Справа № 583/2161/16-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 р.Справа № 583/2161/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.08.2016р. по справі № 583/2161/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому з урахуванням уточненого позову просила: визнати протиправними дії відповідача щодо не призначення пенсії ОСОБА_3 у зв'язку з втратою годувальника з дати її народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язати відповідача здійснити нарахування пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_3 з дати народження ІНФОРМАЦІЯ_1 по 01.03.2016 р.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2016 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2016 р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі по тексту - Закон № 2262), КАС України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Виходячи з приписів ст. 183-2 України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 24.11.2014 р. позивачка змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.11.2015 р. (а.с. 8).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.11.2015 р. визнано, що ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Токмак Запорізької області, про що відділом РАГС Токмацького міськвиконкому Запорізької області в книзі реєстрації актів про народження 12.03.1991 р. зроблений запис про народження за № 114, та помер ІНФОРМАЦІЯ_5., про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, 09.09.2014 року здійснений актовий запис про смерть № 421, є біологічним батьком ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пологи Охтирського району Сумської області, про що виконкомом Пологівської ради Охтирського району Сумської області 17.02.2015 р. здійснений актовий запис про народження № 03 (а.с. 14).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримала статус члена сім'ї загиблого ветерана війни відповідно до ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що підтверджується копією довідки № 01-10/08/3389 від 28.12.2015 р. (а.с.12).

01.09.2014 р. за заявою ОСОБА_6 призначена пенсія в разі втрати годувальника згідно Закону № 2262, після смерті ОСОБА_5, сержанта, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5., на його сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією протоколу Головного управління ПФУ в Запорізькій області від 01.09.2014 р. (а.с. 31).

22.10.2015 р. призначена доплата до пенсії в разі втрати годувальника згідно Закону № 2262, після смерті ОСОБА_5, сержанта, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5., на його матір ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є інвалідом II групи, що підтверджується копією протоколу Головного управління ПФУ в Запорізькій області від 22.10.2015 р. (а.с. 32).

Судовим розглядом встановлено, що з 01.03.2016 р. ОСОБА_2 отримує пенсію з втрати годувальника на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка призначена їй на підставі пакету документів, що надійшли до Головного УПФУ в Сумській області в лютому 2016 року.

Тобто, на момент звернення ОСОБА_2 із заявою про виплату пенсії в разі втрати годувальника її дочці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, така пенсія вже була призначена іншій дитині ОСОБА_5 - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2

18.04.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до Головного Управління ПФУ в Сумській області з заявою про виплату призначеної її дочці пенсії в зв'язку з втратою годувальника за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по лютий 2016 року включно (а. с. 10).

Проте, Головним Управління ПФУ в Сумській області листом від 04.05.2016 р. відмовлено позивачці у виплаті пенсії за період з 01.03.2015 р. по 01.03.2016 р., оскільки пакет документів від її імені для призначення пенсії надійшов до відповідача 08.02.2016 р., а другій дитині ОСОБА_5 вже призначена пенсія по втраті годувальника, у зв'язку з чим відповідно до ст. 41 Закону № 2262 здійснено виділення частки призначеної пенсії та проведено виплати з першого числа місяця, що йде за тим місяцем, в якому надійшла заява, тобто з 01.03.2016 р. (а.с. 11).

Не погодившись з рішенням відповідача позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області правомірно на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відмовлено позивачці в задоволенні нарахування пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_3 з дати народження ІНФОРМАЦІЯ_1 по 01.03.2013 р..

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 1 Закону № 2262, члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, пенсійне забезпечення, зокрема, членів сімей осіб, які загинули чи померли внаслідок виконання обов'язків служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення, здійснюється у порядку, встановленому цим Законом для військовослужбовців відповідних прирівняних посад та членів їх сімей.

Згідно із ч. 1. п. "а" ч. 4 ст. 30 Закону № 2262, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Непрацездатними членами сім'ї вважаються: діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Відповідно до ст. 41 Закону № 2262, на всіх членів сім'ї, які мають право на пенсію, призначається одна спільна пенсія, крім випадку, зазначеного у частині четвертій цієї статті. На вимогу члена сім'ї його частка пенсії виділяється і виплачується йому окремо. Виділення частки пенсії провадиться з першого числа місяця, що йде за тим місяцем, в якому надійшла заява про поділ пенсії. Пенсія в разі втрати годувальника призначається кожному з батьків, дружині (чоловікові) загиблої (померлої) або пропалої безвісти особи офіцерського складу, прапорщика і мічмана, військовослужбовця надстрокової служби і військової служби за контрактом або особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Судовим розглядом встановлено, що заява та документи від імені ОСОБА_2 для призначення пенсії надійшли до Головного Управління ПФУ в Супській області 08.02.2016 р., у зв'язку з чим, пенсія у зв'язку з втратою годувальника, підлягає нарахуванню з 01.03.2016 р., тобто з першого числа місяця, що йде за тим місяцем, в якому надійшла заява про поділ пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону № 2262, членам сімей осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що частиною 2 статті 50 Закону 2262 не регулюються правовідносини, які є предметом позову, а виплата пенсії у зв'язку з втратою годувальника особі, якій виділяється призначена раніше пенсія, врегульовані спеціальною нормою, а саме статтею 41 Закону № 2262, у зв'язку з чим Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2016 - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.08.2016р. по справі № 583/2161/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.