Справа № 826/4493/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/4493/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 серпня 2016 року № 826/4493/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

до

третя особа

Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

ПАТ "Харківський коксовий завод"

про

визнання протиправним та скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство “Сбербанк” звернулося з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, третя особа Приватне акціонерне товариство “Харківський коксовий завод”, в якому просить суд:

- Визнати протиправними та скасувати рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.11.2015р. щодо реєстрації випуску акцій ПрАТ “Слобожанський коксовий завод” та щодо реєстрації випуску акцій ПрАТ “Коксолит”.

- Скасувати тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску акцій Приватного акціонерного товариства “Коксолит”, видане 17.11.2015р. Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за реєстраційним № 136/1/2015-Т.

- Скасувати тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску акцій Приватного акціонерного товариства “Слобожанський коксовий завод”, видане 17.11.2015р. Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за реєстраційним № 135/1/2015-Т.

Обгрунтовуючи наявність порушеного права, позивач посилається на наступні обставини.

04.09.2012р. між позивачем та третьою особою було укладено договір про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО (Кредитний договір-1) з наступними змінами та доповненнями, за яким станом на 18.11.2015р. у позивача обліковується забргованість за кредитом, процентами, пенею відповідно до наданого розрахунку.

Також 04.09.2012р. між позивачем та ПрАТ “Харківський коксовий завод” було укладено договір про відкриття кредитної лінії №27-В/12/66/ЮО (Кредитний договір-2) з наступними змінами та доповненнями, за яким станом на 18.11.2015р. у позивача обліковується забргованість за кредитом, процентами, пенею відповідно до наданого розрахунку.

Окрім того, між позивачем та третьою особою було укладено договір поруки від 04.09.2012р., відповідно до якого ПрАТ “Харківський коксовий завод” поручився за виконання зобов’язань ПрАТ “Термолайф” та ТОВ “Коксотрейд” за договорами про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р, №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.

Акціонерами третьої особи з метою забезпечення виконання зобов’язань за Кредитним договором-1, Кредитним договором-2 та договорами про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. були передені позивачу в заставу прості іменні акції акції емітента - ПрАТ “Харківський коксовий завод” відповідно до умов договорів застави цінних паперів від 13.09.2012р., укладеного між позивачем та ТОВ “Аромасервіс”, та від 13.09.2012р., укладеного між позивачем та компанією CARBO TRADING LIMITED (республіка Кіпр).

04.08.2015р. загальними зборами акціонерів ПрАТ “Харківський коксовий завод” було прийняте рішення про виділ з ПрАТ “Харківський коксовий завод” двох приватних акціонерних товариств - ПрАТ “Слобожанський коксовий завод” та ПрАТ “Коксолит” та конвертацію частини акцій ПрАТ “Харківський коксовий завод” в кількості 360 шт. в акції ПрАТ “Слобожанський коксовий завод” (180 шт.) та ПрАТ “Коксолит” (180 шт.).

На підставі оскаржуваного рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.11.2015р. відповідачем було видано тимчасові свідоцтва про реєстрацію випуску акцій Приватного акціонерного товариства “Коксолит” від 17.11.2015р. за реєстраційним № 136/1/2015-Т та про реєстрацію випуску акцій Приватного акціонерного товариства “Слобожанський коксовий завод” від 17.11.2015р. Національною комісією за реєстраційним № 135/1/2015-Т.

Таким чином позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 17.11.2015р. Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку не було дотримано вимог п. 5.5., 5.7. та 5.8. Порядку здійснення емісії та реєстрації випуску акцій акціонерних товариств, які створюються шляхом злиття, поділу, виділу чи перетворення або до яких здійснюється приєднання, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №520 від 09.04.2013р. Також на думку позивача прийняття оскаржуваного рішення суперечить положенням ст.ст. 520, 553, 554, 586, 1054 ЦК України, ст. 17 Закону України “Про заставу”, ст. 56 ГК України та ст. 82 Закону України “Про акціонерні товариства”.

Відповідач та третя особа заперечували проти задоволення позовних вимог позивача з тієї підстави, що, на їх думку, оскаржуваним рішенням НКЦПФР, прийнятим в межах компетенції, не порушено суб’єктивних прав ПАТ “Сбербанк”, які б потребували судового захисту. Додатково третя особа зазначає, що Кредитним договором-1 та Кредитним договором-2, а також договорами застави цінних паперів від 13.09.2012р. не встановлено будь-яких обмежень щодо прийняття рішень про виділ. Крім того, передбачене законом право акціонерів прийняти рішення про виділ не може бути обмежене, крім випадків, передбачених законом. До того ж, пункти 3.1.1. договорів застави цінних паперів не надають ПАТ “Сбербанк” у випадку конвертації заставлених акцій будь-яких додаткових прав, окрім права на заставу акцій нового випуску в порядку, встановленому виключно договорами застави цінних паперів. На думку третьої особи, позивачем не доведено, що cтосовно акцій ПРАТ “Харківський коксовий завод”, що перебувають в заставі ПАТ “Сбербанк” будь-ким здійснювалися дії щодо відчуження вказаних акцій, в тому числі шляхом списання або переказу, також відсуті будь-які особи на користь яких здійснюється відчуження акцій, що конвертуються, оскільки такого відчуження при конвертації не відбувається.

Третьою особою надано належні докази того, що вимоги позивача до неї забезпечені заставою та іпотекою, а ч. 2 ст. 82 Закону України “Про акціонерні товариства” не наділяє забезпечених кредиторів правом звертатися з будь-якими вимогами до товариства щодо дострокового виконання вимог кредитора чи їх забезпечення у випадку виділу.

Розглядаючи адміністративну справу, суд зазначає, що в адміністративному суді особа може оскаржити рішення, які були прийняті суб'єктом владних повноважень у вигляді нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії. Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде засто­совано цей акт (ч. 2 ст. 171 КАС). Щодо осіб, які наділені правом оскарження правових актів індивідуальної дії, чинний КАС прямої вказівки не містить. При застосуванні аналогії закону (ч. 7 ст. 9 КАС), обгрунтованим є висновок, що оскаржувати правовий акт індивідуальної дії мають право особи, щодо яких його застосовано.

Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.11.2015р. щодо реєстрації випуску акцій ПрАТ “Слобожанський коксовий завод” та ПрАТ “Коксолит” є актом індивідуальної дії, який застосовано до вказаних осіб. Із змісту оскаржуваного рішення НКЦПФР не вбачається, що його застосовано безпосередньо саме до позивача.

Третьою особою обґрунтовано зазначено, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі (п.2 Роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України N02-5/35 від 26.01.2000р).

В той же час частиною 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На переконання суду, при прийнятті оскаржуваного рішення Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку не було допущено порушення вимог, встановлених ч.3 ст. 2 КАС України, враховуючи наступне.

Процедура емісії акцій акціонерного товариства, що створюється внаслідок виділу, визначена пунктом 5 Порядку здійснення емісії та реєстрації випуску акцій акціонерних товариств, які створюються шляхом злиття, поділу, виділу чи перетворення або до яких здійснюється приєднання, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №520 від 09.04.2013р.

Зазначаючи в позові про порушення відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення вимог п.п. 5.5., 5.7. та 5.8. вказаного Порядку, позивач необґрунтовано відносить обов’язки, встановлені вказаними підпунктами, до обов’язків відповідача, тоді як вони є діями, які необхідно вчинити третій особі. Оскільки, письмове повідомлення кредиторів, отримання письмових вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів відповідно до закону не можуть бути виконані та не підлягають виконанню відповідачем.

Разом з тим, п.п. 5.8. вказаного Порядку передбачає задоволення вимог кредиторів, заявлених до акціонерного товариства, з якого здійснюється виділ, відповідно до частини другої статті 82 Закону України «Про акціонерні товариства».

За змістом же самої частини другої ст. 82 Закону України “Про акціонерні товариства”, кредитор, вимоги якого до акціонерного товариства, діяльність якого припиняється внаслідок злиття, приєднання, поділу, перетворення або з якого здійснюється виділ, не забезпечені договорами застави чи поруки, протягом 20 днів після надіслання йому повідомлення про припинення товариства може звернутися з письмовою вимогою про здійснення на вибір товариства однієї з таких дій: забезпечення виконання зобов'язань шляхом укладення договорів застави чи поруки, дострокового припинення або виконання зобов'язань перед кредитором та відшкодування збитків, якщо інше не передбачено правочином між товариством та кредитором.

Тобто, чинне законодавство передбачає право звернутися до товариства, з якого здійснюється виділ, з письмовою вимогою про задоволення вимог кредитора та обов’язок товариства задовольнити такі вимоги лише щодо кредиторів, вимоги яких не забезпечені договорами застави чи поруки.

Позивачем не спростовано та не підтверджено належними доказами, що його вимоги до третьої особи є незабезпеченими договорами застави чи поруки.

Враховуючи викладене, заявлені позивачем підстави позову – п.п. 5.5., 5.7. та 5.8. Порядку здійснення емісії та реєстрації випуску акцій акціонерних товариств, які створюються шляхом злиття, поділу, виділу чи перетворення або до яких здійснюється приєднання, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №520 від 09.04.2013р. та положення ст.ст. 520, 553, 554, 586, 1054 ЦК України, ст. 17 Закону України “Про заставу”, ст. 56 ГК України та ст. 82 Закону України “Про акціонерні товариства” стосуються виключно правовідносин між позивачем, третьою особою та акціонерами третьої особи, і не відносяться до кола прав, обов’язків та компетенції відповідача.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних ociб, прав та інтересів юридичних oci6 у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових ociб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням того, що фактично предмет спору у даній справі пов'язаний з визнанням протиправним та скасуванням рішеннь Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та тимчасових свідоцтв про реєстрацію випусків акцій ПрАТ “Слобожанський коксовий завод” та ПрАТ “Коксолит”, суд не знаходить достатніх підстав для задоволення позову, оскільки відсутні будь-які порушення відповідачем вимог, встановлених ч.3 ст. 2 КАС України.

В свою чергу позивачем не доведено в чому полягає невідповідність оскаржуваного рішення відповідача та виданих ним тимчасових свідоцтв про реєстрацію випусків акцій вимогам чинного законодавства, які норми чинного законодавства було порушено відповідачем при прийняттятті оскаржуваного рішення та в чому полягає порушення прав позивача у зв’язку з прийняттям оскаржуваного рішення та видачі оскаржуваних тимчасових свідоцтв про реєстрацію випусків акцій.

Права позивача, як кредитора третьої особи та заставодержателя його акцій грунтуються на нормах чинного законодавства України про заставу та на положеннях Кредитного договору-1, Кредитного договору-2, договорів застави цінних паперів від 13.09.2012р., укладених між позивачем та ТОВ “Аромасервіс”, та між позивачем та компанією CARBO TRADING LIMITED. Вказані відносини мають цивільно-правовий характер, і спори щодо них не підлягають розгляду в адміністративному суді.

Цивільний характер правовідносин між позивачем, третьою особою та її акціонерами також підтверджується чинними рішенням та постановами господарських судів у справі № 922/6007/15, якими в задоволенні позову ПАТ “Сбербанк” про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів акціонерів ПРАТ “Харківський коксовий завод” від 04.08.2015р. (про виділ) та рішення від 12.10.2015р. відмовлено.

В той же час суд вважає за можливе застосувати аналогію закону згідно з ч. 7 ст. 9 КАС, пославшись на зміст ст. 9 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, відповідно до якої, якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно зокрема в порядку правонаступництва.

Як вбачається із матеріалів справи, доводів позивача та заперечень відповідача і третьої особи, конвертація заставлених акцій здійснюється в межах процедури виділу з третьої особи акціонерних товариств - ПрАТ “Слобожанський коксовий завод” та ПрАТ “Коксолит”, які є частковими (сингулярними) правонаступниками ПрАТ “Харківський коксовий завод”. Тому посилання позивача на необхідність його згоди на відчуження заставлених акцій, навіть якби таке відбувалося, є безпідставними з огляду на приписи ст. 9 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.Б. Федорчук