Справа № 686/8665/16-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/8665/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Заворотна О.Л.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

22 вересня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Громадянина Шрі Ланки ОСОБА_3 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Громадянина Шрі Ланки ОСОБА_3 до Управління Державної міграційної служби України у Хмельницькій області про визнання неправомірним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання неправомірним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2016 року адміністративний позов повернутий позивачу, на підставі статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України: справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції, зазначив, що спори між органом державної влади, в даному випадку управлінням Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, та фізичної особи, з іншої сторони, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства в окружному адміністративному суді.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції із таким висновком суду першої інстанції не погоджується, із огляду на наступне.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно пункту 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Статтею 18 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені правила предметної підсудності адміністративних справ.

Призначення предметної підсудності полягає в тому, щоб розподілити всю сукупність адміністративних справ між окремими ланками судової системи, тобто така підсудність розмежовує судову компетенцію по вертикалі. Визначити предметну підсудність - означає встановити, суд якої з ланок судової системи (місцевий суд, окружний, апеляційний суд, Вищого адміністративного суду України, Верховного Суду України) повинен вирішувати як суд першої інстанції конкретну адміністративну справу.

Відповідно до положень пункту 6 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо: примусового повернення іноземців чи осіб без громадянства в країну походження або третю країну; примусового видворення іноземців чи осіб без громадянства з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців чи осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню з України.

Частинами першою, другою статті 8 Кодексу передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Завдання адміністративного судочинства кореспондує статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі «Делькур проти Бельгії» (рішення від 17 січня 1970 року) висловлена позиція, що в демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі «Белле проти Франції» (рішення від 04 грудня 1995 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. У справі «Шаповалов проти України» (рішення від 31 липня 2012 року) Судом вказано, що для того, щоб право доступу до суду було ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити акт, який є втручанням в її права.

Таким чином, хоча право доступу до суду і не є абсолютним, це право не повинно обмежуватись таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Судом першої інстанції при поверненні позовної заяви в повному обсязі не з'ясовані обставини, які мають значення для справи, а відтак, враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Громадянина Шрі Ланки ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Громадянина Шрі Ланки ОСОБА_3 до Управління Державної міграційної служби України у Хмельницькій області про визнання неправомірним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень скасувати.

Справу направити до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Загороднюк А.Г. Драчук Т. О.