Справа № 808/571/16
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року 11 год. 50 хв. Справа № 808/571/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Фесик А.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Яркіної О.В.

представника першого відповідача Іванченко В.О.

третього відповідача Дриго В.Г.

представника четвертого відповідача Савельєва О.В.

представника третьої особи Якуніна А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України, командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , начальника фінансово-економічної служби Військової частини польова пошта НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 , Військової частини НОМЕР_2

третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1

про: визнання дій та бездіяльності неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або позивач) звернувся з адміністративним позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі відповідач 1), командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 (далі відповідач 2), начальника фінансово-економічної служби Військової частини польова пошта НОМЕР_3 капітана ОСОБА_3 (далі відповідач 3), третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про: 1) визнання неправомірними дій військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо встановлення та виплати молодшому сержанту ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.09.2014 по 01.05.2015 у меншому розмірі, аніж встановлено за посадою; 2) визнання неправомірною бездіяльності командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України майора ОСОБА_2 щодо не нарахування молодшому сержанту ОСОБА_1 належного грошового забезпечення з урахуванням всіх додаткових виплат за період з 28.04.2014 по 23.09.2015; 3) стягнення з військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України заборгованості за грошовим забезпеченням з урахуванням всіх додаткових виплат молодшого сержанта ОСОБА_1 на момент виключення його із списків особового складу військової частини за період з жовтня 2014 року по 23.09.2015 в сумі 41358 грн. 52 коп.; 4) зобов`язання військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатити молодшому сержанту ОСОБА_1 в повному обсязі заборгованість за грошовим забезпеченням з урахуванням всіх додаткових виплат на момент виключення його із списків особового складу військової частини згідно наказу командира в/ч п/п НОМЕР_1 № 253 від 23.09.2015 по продовольчому і речовому забезпеченню; 5) стягнення з військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошового забезпечення у зв`язку із порушенням строків її виплати за період з 23.09.2015 по 23.01.2016 в сумі 47191 грн. 32 коп.; 6) зобов`язання військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України провести нарахування і виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби у зв`язку зі звільненням з лав ЗСУ за станом здоров`я; одноразової грошової допомоги в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менше як 25% місячного грошового забезпечення; грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу до 10 років; 7) зобов`язання військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України провести індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 та сплатити суму індексації грошового забезпечення; 8) визнання протиправною бездіяльності начальника фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_3 Міністерства оборони України старшого лейтенанта ОСОБА_3 щодо невиконання наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 № 480 від 28.09.2015; 9) зобов`язання начальника фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_3 старшого лейтенанта ОСОБА_3 підготувати та видати на руки ОСОБА_1 необхідні для розрахунку пенсії по інвалідності документи: грошовий атестат і довідку про додаткові види грошового забезпечення; 10) стягнення з військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України заподіяну моральну шкоду молодшому сержанту ОСОБА_1 в сумі 5000 грн.; 11) стягнення з начальника фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_3 Міністерства оборони України старшого лейтенанта ОСОБА_3 заподіяну моральну шкоду молодшому сержанту ОСОБА_1 в сумі 50000 грн.(т. 1 а.с. 65-74).

Враховуючи, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги стосуються стягнення заборгованості за грошовим забезпеченням, з 01.03.2016 Військова частина польова пошта НОМЕР_1 знаходиться на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується копією листа помічника командувача Сухопутних військ Збройних Сил України начальника фінансово-економічного управління від 02.02.2016 № 116/14/1/372, судом як четвертого відповідача залучено Військову частину НОМЕР_2 (далі - відповідач 4)(т. 1 а.с. 140, 173).

При судовому розгляді справи позивачем подано заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_1 просить: 1) визнати неправомірним та скасувати наказ командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 № 179 від 27.10.2014 в частині виведення у розпорядження військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » пункт 92 - головного сержанта стрілецької роти молодшого сержанта ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати Військову частину польова пошта НОМЕР_1 провести нарахування грошового забезпечення в повному обсязі з урахуванням всіх додаткових виплат на момент виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини згідно з наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 253 від 23.09.2015 в сумі не менше 21605 грн. 34 коп.; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 виплатити молодшому сержанту ОСОБА_1 в повному обсязі заборгованість за грошовим забезпеченням з урахуванням всіх додаткових виплат на момент виключення зі списків особового складу військової частини згідно з наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 253 від 23.09.2015 в сумі не менше 21605 грн. 34 коп.; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 виплатити молодшому сержанту ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку порушенням строків її виплати за 9 місяців з вересня 2015 року по червень 2016 року у сумі 25641 грн. 54 коп.; 5) визнати неправомірною бездіяльність командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 та начальника фінансово-економічної служби Військової частини польова пошта НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 щодо не нарахування молодшому сержанту ОСОБА_1 належного грошового забезпечення з урахуванням всіх додаткових виплат за період з 01.05.2014 по 23.09.2015; 6)зобов`язати начальника фінансово-економічної служби Військової частини польова пошта НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 підготувати та видати на руки молодшому сержанту ОСОБА_1 необхідні для розрахунку пенсії по інвалідності документи: грошовий атестат і довідку про додаткові види грошового забезпечення за період служби; 7) стягнути солідарно з Військової частини польова пошта НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 моральну шкоду в сумі 10000 грн. (т. 2 а.с. 72-78).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, грошове забезпечення ОСОБА_1 виплачувалось не в повному обсязі. Нарахування та виплата грошового забезпечення відповідачем 1 припинено у зв`язку виведенням позивача на підставі наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 179 від 27.10.2014 у розпорядження командуючого військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Позивач вказує, що виведення у розпорядження фактично не відбулось, оскільки він не був зарахований до списків інших військових частини, у зв`язку з чим вважає зазначений наказ протиправним. Також позивач зазначив, що після його звільнення з ним не проведено повного розрахунку з грошового забезпечення та не видані документи, необхідні для оформлення пенсії по інвалідності. Зазначаючи, що розмір заборгованості з грошового забезпечення складає 21605 грн. 34 коп., просить зобов`язати відповідача 1 нарахувати таке грошове забезпечення та відповідача 4 виплатити вказану суму з компенсацією втрати частини грошового забезпечення у сумі 25641 грн. 54 коп. Вважає бездіяльність другого та третього відповідачів щодо не нарахування належного грошового забезпечення протиправною, та просить зобов`язати відповідача 3 видати грошовий атестат і довідку про додаткові види грошового забезпечення для розрахунку пенсії по інвалідності, які не були видані при звільненні. Також позивач вказує, що такими діями та бездіяльністю йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 10000 грн. та просить стягнути солідарно з першого та четвертого відповідачів.

Зазначена заява прийнята судом, розгляд справи продовжено за зміненими вимогами (т. 2 а.с. 79).

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити та надали пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у заяві про зміну позовних вимог.

Представник першого відповідача не заперечуючи наявність заборгованості з виплати грошового забезпечення позовні вимоги до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 визнав частково в частині визнання неправомірним та скасування наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 № 179 від 27.10.2014 щодо виведення у розпорядження командуючого військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » головного сержанта стрілецької роти молодшого сержанта ОСОБА_1 та здійснення нарахування грошового забезпечення. В частині стягнення моральної шкоди позов не визнав.

Другий відповідач, який про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не прибув, що відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Третій відповідач позовні вимоги про визнання його бездіяльності протиправною не визнав, просив у їх задоволенні відмовити та пояснив, що Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 грошове забезпечення позивачу виплачено по лютий 2015 року включно. Подальше нарахування та виплата грошового забезпечення в повному обсязі не здійснювалось, оскільки позивач був виведений у розпорядження вищестоящого командування. Також третій відповідач вважав, що ним не допущено бездіяльності та пояснив, що підстави для нарахування та виплати позивачу заборгованості з грошового забезпечення відповідно до наказу ТВО командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 28.09.2015 були відсутні, оскільки вказаним наказом скасований іншій наказ ніж той, яким позивача було виведено у розпорядження.

Представник четвертого відповідача позовні вимоги до Військової частини НОМЕР_2 не визнав та пояснив, що відповідач 1 перебуває на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 лише з 01.03.2016, тому вважає вимоги про стягнення моральної шкоди необґрунтованими. Також вважає необґрунтованими вимоги про виплату позивачу грошового забезпечення у сумі 21605 грн. 34 коп., оскільки нарахування та виплати здійснюються безпосередньо відповідачем 1, при виплаті грошового забезпечення відповідач виступає лише як розпорядник бюджетних коштів при їх списанні з рахунку відповідач 1. Вимоги про виплату компенсації втрати частини грошового забезпечення не визнав та вважав, що норми трудового законодавства, які передбачають такі виплати, на військовослужбовців не розповсюджуються.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що на час перебування відповідача 1 на фінансовому забезпеченні в Запорізькому обласному військовому комісаріаті останнім на підставі поданих військовою частиною розрахункових відомостей лише здійснювалось перерахування коштів на карткові рахунки особового складу військової частини.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

25.04.2014 молодший сержант запасу ОСОБА_1 призваний Комунарським районним військовим комісаріатом м. Запоріжжя до лав збройних сил України відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 та 25.04.2015 на підставі наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 25.04.2014 № 3 (по стройовій частині) зарахований до списків особового складу головним сержантом стрілецької роти 23 батальйону територіальної оборони. (т. 1 а.с. 15-16, 199).

У період з 01.06.2014 по 05.19.2014 позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в складі Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 17).

05.09.2014 внаслідок артилерійського обстрілу в зоні антитерористичної операції під с. Широкіне Новоазовського району Донецької області ОСОБА_1 одержав мінно-вибухову травму (т. 1 а.с. 18).

Після отриманого поранення позивач перебував на стаціонарному лікуванні у декількох військових шпиталях та цивільних лікарнях (т. 1 а.с. 25-40).

Відповідно до наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 № 179 від 27.10.2014 (по стройовій частині) позивача виведено у розпорядження командуючого військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (т. 1 а.с. 154-157).

Як підстава для прийняття наказу в частині виведення позивача у розпорядження зазначено рапорт капітана ОСОБА_5 від 27.10.2014.

Відповідно до витребуваної судом інформації від А1314 ( на час виведення позивача у розпорядження ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), сержант ОСОБА_1 наказами командира Військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) в розпорядження наказами командира Військової частини НОМЕР_5 не зараховувався, до списків військової частини НОМЕР_5 не включався (т. 1 а.с. 174-175, 197).

Згідно з отриманою інформацію від Військової частини НОМЕР_6 , якій відповідач 1 підпорядкований з 25.08.2015, військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_6 не зараховувався (т. 1 а.с. 195).

23.09.2015 відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 позивача звільнено з військової служби у запас та виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення (т. 1 а.с. 198).

За час проходження служби ОСОБА_1 відповідачем 1 грошове забезпечення позивачу нараховане та виплачено за період з квітня 2014 по лютий 2015 року включно (т. 1 а.с. 159-160).

Загальний розмір грошового забезпечення з урахуванням всіх додаткових виплат, яке відповідач 1 повинен був нарахувати та виплатити позивачу за період з 01.03.2015 по 23.09.2015, складає 26838 грн. 93 коп., після утримання податку з фізичних осіб та військового збору 21605 грн. 34 коп. (т. 1 а.с. 181).

Відповідно до наказу ТВО командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 28.09.2015 № 480 «Про виплату грошового забезпечення та доплату за участь в АТО за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням в зоні АТО пов`язаним з виконання обов`язків військової служби старшини роти, 23 територіального батальйону в/ч п.п. В 0131 молодшому сержанту ОСОБА_1 », який прийнятий на підставі акту розслідування щодо визначення законності підстав для проведення остаточного розрахунку по грошовому забезпеченню позивача на момент виключення його із списків особового складу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , вирішено скасувати наказ № 192 від 06.11.2015 в частині, що стосується молодшого сержанта ОСОБА_1 та поновити його на посаді старшини роти в/ч п.п. НОМЕР_1 з 29.10.2014 по 23.09.2015 на час його звільнення, зобов`язано відповідача 3 провести нарахування та виплатити грошове забезпечення молодшому сержанту ОСОБА_1 за період з 29.10.2014 по 23.09.2015 з урахуванням усіх додаткових виплат на момент виключення його із списків особового складу, виплатити в повному обсязі заборгованість по грошовому , продовольчому та речовому забезпеченню, зокрема по грошовому забезпеченню та доплату за участь в АТО за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням отриманим в зоні АТО пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби (т. 1 а.с. 21-23).

Разом з цим, судом встановлено, що наказ командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 192 від 06.11.2015, який скасований наказом від 28.09.2015 № 480, не стосується ОСОБА_1 (т.1 а.с. 151-153).

Рапортом від 29.10.2015 відповідач 3 повідомив відповідача 2 про неможливість виконання наказу по Військовій частині польова пошта НОМЕР_1 від 28.09.2015 № 480 у зв`язку з ненадходженням зі стройової частини витягу з наказу по особовому складу про поновлення молодшого сержанта ОСОБА_1 на посаді з 29.10.2014 (а.с. 145).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII), визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №2011-XII , держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (частини 3 статті 9 Закону №2011-XII).

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від 07.11.2007 (далі Постанова №1294), грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони.

Згідно пунктом 1.2. розділу І (Загальні положення) «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України №260 від 11.06.2008. (далі Інструкція №260), грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пункту 10.1. розділу Х (Правила виплати грошового забезпечення військовослужбовцям за час хвороби) Інструкції №260, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні, та тим, хто на день вибуття на лікування звільнений від посад, за весь період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою згідно з висновком військово-лікарської комісії, але не більше чотирьох місяців з дня вибуття з військової частини (крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі терміни перебування на лікуванні), виплачується грошове забезпечення за останніми штатними посадами, які вони займали.

Грошове забезпечення у цьому разі обчислюється виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).

Відповідно до пункту 37.2. розділу XXXVII (Правила виплати військовослужбовцям грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби) Інструкції №260, особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що перебувають до дня одержання військовою частиною наказу або повідомлення про звільнення з військової служби на лікуванні в лікарняному закладі чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, грошове забезпечення виплачується до дня повернення до місця служби включно, але не більше загального терміну перебування на лікуванні в лікарняних закладах чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, визначеного пунктом 10.1 розділу X цієї Інструкції №260, а тим, які перебувають у щорічній основній чи додатковій відпустці (зі збереженням грошового забезпечення), - до дня закінчення відпустки включно.

З 18.03.2014 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №111 від 09.04.2014 (далі Постанова №111) військовослужбовцям, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, грошове забезпечення виплачується в порядку та розмірах, установлених для осіб офіцерського складу, осіб рядового сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.

Після поранення, отриманого 05.09.2014р. при виконанні бойового завдання в зоні проведення АТО, позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у декількох військових шпиталях та цивільних лікарнях.

Разом з цим, у цей період відповідно до наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 № 179 від 27.10.2014 (по стройовій частині) позивача виведено у розпорядження командуючого військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (т. 1 а.с. 154-157).

Вичерпний перелік підстав які дозволяють зарахування військовослужбовця у розпорядження відповідних посадових осіб наведений у пункті 116 (Перебування військовослужбовців у розпорядженні відповідних командирів) розділу IV (Призначення на посади та звільнення з посад) «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента №1153/2008 від 10.12.2008 (далі Положення №1153/2008).

Наявність підстав, передбачених пунктом 116 Положення №1153/2008 (у редакції, чинній на 27.10.2014) для зарахування позивача у розпорядження командуючого військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на час прийняття оскаржуваного наказу відповідачем 1 не доведено.

Як підстава для прийняття наказу в частині виведення позивача у розпорядження зазначено рапорт капітана ОСОБА_5 від 27.10.2014, при цьому відповідний рапорт на час судового розгляду суду не надано.

Відповідно до витребуваної судом інформації від А1314 ( на час виведення позивача у розпорядження ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), сержант ОСОБА_1 наказами командира Військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) в розпорядження наказами командира Військової частини НОМЕР_5 не зараховувався, до списків військової частини НОМЕР_5 не включався (т. 1 а.с. 174-175, 197).

Згідно з отриманою інформацію від Військової частини НОМЕР_6 , якій відповідач 1 підпорядкований з 25.08.2015, військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_6 не зараховувався (т. 1 а.с. 195).

Враховуючи, що відповідачем 1 не доведено правомірність прийняття наказу командиром Військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 № 179 від 27.10.2014 (по стройовій частині) в частині виведення позивача у розпорядження командуючого військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », суд приходить до висновку, що зазначений наказ в частині виведення ОСОБА_1 у розпорядження прийнятий протиправно та підлягає скасуванню.

Окрім того, судом встановлено, що саме у зв`язку з прийняттям зазначеного наказу ОСОБА_1 з 01.03.2015 по 23.09.2015 не було нараховане та виплачено грошове забезпечення з урахуванням всіх додаткових виплат у сумі 26838 грн. 93 коп.

За приписами абзацу 3 пункту 242 розділу XII (Звільнення з військової служби) «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента №1153/2008 від 10.12.2008 (далі Положення №1153/2008), особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

Враховуючи, що при звільненні зі служби з позивачем не був проведений повний розрахунок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов`язання нарахувати та виплати в повному обсязі заборгованість за грошовим забезпеченням з урахуванням усіх додаткових виплат підлягають задоволенню.

Відповідно до наданої відповідачем 3 довідки, загальний розмір грошового забезпечення з урахуванням всіх додаткових виплат, яке відповідач 1 повинен був нарахувати та виплатити позивачу за період з 01.03.2015 по 23.09.2015, складає 26838 грн. 93 коп., після утримання податку з фізичних осіб та військового збору 21605 грн. 34 коп. (т. 1 а.с. 181).

Враховуючи, що Військова частина польова пошта НОМЕР_1 має самостійний фінансовий орган, нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу проводилась безпосередньо відповідачем 1, Військова частина НОМЕР_2 , на фінансовому забезпеченні якої на даний час перебуває відповідач 1, здійснює лише перерахування коштів на підставі розрахункових відомостей, відповідно до положень частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України з метою забезпечення повного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Військову частину польова пошта НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням всіх додаткових виплат за період з 01.03.2015 по 23.09.2015 у сумі 26838 грн. 93 коп. та виплатити зазначену суму грошового забезпечення з утриманням всіх податків та інших обов`язкових платежів, визначених законодавством України.

Також суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання підготувати та видати на руки ОСОБА_1 необхідні для розрахунку пенсії по інвалідності документи: грошовий атестат і довідку про додаткові види грошового забезпечення за період його служби.

Судом встановлено, що позивачу 13.07.2015 безстроково встановлена друга група інвалідності (т. 1 а.с. 19).

Згідно з пунктом 7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого 30.01.2007 постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»; копія паспорта.

Відповідно до пункту 3.3 розділу III «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого 14.08.2014 наказом Міністерства оборони України №530, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за №1294/26071, для оформлення документів щодо призначення пенсії за вислугу років або по інвалідності подаються: заява; грошовий атестат (розрахункова книжка) і довідка про додаткові види грошового забезпечення; (…).

Згідно з пункту «б» статті 50 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані інвалідами до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Таким чином, враховуючи, що при звільненні позивачу не були підготовлені та видані необхідні для призначення пенсії документи, суд вважає позовні вимоги про зобов`язання підготувати та видати такі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати підготувати та видати зазначені документи безпосередньо першого відповідача, оскільки на час виконання рішення третій відповідач може бути звільнений, переведений тощо, що ускладнить виконання судового рішення.

Позовні вимоги про визнання неправомірною бездіяльність другого та третього відповідачів щодо не нарахування позивачу належного грошового забезпечення суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що грошове забезпечення з урахуванням додаткових виплат за період служби з квітня 2014 по лютий 2015 року включно позивачу виплачено, нарахування та виплата за період з 01.03.2015 по 23.09.2015 не проводились у зв`язку з наявністю не скасованого наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 № 179 від 27.10.2014 в частині виведення позивача у розпорядження командуючого військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Також суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання виплатити компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його вплати у сумі 225641 грн. 54 коп.

Виплата працівникові середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку передбачена статтею 117 Кодексу законів про працю України.

Разом з цим, відповідно до Закону України від 25.03.92 р. № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці - це громадяни України, які проходять військову службу у складі Збройних Сил України та інших військових формувань.

При цьому згідно зі статтею 2 вищезазначеного Закону України, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Стаття 3 Кодексу законів про працю України визначає, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Військовослужбовці не перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а проходять службу. Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях урегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, котрі перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність.

Таким чином, на військовослужбовців, які проходять військову службу у військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, Кодекс законів про працю України не поширюється, у зв`язку з чим вимоги про зобов`язання виплатити компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків його вплати у сумі 225641 грн. 54 коп. не підлягають задоволенню.

Також, враховуючи, що спеціальним законодавством, яке регулює порядок проходженням військовослужбовцями військової служби не передбачено відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення такої шкоди не підлягають задоволенню.

За встановлених обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати наказ командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 № 179 від 27.10.2014 в частині виведення у розпорядження командуючого військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » головного сержанта стрілецької роти молодшого сержанта ОСОБА_1 .

Зобов`язати Військову частину польова пошта НОМЕР_1 нарахувати молодшому сержанту ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням всіх додаткових виплат за період з 01.03.2015 по 23.09.2015 у сумі 26838 (двадцять шість тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 93 коп. та виплатити зазначену суму грошового забезпечення ОСОБА_1 з утриманням всіх податків та інших обов`язкових платежів, визначених законодавством України.

Зобов`язати Військову частину польова пошта НОМЕР_1 підготувати та видати на руки молодшому сержанту ОСОБА_1 необхідні для розрахунку пенсії по інвалідності документи: грошовий атестат і довідку про додаткові види грошового забезпечення за період служби молодшого сержанта ОСОБА_1 .

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша