Справа № 1309/9244/12
Суддя: Румілова Н. М.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 1309/9244/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року Залізничний районний суд міста Львова в складі : головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Гули М.І., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в ОСОБА_3 районі м.Львова ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_3 відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі міста Львова, ОСОБА_3 відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про нарахування та виплату невиплаченої соціальної допомоги,стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 2.11.2012 року звернулась до суду з позовом до відповідачів, що був уточнений, яким просила про нарахування та виплату невиплаченої соціальної допомоги покликаючись на те, що згідно змін до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16 листопада 2000 року їй належить одночасна виплата пенсії у зв'язку з втратою годувальника та державна соціальна допомога інвалідам з дитинства. Однак з вини відповідачів державна соціальна допомога інвалідам з дитинства за період з 01 червня 2006 року по 24 жовтня 2011 року їй виплачена не була а тому просить визнати дії відповідачів протиправними та стягнути солідарно з відповідачів невиплачену державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства за період з 01 червня 2006 року по 24 жовтня 2011 року в сумі 57590,90 грн. та зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі міста Львова виплатити їй моральну шкоду у розмірі 70000грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала вимоги, зазначила, що ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства 3 групи. З 2006 року вона багаторазово зверталась до управління пенсійного фонду та до УПСЗН з приводу нарахування їй соціальної допомоги, отримувала відмову. 24.10 2011 року вона здала всі документи в управління соцзахисту для нарахування, але за попередній період нарахування не здійснювалось і тому вона змушена звернутися до суду. За виконанням постанови суду по цій справі вона отримала 57590 грн. Вважає, що у звязку з неправомірними діями ОСОБА_2 пенсійного фонду вона отримала моральні страждання, її образ життя був змінений, моральні страждання оцінює в 7000 грн., які просить стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у ОСОБА_3 районі м. Львова. Також вважає, що не пропустила строк звернення до суду .

Представник відповідача ОСОБА_3 відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради вважає, що у позові слід відмовити, оскільки кошти у розмірі 57590,90 грн. на виконання постанови суду від 19.09.2013 року перераховані позивачці.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі просив залишити без розгляду вимоги позивача, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з ОСОБА_2 соціального захисту Департаменту Гуманітарної політики Львівської міської ради від 15.11. 2011 року за №2605/1990 згідно з поданою 24.10.2011 року заявою призначено державну допомогу ОСОБА_6 за період з 24.10.2011 року довічно, розяснено право на оскарження у разі непогодження (арк.справи 8).

Головне управління соціального захисту Львівської обласної державної Адміністрації листом від 23.02.2012 року за №08-1429 рекомендувало ОСОБА_6 щодо повернення коштів за минулий період вирішити у судовому порядку (арк..спр.25).

Судом встановлено, що позивач з 26 листопада 2001 року перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі м. Львова.

01 січня 2006 року набули чинності зміни до Закону «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16 листопада 2000 року в частині надання права інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам на одночасне отримання пенсіїї в разі втрати годувальника та державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства.

З метою повного та всебічного виконання зазначених норм закону Міністерством соціальної політики України та Пенсійним фондом України у 2005 році розроблено лист щодо порядку передачі довідок МСЕК та ЛКК для призначення державної соціальної допомоги інвалідам дитинства та дітям-інвалідам, яким надано рекомендації управлінням Пенсійних фондів, в тому числі і управлінню Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі м. Львова, скласти списки таких осіб та разом з відповідними довідками передати їх у належні органи соціального захисту, в даному випадку ОСОБА_3 відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Позивач ОСОБА_6 належить до осіб, яким надано право на отримання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, що також визнано сторонами в ході розгляду справи.

Однак в період з 01 червня 2006 року по 24 жовтня 2011 року, з вини відповідачів позивачу не проводилось нарахування та виплата належної їй державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства.

Як вбачається з листа Пенсійного Фонду України від 24.07.2012 року за №14618/13-4 списки одержувачів пенсій у звязку з втратою годувальника, які одночасно мають право на призначення державної соціальної допомоги як інваліди з дитинства готувалися шляхом перевірки та аналізу пенсій них справ в ручному режимі. Пенсійна справа ОСОБА_6 не була опрацьована , внаслідок чого її прізвище не було внесено до зазначених списків. Спеціаліста, з вини якого ОСОБА_6 не була включена до списків притягнуто до відповідальності (арк спр.5) .

Таким чином в діях відповідача ОСОБА_3 відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради вбачається вина у не нарахуванні та виплаті належної позивачу ОСОБА_6 державної соціальної допомоги, не вжив дієвих заходів, таких як витребування в управлінні Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі м. Львова необхідних для нарахування виплати документів, нарахування та виплата позивачу допомоги за безпідставно пропущений період, для недопущення та усунення порушення Конституційних прав позивача, враховуючи те, що позивач є інвалідом з дитинства.

Суд не бере до уваги, посилання представника відповідача управлінні Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі м. Львова на пропущення позивачем відповідного строку звернення до суду, оскільки зазначене питання вже було предметом розгляду Львівського апеляційного адміністративного суду 28 квітня 2016 року, за результатом якого встановлено, що позивач не порушила строки звернення до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до п. 4.10. наказу Міністерства соціальної політики України від 29 червня 2011 року «Про затвердження Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» призначені суми державної соціальної допомоги, не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує державну соціальну допомогу, або через неможливість отримання цих сум інвалідом чи його законним представником з поважних причин (поважною причиною є перебування інваліда на лікуванні та інші причини, які фізично унеможливили своєчасне витребування призначених сум державної соціальної допомоги, або інші об'єктивні обставини, коли інвалід чи його законний представник не могли звернутися за їх отриманням), виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому виплата державної соціальної допомоги за минулий час здійснюється, виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого на момент її виплати, з компенсацією за несвоєчасну її виплату.

На підставі наведеного позовні вимоги позивача ОСОБА_6 щодо не нарахування та невиплати державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства за період з 01 червня 2006 року по 24 жовтня 2011 року є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Суд визнає неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі міста Львова та ОСОБА_3 відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо невиплати та відмови у нарахуванні ОСОБА_6 державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, за період з 01 червня 2006 року по 24 жовтня 2011 року.

Разом з тим, враховуючи , що фактично виплата зазначеної допомоги у розмірі 57590 грн. відбулася за виконавчим провадженням під час вступу в законну дію постанови суду за даним адміністративним позовом, що підтверджується меморіальним ордером №2567 -8 від 29.04.2014р., суд не покладає зобовязання на ОСОБА_3 відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про нарахування та виплату на користь позивачки державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства за період з 01 червня 2006 року по 24 жовтня 2011 року в розмірі 57590,90 грн.

Вирішуючи питання стосовно заявлених вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 70000грн., суд приходить до наступного.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що позивач потребувала коштів в спірний період, оскільки вони їй, як інвалідові, потрібні були на лікування. При вирішення питання про відшкодування моральної шкоди суд також враховує вищезазначений лист Пенсійного Фонду України від 24.07.2012 року за №14618/13-4 , яким визнано вину робітника у не нарахуванні допомоги позивачеві, факт протиправної бездіяльності відповідача, яка полягала у невиплаті позивачу допомоги. Суд вважає, що діями відповідача ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в ОСОБА_3 районі м.Львова заподіяна моральна шкода, однак заявлена сума 70000грн. підлягає зменшенню та з урахуванням розумності та справедливості стягненню з ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в ОСОБА_3 районі м.Львова підлягає сума у розмірі 25000 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст..158-163, 167 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі міста Львова, ОСОБА_3 відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про нарахування та виплату невиплаченої соціальної допомоги, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного казначейства на користь ОСОБА_6 в рахунок моральної шкоди 25000грн.

Постанова може бути оскаржена в Львівський апеляційний адміністративний суд через Залізничний районний суд міста Львова шляхом подання заяви про оскарження протягом 10 днів з дня проголошення постанови. У разі проголошення у тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, вступної та резолютивної частини постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Н.М.Румілова