Справа № 463/1230/6-а,2-а/463/92/16
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Львів Справа № 876/6470/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

з участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

позивача - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2,

представника відповідача - Гойдика В. М.,

третьої особи - ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2016 року у справі № 463/1230/16-а за позовом ОСОБА_1 до Винниківської міської ради про визнання громадських слухань такими, що не відбулись, визнання рішення протиправним та нечинним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Винниківської міської ради, в якому просив визнати громадські слухання щодо розгляду проекту Детального плану території по АДРЕСА_1, такими, що не відбулись, а також визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення відповідача від 29 січня 2015 року № 1669 «Про затвердження Детального плану території по АДРЕСА_1».

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що оскаржене рішення є незаконним, оскільки прийняте відповідачем без урахування інтересів територіальної громади у зв'язку з порушенням процедури інформування про проведення громадських слухань, із порушенням режиму цільового призначення земельної ділянки та за відсутності даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2016 року вказаний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Винниківської міської ради від 29 січня 2015 року № 1669 «Про затвердження Детального плану території по АДРЕСА_1». В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції не враховано, що при затвердженні детального плану території підлягає врахуванню містобудівна документація та у разі наявності проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг, однак, такі АДРЕСА_1 відсутні. Також зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про недотримання процедури громадських слухань та не врахував, що позивач з жодними пропозиціями чи зауваженнями не звертався.

Представник апелянта та представник відповідача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просили відмовити в її задоволенні.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, хоча його було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі та з'явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 березня 2006 року Винниківська міська рада прийнята рішення № 1352 «Про погодження гр. ОСОБА_1 місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва на АДРЕСА_1», яким позивачу погоджено місце розташування та дозволено складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,0360 га у власність для ведення садівництва по АДРЕСА_1.

Рішенням Винниківської міської ради від 13 листопада 2014 року № 1525 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_5 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1» доручено виконавчому комітету Винниківської міської ради розробити детальний план території по АДРЕСА_1 та надано дозвіл ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0548 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1.

В спецвипуску «Винниківського Вісника» від 25 листопада 2014 року № 27 (474) було опубліковано повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозиції громадськості щодо проекту детального плану території житлової забудови на АДРЕСА_1, в якому зазначено замовника та виконавця детального плану відповідної території, підставу для його розроблення, можливість ознайомлення з таким проектом в приміщенні Винниківської міської ради з 25 листопада 2014 року по 25 грудня 2014 року, відповідальну особу з організації розгляду пропозицій, а також строк їх подання.

29 січня 2015 року Винниківська міська рада прийняла рішення № 1669, яким затвердила «Детальний план території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1».

Вказаний детальний план поширюється на територію 0,0548 га та в його межах прогнозувалось здійснити будівництво житлового будинку.

Рішенням відповідача від 16 березня 2015 року № 1719 затверджено ОСОБА_5 проект землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки площею 0,0548 га для будівництва та обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1 для житлової та громадської забудови (кадастровий номер НОМЕР_1).

Листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок Центр» від 11 грудня 2015 року № 15/66 повідомлено позивача про відмову в задоволенні клопотання про погодження проекту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки, з огляду на те, що така земельна ділянка входить у межі земельної ділянки площею 0,0548 га, що знаходиться у приватній власності іншої особи (кадастровий номер НОМЕР_1), з цільовим призначенням для будівництва і обслуговуванням житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в підтвердження чого додано копію листа відділу Держгеокадастру у м. Львові від 26 листопада 2015 року № 19-1323-99.3-9792/9-15АП.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції керувався тим, що при прийнятті оскарженого рішення відповідачем не дотримано процедури проведення громадських слухань та не враховано необхідності встановлення прибережної захисної смуги.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території - це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Частиною четвертою статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що детальний план території визначає: принципи планувально-просторової організації забудови; червоні лінії та лінії регулювання забудови; функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; черговість та обсяги інженерної підготовки території; систему інженерних мереж; порядок організації транспортного і пішохідного руху; порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів (у разі відсутності плану зонування території).

За змістом статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розроблені в установленому порядку проекти детальних планів територій підлягають громадським слуханням. Затвердження на місцевому рівні вказаної містобудівної документації без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

Механізм проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні визначений Порядком проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівнім, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року N 555 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 5 Порядку повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації має містити: інформацію про мету, склад та зміст містобудівної документації, викладену у скороченій та доступній для широкої громадськості формі; основні техніко-економічні показники, зокрема графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної документації; відомості про замовника та розробника проектів містобудівної документації та підстави для їх розроблення; інформацію про місце і строки ознайомлення з проектом містобудівної документації; інформацію про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій; відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій; інформацію стосовно запланованих інформаційних заходів (презентація, прилюдне експонування, телевізійні програми, публічні конференції тощо). Осіб, які забезпечують роботу з розгляду пропозицій громадськості, призначає орган місцевого самоврядування. Зазначені особи є відповідальними за автентичність проектів містобудівної документації.

Частинами 5-8 статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

Пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань.

Пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати: 1) повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 2) юридичні особи, об'єкти нерухомого майна яких розташовані на території, для якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 3) власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею; 4) представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію; 5) народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

Для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадських слухань, може утворюватися погоджувальна комісія.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що громадські слухання відбуваються з метою врахування громадських інтересів при розробленні містобудівної документації і вважаються належно організованими за наступних умов: оприлюднено інформацію про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у відповідному проекті із вказівкою на строк для подання таких пропозицій особами, які мають право на подання пропозицій до проектів містобудівної документації; безпосереднє подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування; утворення погоджувальної комісії у разі необхідності та, відповідно, оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

Таким чином, врахування громадських інтересів при розробленні проектів містобудівної документації є результатом двостороннього процесу. За відсутності факту реалізації громадськістю свого права на подання пропозицій до містобудівної документації у передбаченому законом порядку, у органу місцевого самоврядування відсутній обов'язок їх розгляду та, відповідно, врахування.

Як видно з матеріалів справи, повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозиції громадськості щодо проекту детального плану території житлової забудови АДРЕСА_1 було опубліковано відповідачем в місцевій газеті. Вказане повідомлення містить всю необхідну інформацію, за виключенням графічних матеріалів та інформації стосовно запланованих інформаційних заходів, однак, з такими можна було ознайомитись в приміщенні Винниківської міської ради, про що зазначено в самому повідомленні, відтак, суд вважає, що відповідачем належним чином поінформовано громадськість про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості.

У наданий строк жодних пропозицій щодо зазначеного проекту детального плану території не надходило.

З огляду на викладене, суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо порушення відповідачем процедури проведення громадських слухань та щодо порушення прав та інтересів позивача як члена територіальної громади при їх проведенні.

Також суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо порушення відповідачем при прийнятті оскарженого рішення режиму цільового призначення земельної ділянки та невстановлення прибережної захисної смуги, виходячи з наступного.

Порядок встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок визначений статтею 20 Земельного кодексу України, відповідно до якої зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Натомість, оскарженим рішенням земельна ділянка не надавалась ні у власність, ні в користування, що в свою чергу виключало можливість порушення відповідачем процедури зміни цільового призначення такої земельної ділянки.

Згідно з частиною першою статті 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Відповідно до статті 1 Водного кодексу України прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.

Частинами другою, шостою, сьомою та восьмою статті 88 Водного кодексу України передбачено, що прибережні захисні смуги для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів встановлюються шириною 25 метрів.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим та яка встановлюється за окремими проектами землеустрою, проте не може бути меншою за 25, 50 та 100 метрів залежно від площі відповідних водних об'єктів, як це передбачено у частині другій статті 88 Водного кодексу України та у статті 60 Земельного кодексу України. Винятком можуть бути випадки, коли прибережна захисна смуга водойми знаходитися в межах населеного пункту, тоді слід виходити із затверджених проектів забудови цього населеного пункту.

Так, встановлення меж прибережної захисної смуги здійснюється виходячи із природного чи штучного походження водойми, її реального існування і площі водної поверхні.

Оскільки на момент прийняття відповідачем спірного рішення був відсутній проект землеустрою щодо встановлення особливого режиму частини водоохоронної зони, то ним не допущено порушення меж прибережних захисних смуг.

Отже, суд приходить до висновку, що при прийнятті рішення від 29 січня 2015 року № 1669 «Про затвердження Детального плану території по АДРЕСА_1» Винникіська міська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин, суд вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2016 року у справі № 463/1230/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Винниківської міської ради про визнання громадських слухань такими, що не відбулись, визнання рішення протиправним та нечинним.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А. І. Рибачук

Судді В. М. Багрій

Д. М. Старунський

Повний текст постанови виготовлено 26 вересня 2016 року.