Справа № 815/4899/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4899/16
УХВАЛА

26 вересня 2016 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 23399039 від 04.08.2015р.,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 23399039 від 04.08.2015 року;

вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності №10673201, який внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23399039 від 04.08.2015 року;

вилучити з державного реєстру запис №10673121, який внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23399039 від 04.08.2015р., та поновити відомості про попереднього власника домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, щодо ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1).

Згідно п.6 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з адміністративного позову, АКІБ «УкрСиббанк» є іпотекодержателем об'єктів нерухомого майна, яким забезпечувались зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 2824-08 ОФ Н від 12.05.2005 року. Предметом іпотеки, яким забезпечувалось вказане зобов'язання, були відповідні об'єкти нерухомості, а саме домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, зі змісту адміністративного позову вбачається, що 12.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та TOB «Кей-Колект» укладено Договір факторингу № 1 та Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки.

Як зазначає позивач, 18.07.2016 р. з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 63727253 йому стало відомо, що 04.08.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою Світланою Сергіївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 23399039, та зареєстроване право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, за TOB «Кей-Колект» (, адреса: м. Київ, вул. Межигірська, буд. 22).

З огляду на викладене, оскаржуване рішення могло бути прийнято на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за заявою TOB «Кей-Колект».

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Згідно з п. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає справу не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є те, що вона повинна містити у собі публічно - правовий спір.

В свою чергу, приймаючи до уваги, що до компетенції адміністративних судів належать спори предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій слід зазначити, що у справі, що розглядається, спір стосується права власності, тобто цивільного права.

Згідно з ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 14 червня 2016 року по справі № 826/4858/15 (в ЄДРСР № 59205451), по якій предметом оскарження також було рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, прийняте на підставі застереження в іпотечному договорі.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд враховує викладений вище висновок Верховного Суду України по справі 826/4858/15, а тому вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст.2, 17, 109, 160, 167 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукурової Світлани Сергіївни, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 23399039 від 04.08.2015р.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами підсудності, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачам.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя: Г.П. Самойлюк