.2012 не є належним доказом повідомлення кредиторів ГІАТ КБ «Приватбанк» та Фастівську ОДПІ Київської області про результати розгляду їх кредиторських вимог до ПП «Ефф-Систем», а відтак висновок органу контролю про порушення позивачем до абзацу 4 частини 9 статті 13 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є обґрунтованим.

Згідно абзацу 8 частини 2 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

Судом встановлено, що вимоги про повернення дебіторської заборгованості направлено позивачем простим поштовим відправленням на підтвердження чого надано до перевірки журнал вихідної кореспонденції за 2014 рік.

Суд погоджується з доводами відповідача, що ксерокопія журналу вихідної документації не є належним доказом направлення вимог щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

З огляду на викладене, висновок органу контролю, що позивач не вжив належних заходів для повернення дебіторської заборгованості банкрута, чим порушив права та законні інтереси боржника та його кредиторів є обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що ГТУЮ у м. Києві, проводилася позапланова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 в період з 27.10.2014 по 29.10.2014 за результатами якої було складено Акт від 07.11.2014 №60/10-48, яким зафіксовано порушення при проведенні зборів комітету кредиторів ТОВ "Атем" 13.05.2014 абз. 6 ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута) та винесено припис про недопущення повторних порушень.

В Акті від 07.11.2014 №60/10-48, зафіксовано порушення позивачем абз.6 ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при проведенні 13.05.2014 зборів кредиторів TOB «ATEM» до розгляду господарським судом грошових вимог кредиторів та затвердження реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до п. 2.12 Порядку повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Отже, перевірка позивача з питань наявності порушень законодавства при проведенні 13.05.2014 зборів кредиторів TOB «ATEM» проведена повторно, що відповідно до п. 2.12 Порядку є недопустимим.

З огляду на викладене, порушення позивачем пункту 2 частини 2 статті 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не є підставою для повторного накладення дисциплінарного стягнення на позивача.

Згідно вимог пункту 6.11 Порядку, у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання.

У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту, який забезпечує організацію роботи Дисциплінарної комісії (далі - структурний підрозділ), щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що до Дисциплінарної комісії скеровано подання №669, №609 про накладення дисциплінарного стягнення.

Абзацом 6 п. 7.1 Порядку контролю визначено, що грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута) є підставою для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Пунктом 7.2 Порядку контролю визначено, що протягом п'яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом від органу контролю пропозиції структурний підрозділ готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - Подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома.

Подання повинно містити висновок структурного підрозділу щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства. До подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.

Відповідно до п 7.4. Порядку дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Як зазначено вище, наказом Міністерства юстиції України від 28.04.2016 №231/7 на арбітражного керуючого ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Згідно п. 7.6.1 Порядку на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді попередження у разі: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; відмови арбітражного керуючого в проведенні перевірки.

Відповідачем не надано суду доказів наявності обставин визначених п. 7.6.1 Порядку, що є підставою для накладання на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Отже, враховуючи, що у відповідача були відсутні правові підстави для проведення планової перевірки позивача, така перевірка в частині питань, була проведена повторно, що вказує на порушення норм Порядку при проведенні такої перевірки, оскільки на позивача накладено дисциплінарне стягнення за відсутності підстав підстав визначених п. 7.6.1 Порядку, а відтак наказ наказ від 28.04.2016 №231/7є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до 7.6.2. Порядку на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

З матеріалів справи вбачається, що наказ 28.04.2016 №1262/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1 прийнято у зв'язку застосуванням наказами від 16.02.2016 №46/7 та від 28.04.2016 №231/7 на позивача дисциплінарних стягнень у вигляді попереджень.

Проте, як зазначено вище, наказ від від 28.04.2016 №231/7 є протиправним та підлягає скасування, у зв'язку з чим відсутні підстави визначені 7.6.2. Порядку для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), що вказує на протиправність такого наказу та є підставою для його скасування.

Разом з цим суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання від 16.02.2016 №46/7 та від 28.04.2016 №231/7 накладено дисциплінарні стягнення у вигляді попереджень, отже наказом Міністерства юстиції України від видати наказ, яким поновити участь арбітражного керуючого ОСОБА_1 в автоматизованому відборі кандидатур арбітражних керуючих на призначення у справах про банкрутство та направити інформаційні листи щодо поновлення позивача є передчасними, оскільки вчинення таких дій можливе лише після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі в порядку виконання судового рішення та на даний час відсутній спір між позивачем та відповідачем щодо поновлення участі арбітражного керуючого ОСОБА_1 в автоматизованому відборі кандидатур арбітражних керуючих на призначення у справах про банкрутство, а відтак позов у вказаній частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково позовні вимоги.

2. Визнати протиправними та скасувати накази Міністерства юстиції України від 28.04.2016 №231/7, №1262/5.

3. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Постанова набирання законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді В.М. Данилишин

І.А. Качур