Справа № 653/1824/16-а
Суддя: Крапівіна О. П.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/1824/16-а
Провадження № 2-а/653/45/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 вересня 2016 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Крапівіна О.П.

при секретарі Пшенична В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську адміністративну справу за позовом Генічеського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 - про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить стягнути з відповідача 2529,24 грн. на користь Генічеського районного центру зайнятості, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач, перебуваючи на обліку у центрі зайнятості та отримуючи допомогу з безробіття, виконував роботи в Одеському регіональному центрі оцінювання якості освіти повязані з наданням послуг щодо забезпечення процедури проведення зовнішнього незалежного оцінювання 28.03.2015 р. та 24.04.2015 р. і в цей період перебував на обліку, як безробітний. Всупереч вимогам Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач не повідомив Генічеському РЦЗ про те, що працював та отримував дохід.

Представник позивача в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити, з огляду на те, що відповідачем було порушено законодавство та порядок отримання соціальної допомоги по безробіттю.

Відповідач в судовому засіданні категорично заперечував проти позовних вимог, також ним було подано письмове заперечення до суду, в якому зазначив, що дійсно з 06.10.2014 до 15.06.2015 року отримував допомогу як безробітній, та 28.03.2015 та 24.04.2015 року ним було укладено договори про надання послуг в пункті проведення незалежного оцінювання якості освіти. Також вказує, що така робота носила тимчасовий характер. Ним було усно повідомлено до центру зайнятості про укладення договору, де йому сказали, що так як ця робота тимчасова, ніяких наслідків не буде. Також пояснив, що коли був залучений до роботи , що має тимчасовий характер, керівник сказав, що вони самі попередять центр зайнятості про укладення договору. Вважає, що ним не було порушено законодавство та не було порушено зобовязань перед центром зайнятості. Також не згоден із датами, коли відповідач працював, оскільки він насправді працював лише один неповний день.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у Генічеському центрі зайнятості на обліку, як безробітній.

Допомога по безробіттю була отримана ОСОБА_1 з 06.10.2014 року по 15.06.2015 року. Як вбачається з довідки про суму нарахованої та виплаченої допомоги з 28.03.2015 року по 15.06.2015 року розмір виплаченої допомоги складає 2529,24 гривні.

При проведенні розслідування страхового випадку згідно актом № 20 від 04.03.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 виконував роботи в Одеському регіональному центрі оцінювання якості освіти, повязанні з наданням послуг щодо забезпечення процедури проведення зовнішнього незалежного оцінювання, 28.03.2015 року та 24.04.2015 року, при цьому перебуваючи на обліку, в якості безробітного.

За встановленим фактом перебування у трудових відносинах з Одеським регіональним центром оцінювання якості освіти на підставі ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», порядку розслідування страхових випадків обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, ОСОБА_1 було виставлено вимогу від 05.05.2016р. № 02-11/389 про відшкодування у 15-ти денний термін з моменту отримання вимоги, незаконно одержану допомогу з безробіття за період з 28.03.2015р. по 15.06.2015 р. у сумі 2529,24 грн. Вимогу про сплату боргу скеровано та згідно повідомлення отримано 04.05.2016 р., проте станом на день подачі позову 10.06.2016 року борг не сплачено.

Відповідно до ч.1 статті 1 Закону України Про зайнятість населення зайнятість це діяльність громадян, повязана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що приносить дохід у грошовій або іншій формі.

Частиною 3 ст. 1 Закону України Про зайнятість населення встановлено, що в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, зокрема, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців.

Згідно з ст. 2 Закону України Про зайнятість населення безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів.

Згідно з ч.2 ст.36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, суд приходить до висновку, що отримання відповідачем доходу під час перебування на обліку в Генічеському районному центрі зайнятості відноситься до обставин, що впливають на умови виплати йому допомоги по безробіттю.

На підставі п.п.1 п.5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20.11.2000р. виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою діяльністю або іншою діяльністю, повязаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як субєкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт за цивільно-правовими угодами).

Відповідно до Закону України від 02.03.2000 №1533-III Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі Закон №1533-III) загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Статтею 31 Закону №1533-III встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі працевлаштування безробітного, призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Частиною 3 ст. 36 Закону №1533-III передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання послуг.

Згідно п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 № 60/62 у разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Якщо відомості про доходи особи, на підставі яких призначено матеріальне забезпечення, є недостовірними з вини роботодавця, центри зайнятості проводять перерахунок страхових виплат з дня їх призначення. Суми незаконно виплачених коштів повертаються роботодавцем. Виплата коштів, недоотриманих особою внаслідок зниження суми страхових виплат, здійснюється за рахунок коштів Фонду.

Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Генічеського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 2529,24 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Громадські та інші роботи тимчасового характеру виконуються виключно на створених для цього тимчасових робочих місцях ? для організації таких робіт не можуть бути використані постійні робочі місця та вакансії.

Посилання відповідача на ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», якою регламентовано, що виплата допомоги по безробіттю зберігається на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру є необґрунтованим, з огляду на наступне.

В п.п.1 п.37 Порядку Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію, зокрема: з дня початку зайнятості особи (крім участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру, зайнятості працею, пов'язаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів), а саме: укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

В ЗУ «Про затвердження Порядку організації громадських та інших робіт тимчасового характеру» від 20 березня 2013 р. № 175

Київ у ст. 5 зазначено, що з особами, які беруть участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру, роботодавці укладають в письмовій формі строкові трудові договори на строк, що сумарно протягом року не може перевищувати 180 календарних днів. Договори, які були укладені із ОСОБА_1 були із встановленим строком їх дії та припинення, а саме з 21.03.2015 до 31.12.2015 року та з 24.04.2015 до 31.12.2015 року, що значно перевищує 180 календарних днів, тому у контексті договору цивільно-правового характеру такі роботи не можуть бути визнані тимчасовими, незважаючи на акт прийому-передачі виконаних послуг, де зазначений незначний час відпрацьованих годин, оскільки тим же договором не передбачений час та характер , кількість виконаних робіт, який достатній для припинення договору.

Згідно із ч.1 ст.45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі, зокрема, зайнятості особи (п.1); встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг) (п.9).

За наведених обставин суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено, а відповідачем не спростовано викладені в позовній заяві обставини, відповідачем не виконано свого обов'язку щодо повідомлення центру зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, відповідач під час перебування на обліку як безробітний та отримання допомоги по безробіттю перебував у трудових відносинах, які не можуть вважатися тимчасовими. Крім того тимчасові роботи оформлюються договором про тимчасову роботу із особливостями для такого виду зайнятості.

Також слід зазначити, що усне повідомлення ОСОБА_1 центру зайнятості про те, що ним було укладено договір не є належним повідомленням та не підтверджується ніякими доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 8-11, 17-20, 41, 69-72, 86, 94, 128, 158-164, 167, 254, 257 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Генічеського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНПП НОМЕР_1) на користь Генічеського районного центру зайнятості ( р/р № 0443, банк ГУДКУ в Херсонській області, МФО 852010, ) допомогу по безробіттю в сумі 2529,24 (дві тисячі пятсот двадцять девять гривень 24 копійки).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_2