Справа № 821/1107/16
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1107/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганій С.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Фераз до Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення №1/4-3927 від 04.03.2016р., зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 Фераз звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Державної міграційної служби в Херсонській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області №1/4-3927 від 04.03.2016р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_2 ОСОБА_1 Фераз, 18.03.1982р.н.;

- зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області поновити дозвіл на імміграцію в Україну та посвідку на постійне проживання громадянину ОСОБА_2 ОСОБА_1 Фераз, 18.03.1982р.н.

- скасувати рішення Суворовського РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області від 26.07.2016р. про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 Фераз, 18.03.1982р.н.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що що відповідачем у оскаржуваних рішеннях жодним чином не обґрунтовано, якими саме доказами та законами керувався суб'єкт владних повноважень. Вважає, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про імміграцію» та гарантовані йому Конституцією України права.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області №1/4-3927 від 04.03.2016р. громадянину ОСОБА_3 Арабської Республіки ОСОБА_1 Фераз, 18.03.1982р.н., скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий УДМС України в Херсонській області 27.01.2014р.

24.07.2016р. під час проходження прикордонного контролю в Одеському аеропорті, позивач дізнався, що відносно нього скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, у зв'язку з чим прикордонною службою у нього було вилучено посвідку на постійне проживання серії ІН-№034307.

З вказаного рішення вбачається, що підставою для скасування дозволу на імміграцію в Україну є п.1 ч.1ч ст. 12 Закону України "Про імміграцію".

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про імміграцію», дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо:

1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про імміграцію», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, не пізніш як у тижневий строк надсилає копію рішення про скасування дозволу на імміграцію особі, стосовно якої прийнято таке рішення, та вилучає у неї посвідку на постійне проживання.

Суд зазначає, копію даного рішення позивач у встановлений ст.13 Закону України "Про імміграцію" тижневий строк не отримував, про існування такого рішення не знав, посвідку про постійне проживання в Україні у нього ніхто не вилучав.

Також суд звертає увагу, що компетентними органами обов'язково проводилася належна перевірка і ніяких порушень, підробки або недійсності будь-яких наданих позивачем документів зафіксовано не було, що свідчить про законність видачі ОСОБА_1 дозволу на імміграцію. На підставі даного дозволу ОСОБА_1 Фераз було видано посвідку на постійне проживання в Україні серії ІН №034307 та зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доказів наявності підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.12 Закону України "Про імміграцію" відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну №1/4-3927 від 04.03.2016р. прийнято відповідачем безпідставно та необґрунтовано, оскільки будь-які докази наявності підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.12 Закону України "Про імміграцію", для скасування позивачу дозволу на імміграцію, відсутні. Тому рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну №1/4-3927 від 04.03.2016р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку про зобовязання управління Державної міграційної служби України в Херсонській області поновити дозвіл на імміграцію в Україну та видачу посвідки на постійне проживання громадянину ОСОБА_2 ОСОБА_1 Фераз, 18.03.1982р.н.

На підставі рішення Управління Державної міграційної служби №1/4-3927 від 04.03.2016р. про скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну, Суворовським РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області 26.07.2016р. прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 Фераз. В цьому рішенні відповідач посилається на ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Враховуючи, що суд дійшов висновку про скасування рішення Управління Державної міграційної служби №1/4-3927 від 04.03.2016р. про скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну, то і прийняте рішення від 26.07.2016р. про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Також суд враховує, що батько позивача - ОСОБА_4, 18.11.1953р.н., є громадянином України; паспорт серії МР 491049, виданий Суворовським РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області. Місцем реєстрації батька позивача є адреса, за якою зареєстрований і сам позивач: АДРЕСА_1. Факт родинних стосунків підтверджений випискою сімейною з актів цивільного стану Міністерства внутрішніх справ ОСОБА_3 Арабської Республіки, перекладений на українську мову.

Позивач знаходиться у законному шлюбі з громадянкою ОСОБА_5 Халя, 23.03.1990р.н., яка має посвідку на постійне місце проживання на території України серії ІН №060237 від 23.07.2015р. Свідоцтво про шлюб серії І-БК №245188 видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві. В даний час дружина позивача знаходиться на лікуванні в пологовому будинку Суворовського району ім. З.С. Клименко по вагітності.

Суд зазначає, що позивач більше двох років після отримання посвідки на постійне проживання проживає в Україні разом з сім'єю, не порушуючи законодавства.

Слід зазначити, що скасування дозволу на імміграцію тягне для позивача дуже негативні наслідки при відсутності будь-якої його вини.

Стаття 26 Конституції України гарантує, що іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах, користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов'язки, що і громадяни України.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.6 ст.6 КАС України, іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни та юридичні особи України.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд робить висновок, що оскаржувані рішення, прийнято відповідачем з порушенням вимог ст.2 КАС України, а саме принципу пропорційності, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем під час розгляду справи не було доведено правомірності прийнятих ним рішень, тому суд прийшов до висновку, що права позивача порушено, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.69-71, 160-163 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області № 1/4-3927 від 04.03.2016р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_3 Арабської Республіки ОСОБА_1 Фераз, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області поновити дозвіл на імміграцію в Україну та видати посвідку на постійне проживання громадянину ОСОБА_3 Арабської Республіки ОСОБА_1 Фераз, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Скасувати рішення Суворовського РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області від 26.07.2016р. про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2, ОСОБА_1 Фераз, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Циганій С.І.

кат. 3.1.3