Справа № 2-а-818/10
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2010-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-818/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.03.2010 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Салівон В.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа - Управління Служби безпеки України в Полтавській області, про визнання нечинним рішення про призначення пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання нечинним рішення про призначення пенсії, зобовязання провести перерахунок пенсії, посилаючись на те, що пенсія йому призначена відповідачем у серпні 2009 року в розмірі, обчисленому без урахування розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою, яку він займав на момент звільнення, тобто з порушенням норм ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

При призначенні пенсії відповідач безпідставно керувався постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393", включивши у розрахунок суми грошового забезпечення для обчислення пенсії додаткові види грошового забезпечення та премію в середньому розмірі за останні фактичні місяці служби перед звільненням, починаючи з 01.01.2008 року, внаслідок чого розмір грошового забезпечення, а відповідно, і пенсії, нараховано менше, ніж він мав би бути.

А тому рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення пенсії вважає незаконним.

В проведенні перерахунку пенсії, згідно поданої до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в листопаді 2009 року заяви, було відмовлено.

Просив визнати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення йому пенсії у зменшеному розмірі нечинним в частині визначення розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії та визначення розміру пенсії, зобовязати відповідача обчислити пенсію відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який є спеціальним Законом при пенсійному забезпеченні військовослужбовців, якою визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та виплатити недоплачену суму пенсії.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, вказаних в позовній заяві.

Представник відповідача - Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що пенсія ОСОБА_1 нарахована відповідно до положень чинного пенсійного законодавства з врахуванням вимог постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393". Порядок обчислення грошового забезпечення для обчислення пенсії, визначений вказаними нормативними актами, не суперечить положенням ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а відтак рішення Управління про призначення пенсії є законним, підстав для здійснення її перерахунку не вбачається.

Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи - Управління Служби безпеки України в Полтавській області позов визнав, просив задовольнити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на службі у Службі безпеки України та наказом Голови СБУ від 11.06.2009 року № 774-ос звільнений з військової служби за п. 61 пп. "а" та п. 63 пп. "б" в запас за станом здоров'я з 01.08.2009 року з посади начальника відділу оперативного документування, мав звання підполковник та вислугу років 22 років 07 місяців 19 днів та пільгову 04 років 04 місяця 13 днів, а всього 27 років 00 місяців 02 дня.

Відповідно до грошового атестату серії СБ № 014067 УСБУ в Полтавській області підполковник ОСОБА_1 перед звільненням мав грошове утримання в розмірі 5431,90 грн., в тому числі: посадовий оклад в сумі 1600,00 грн., оклад за військове звання 130,00 грн., надбавка за вислугу років в розмірі 35 % - 605,50 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби в розмірі 49 % - 1144,40 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 %) 240,00 грн., надбавка за ОРД, КРД, ІАЗ (30 %) 480,00 грн., надбавка за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки (50 %) 800,00 грн., доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів за роботу з залученням до ОРД на конфіденційній основі (17 %) 272,00 грн., премія (10 %) 160,00 грн.

Згідно протоколу Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення пенсії від 18.08.2009 року, ОСОБА_1 з 01.08.2009 року призначена пенсія за вислугу років в розмірі 3437,49 грн., при обчисленні розміру якої враховувались всі види основного та додаткового грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував на момент звільнення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в редакції Закону України N 2255-IV (2255-15) від 16.12.2004 року) пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом, обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (пп. 4 п. 26 розділу ІІ) внесено зміни до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а саме: в частині третій слова "за останньою штатною посадою перед звільненням виключити та доповнити словами та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України"; після частини третьої доповнити двома новими частинами такого змісту: "Обчислення пенсій окремим категоріям військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які були відряджені для виконання службових обовязків до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших цивільних установ, організацій і підприємств, у тому числі у довготермінові закордонні відрядження, здійснюється за переліком посад і в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. У звязку з цим частини четверту - дванадцяту вважати відповідно частинами шостою чотирнадцятою".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п. 26 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Разом з тим, судом достовірно встановлено, що обчислення розміру грошового забезпечення пр призначенні пенсії позивачу проводилось Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області в порядку, визначеному п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" в редакції п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393", пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби). Розмір додаткових видів грошового забезпечення визначається (за вибором тих, хто звернувся за пенсією) за 24 останні календарні місяці служби підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців служби підряд протягом усієї служби перед зверненням за пенсією незалежно від наявних перерв у службі. Для осіб, які звільнені із служби в 2008-2009 роках або які померли (загинули) в зазначений період, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з січня 2008 року на кількість таких місяців. При цьому для осіб, звільнених у січні 2008 р., сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається на день звільнення із служби з розрахунку таких виплат за повний місяць.

Тобто при призначенні пенсії позвачу ОСОБА_1 Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області застосовувались положення п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.1992 року № 393 в редакції п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року, яка була прийнята в період чинності редакції ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка згодом визнана неконституційною.

Між тим, п. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 07.07.1992 року в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року, не скасована та є чинною до цього часу.

Виходячи з вищевикладеного, рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення ОСОБА_1 пенсії в розмірі 3437,49 грн. не може бути визнано нечинним, в звязку з чим будь-яких підстав для задоволення позовних вимог в цій частині суд не знаходить.

Між тим, аналізуючи норми п. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 07.07.1992 року та ст. 43 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, на думку суду, є такими, що суперечать одна одній в частині порядку обчислення розміру грошового забезпечення при визначенні розміру пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, якими є постанови Уряду, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи та даних, наявних в пенсійній справі ОСОБА_1, він звільнявся на пенсію з посади начальника відділу оперативного документування УСБУ в Полтавській області, на час звільнення станом на 01.08.2009 року отримував грошове забезпечення в розмірі 5431,90 грн., що підтверджується протоколом від 18.08.2009 року та грошовим атестатом і не оспорюється сторонами по справі.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії з врахуванням до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції Закону від 04.04.2006 року, провівши обчислення пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою позивача, визначеного станом на 01.08.2009 року, тобто на момент звільнення, - з 02 серпня 2009 року та виплатити донараховану суму пенсії.

Крім того, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає необхідним, на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за його зверненням в листопаді 2009 року.

А тому позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-12, 159-161 КАС України, ст. 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, п. п. 8, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про окремі питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" № 4 від 15.04.2005 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1, відповідно до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції Закону від 04.04.2006 року, провівши обчислення пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою позивача, визначеного станом на 01.08.2009 року, тобто на момент звільнення, - з 02 серпня 2009 року та виплатити донараховану суму пенсії.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням протягом 20 днів після цього апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4