Справа № 813/3030/16
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/3030/16

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 вересня 2016 року

№813/3030/16

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич А.З. перевіривши матеріали позовної заяви Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова до Дочірнього підприємства «Львівміськбудіндустрія» Закритого акціонерного товариства «Проектно-будівельне об’єднання «Львівміськбуд» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених на підставі п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.02.2016 року по 30.06.2016 року в сумі 2194,90 грн.

У зв’язку з допущеними позивачем при поданні позовної заяви порушеннями вимог ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк до 26.09.2016 року включно для усунення виявлених недоліків.

20.09.2016 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання цього позову. Клопотання мотивоване тим, що бюджетом Пенсійного фонду України на 2016 рік кошти на сплату судового збору не були передбачені. Разом з тим, зазначає, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Наведене положення кореспондується з приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Проте, всупереч наведеним положенням, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, позивачем до клопотання не додано. Відсутні, у тому числі й докази, які б підтверджували факт вжиття заходів, спрямованих на отримання коштів для сплати судового збору, зокрема, додаткових бюджетних асигнувань шляхом звернення до відповідного розпорядника коштів.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Обґрунтовуючи клопотання, позивач зазначає про відсутність можливості сплатити судовий збір у зв’язку із відсутністю достатнього фінансування коштів на цю мету, однак суд вважає такі доводи безпідставними з огляду на те, що п. 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року №484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким серед іншого скасовано встановлені раніше для податкових органів пільги щодо його сплати, Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України в ухвалі від 27.10.2015 року (справа №2а-3361/10), яка у відповідності до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою до застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення.

Щодо доводів позивача про те, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, то суд враховує, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та Європейський суд з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, суд приходить висновку, що у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Станом на 27.09.2016 року позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконано, недоліків позовної заяви не усунуто.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

А тому вважаю, що позовну заяву Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова до Дочірнього підприємства «Львівміськбудіндустрія» Закритого акціонерного товариства «Проектно-будівельне об’єднання «Львівміськбуд» про стягнення заборгованості слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору – відмовити.

Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова до Дочірнього підприємства «Львівміськбудіндустрія» Закритого акціонерного товариства «Проектно-будівельне об’єднання «Львівміськбуд» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з 01.02.2016 року по 30.06.2016 року в сумі 2194,90 грн. – повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала не набрала законної сили.

На ухвалу подається апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.