Справа № 461/4009/15-а,2а/461/258/15
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року Справа № 876/9770/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

представника відповідача та третьої особи: ОСОБА_1

третьої особи із самостійними вимогами: ОСОБА_2

третьої особи: ОСОБА_3

представників третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника позивача депутата Львівської міської ради Грицевича Романа Євгеновича - Шнира Олега Богдановича на постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 вересня 2015 року за позовом депутата Львівської міської ради Грицевича Романа Євгеновича до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали, за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали та зобов'язання вчинити певні дії, за позовом третьої особи із самостійними вимогами Релігійної організації «Згромадження сестер Св.Йосифа Обручника пречистої Діви Марії Української греко-католицької церкви» до Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради про протиправними та скасування ухвали та рішення, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський домобудівний комбінат», Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління «Секретаріат Ради» Львівської міської ради, Державне підприємство Державний інститут проектування міст «Містопроект», ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

В квітні 2015 депутат Львівської міської ради Грицевич Р.Є. звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень його підстав просив визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради № 4363 «Про затвердження детального плану території у межах вул. Б.Хмельницького, вул. Мідної, вул. Творчої, проектованої хордової магістралі».

Позов мотивований тим, що оскаржуваною ухвалою порушуються його права, як представника територіальної громади в контексті ч.2 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки, будучи депутатом Львівської міської ради, несе відповідальність перед виборцями, в тому числі і щодо виконання передвиборчої програми, які звернулися до нього з приводу неправомірних дій Львівської міської ради та її посадових осіб. Крім того, під час розробки детального плану та прийняття ухвали про його затвердження було допущено порушення норм чинного законодавства. В результаті неповного формулювання назви громадського слухання, яке було проведене 17.02.2014, порушено вимоги ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», що призвело до порушення прав мешканців АДРЕСА_1 на інформацію, прав на участь в громадських слуханнях, прав подавати пропозиції та за необхідності брати участь у створенні погоджувальної комісії для вирішення спірних питань у відповідності до ст.21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». В порушення вимог ч.3 ст.21 цього Закону та Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 555 від 25.05.2011 не було оприлюднене рішення про розробку детального плану, про початок розробки детального плану органи влади та розробники не повідомили мешканців, які проживають на території, яка входить до нього, після проведення громадських слухань не було оприлюднено відповідного протоколу. Натомість на сайті Львівської міської ради оприлюднено протокол громадського обговорення, яке відбулося у ДП «Львівмістопроект» 27.03.2014. Також, були проігноровані письмові звернення та скарги мешканців та не надано доопрацьований детальний план, який при тому не був оприлюднений. Під час сесійного засідання картографічна частина детального плану, яка є невід'ємною частиною оскаржуваної ухвали, не була роздана депутатам під час голосування, а була представлена лише на екрані та станом на 30.03.2015 не оприлюднені на сайті Львівської міської ради, а надані координатору мешканців АДРЕСА_1 ОСОБА_2 картографічні матеріали детального плану містять суперечливі відомості щодо розміщення доріг, планової забудови, інфраструктурних об'єктів, що унеможливлює встановити, за який саме детальний план голосували депутати. В матеріалах громадського слухання 17.02.2014 опублікований інший детальний план, ніж наданий ОСОБА_2 Детальний план був винесений на розгляд сесії 26.02.2015 без погодження територіальною громадою на громадському слуханні. Затверджений детальний план містить велику кількість порушень будівельних норм та правил, а також містить застарілу та необ'єктивну інформацію щодо будівель і споруд, інфраструктурних об'єктів, про що неодноразово вказували мешканці АДРЕСА_1 у своїх зверненнях та скаргах та під час громадського обговорення 27.03.2015 у ДП «Містопроект».

10.04.2015 третя особа із самостійними позовними вимогами ОСОБА_2 пред'явила вимоги про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради № 4363 «Про затвердження детального плану території у межах вул. Б.Хмельницького, вул. Мідної, вул. Творчої, проектованої хордової магістралі» та зобов'язання Львівської міської ради уточнити назву детального плану території відповідно до вимог законодавства, а також оприлюднити необхідну інформацію стосовно цього детального плану та створити погоджувальну комісію та врахувати інтереси громадськості відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Крім того, просила винести постанову, якою скасувати усі дозволи та рішення Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, інших органів влади, інстанцій стосовно виділення фізичним особам, які не є фактичними користувачами земельних ділянок в межах детального плану території в тимчасове чи постійне користування, а також юридичним особам, які були здійснені з урахуванням ухвали № 4363 від 26.02.2015, накласти мораторій на подальшу видачу дозвільних документів на виділення земельних ділянок, розробку проектів землеустрою та забудову до остаточного вирішення конфліктної ситуації з детальним планом до погодження ухвали не сесії Львівської міської ради цього детального плану у законний спосіб. Також, третя особа ОСОБА_2 просила винести постанову про притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності посадових осіб, внаслідок дій (бездіяльності) яких було порушено норми чинного законодавства при розробці, погодженні, врахуванні громадських інтересів, винесенні на розгляд сесії Львівської міської ради та підписанні оскаржуваної ухвали.

13.07.2015 третя особа із самостійними позовними вимогами Релігійна організація «Згромадження сестер Св.Йосифа Обручника пречистої Діви Марії Української греко-католицької церкви» також пред'явила вимогу про визнання протиправними та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 759 від 03.10.2014 «Про погодження детального плану території у межах вул. Б.Хмельницького, вул. Мідної, вул. Творчої, проектованої хордової магістралі» та ухвали Львівської міської ради № 4363 «Про затвердження детального плану території у межах вул. Б.Хмельницького, вул. Мідної, вул. Творчої, проектованої хордової магістралі».

Мотивація вимог третіх осіб, викладена в адміністративному позові є аналогічною мотивації позивача.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 15.09.2015 в задоволенні адміністративного позову депутата Львівської міської ради Грицевича Р.Є. та третіх осіб із самостійними вимогами було відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, її оскаржили представник позивача - депутата Львівської міської ради Грицевича Р.Є. - Шнир О.Б. та особа, яка не брала участі у справі ГО «Центр суспільних інновацій».

Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015 апеляційну скаргу ГО «Центр суспільних інновацій» було повернуто апелянту у зв'язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги, які зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Апеляційна скарга представника позивача мотивована тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а також з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

В апеляційні скарзі зазначає, що судом не було витребувано повного пакету додатків до оскаржуваної ухвали. Ухвала прийнята з порушенням вимог ДБН.Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території», не було взято до уваги доводи, що у тексті ухвали назва детального плану є різною. Під час проведення громадських слухань 17.02.2014 детальний план обговорювався без обмеження з північної сторони, що є порушенням вимог ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також, апелянт в спростування висновків суду першої інстанції про ненадання позивачем та третіми особами доказів обмеження оскаржуваною ухвалою їх прав зазначає, що така була прийнята з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а також встановленої процедури її розгляду та прийняття, що призвело до порушення прав та законних інтересів громади м. Львова, в тому числі мешканців АДРЕСА_1 та позивача. Тому просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 15.09.2015 та прийняти нову, якою повністю задовольнити адміністративний позов депутата Львівської міської ради Грицевича Р.Є.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача та третьої особи ОСОБА_1, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, третю особу із самостійними вимогами ОСОБА_2 та третю особу без самостійних вимог ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, представників третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 759 від 03.10.2014 «Про погодження детального плану території у межах вул. Б.Хмельницького, вул. Мідної, вул. Творчої, проектованої хордової магістралі» було вирішено погодити такий детальний план у складі з розробленою планувальною структурою забудови території, планом червоних ліній вулично-дорожньої мережі і визначенням містобудівних умов та обмежень земельних ділянок у комплексі з оточуючою забудовою на суміжних територіях, пропозиціями з інженерного забезпечення та захисту території, заходами щодо дотримання санітарно-гігієнічних, протипожежних нормативів та вимог з ліквідації аварійних ситуацій.

Ухвалою Львівської міської ради № 4363 від 26.02.2015 «Про затвердження детального плану території у межах вул. Б.Хмельницького, вул. Мідної, вул. Творчої, проектованої хордової магістралі» було затверджено детальний план у складі з розробленою планувальною структурою забудови території, планом червоних ліній вулично-дорожньої мережі, схемою функціонального зонування території (планом зонування території) з визначенням містобудівних умов та обмежень земельних ділянок, пропозиціями з інженерного забезпечення та захисту території, заходами щодо дотримання санітарно-гігієнічних, протипожежних нормативів, реалізації детального плану території, а також вимог з ліквідації аварійних ситуацій.

Судом встановлено, що в період з 23 січня по 21 лютого 2014 року тривало громадське слухання щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території у межах вул. Б.Хмельницького, вул. Мідної, вул. Творчої у м. Львові. Замовником містобудівної документації є управління архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради, а розробником - Державне підприємство Державний інститут проектування міст (далі - ДП ДІПМ) «Містопроект». Дана обставина встановлена матеріалами розгляду пропозицій поданих в рамках громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території у межах вул. Б.Хмельницького, вул. Мідної, вул. Творчої у м. Львові, затверджених Львівським міським головою 10.06.2014, копія яких міститься в матеріалах адміністративної справи. Також матеріал були розміщені на офіційному веб-сайті Львівської міської ради - city-adm.lviv.ua.

З даних матеріалів також видно, що оголошення про проведення громадських слухань було розміщено на сайті Львівської міської ради у рубриці «Громадські слухання» та опубліковано у газеті «Львівська пошта» № 2 (756) від 23.01.2014.

Крім того, в матеріалах вказується на те, що з відповідною проектною документацією можна було ознайомитися на сайті Львівської міської ради та у відділі громадського партнерства управління «Секретаріат ради» Львівської міської ради за адресою : пл. Ринок, 1 тел.297 59 63.

17.02.2014 було проведено громадське обговорення вищевказаної містобудівної документації за адресою : каб.202, пл. Ринок, 1, м. Львів, для участі в якому зареєструвалося 11 осіб.

З протоколу громадського обговорення, яке відбулося 17.02.2014 видно, що під час обговорення було заслухано думку присутньої на ньому мешканки АДРЕСА_1 ОСОБА_3

За результатами проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території у межах вул. Б.Хмельницького, вул. Мідної, вул. Творчої у м. Львові було зареєстровано, серед інших, заяву ОСОБА_12 № З-)-3319 від 20.02.2014 із запереченнями щодо реалізації проекту детального плану території, колективну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_2 № З-Ко-3314 від 20.02.2014 із зауваженнями та вимогами жителів АДРЕСА_1.

В подальшому, на вимогу мешканців району за участі представника управління архітектури управління «Секретаріат ради» та розробника детального плану території 27.03.2014 в приміщенні інституту «Містопроект» було проведено додаткову ознайомчу зустріч з мешканцями з метою роз'яснень рішень детального плану території у межах вул. Б.Хмельницького, вул. Мідної, вул. Творчої у м. Львові та врахування додаткових обґрунтованих зауважень заявників для коригування містобудівної документації та її подальшого затвердження.

З протоколу додаткової ознайомчої зустрічі, яка була проведена 27.03.2014 вбачається, що на ній були присутніми серед інших ОСОБА_2 та ОСОБА_3

На даній зустрічі було вирішено додатково надати можливість мешканцям - власників забудови та земельних ділянок по вул. Загірній, звернутися до розробників детального плану території (ДП ДІПМ «Містопроект») для ознайомлення з даним проектом до 04.04.2014, а також згідно зауважень та побажань мешканців внести корективи і уточнення до проекту детального плану території в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, стандартів і правил.

З матеріалів справи видно, що на колективну заяву мешканців АДРЕСА_1 управлінням «Секретаріат ради» Львівської міської ради 19.03.2014 за № 01-62 вих. була надана відповідь.

01.04.2014 мешканці АДРЕСА_1 повторно подали колективну заяву міському голові м. Львова з проханням забезпечити належний контроль за дотриманням прав та захисту інтересів мешканців вулиці Загірної, які порушені в процесі складання проекту та проведення 17.02.2014 громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розгляду детального плану території у межах вул. Б.Хмельницького, вул. Мідної, вул. Творчої у м. Львові, про які їм не було відомо.

09.04.2014 Управлінням «Секретаріат ради» Львівської міської ради на дане колективне звернення було надано відповідь за № 01-93вих, в якій роз'яснено, що оголошення про проведення громадських слухань було проведено у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 555 від 26.05.2011 «Про затвердження порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні», назва громадського слухання була сформульована відповідно до назви матеріалів детального плану території, розробленого ДП ДІПМ «Містопроект» та наданого управлінням архітектури Львівської міської ради 09.01.2014, інформація про проведення громадського слухання була розміщена на прохання відділу громадського партнерства управління «Секретаріат ради» зусиллям працівників ЛКП «Збоїща-408», про що свідчить лист директора підприємства, а також роз'яснено, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачено процедури проведення повторного громадського слухання щодо врахування громадських інтересів під час розроблення містобудівної документації, натомість цей Закон зобов'язує органи місцевого самоврядування не розглядати зауваження та пропозиції до детального плану території, подані після встановленого строку для подання пропозицій.

Крім того, 22.04.2014 від імені мешканців вулиці Загірної ОСОБА_2 подала заяву на ім'я начальника управління «Секретаріат ради» Львівської міської ради ОСОБА_14, на яку 03.06.2014 була надана відповідь, 19.06.2014 на ім'я міського голови м. Львова та начальника управління «Секретаріат ради» Львівської міської ради також від імені мешканців вулиці Загірної ОСОБА_2 подала скарги, на які 26.06.2014 за № 01-221вих була надана відповідь з аналогічними роз'ясненнями, 17.07.2014 через центр надання адміністративних послуг була подана скарга, на яку 14.08.2014 за № 01-310вих надана відповідь, скарга від 27.08.2014, на яку надана відповідь від 24.09.14 за № 01-349вих, а також звернення від 06.10.2014, на яке 04.11.2014 за № 1104-835 була надана відповідь, після чого було звернення від 05.12.2014, на яке надано відповідь від 26.12.2014 за № 01-526вих, в якій йдеться про надання попередньо вичерпної відповіді та роз'яснено право оскарження її в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржувана ухвала та рішення були прийняті відповідачем у відповідності до норм Конституції та законів України, а також вказав, що задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин, право на судовий захист має лише особа, яка є суб'єктом порушених прав, свобод та інтересів, а тому прийшов до висновку, що позивач та треті особи із самостійними вимогами не надали обґрунтованих доказів на підтвердження того, що оскаржуваною ухвалою порушуються їхні права.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно ч.1 ст.2 цього Закону, планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об'єктів; встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності; розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об'єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; збереження, створення та відновлення рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих територій та об'єктів, ландшафтів, лісів, парків, скверів, окремих зелених насаджень; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури; створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; проведення моніторингу забудови; ведення містобудівного кадастру; здійснення контролю у сфері містобудування.

Частиною 1 статті 8 цього Закону передбачено, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

Згідно частини 3 цієї статті, рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

У відповідності до ч.1 ст.16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.16 цього Закону, склад, зміст, порядок розроблення та оновлення містобудівної документації на місцевому рівні визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Затвердження оновленої містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється згідно із статтями 17, 18 та 19 цього Закону.

Частиною 1 статті 19 цього ж Закону передбачено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», детальний план території визначає : 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів (ч.5 ст.19).

Згідно частини 6 цієї статті, склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно ч.7 ст.19 цього Закону, матеріали детального плану території не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів детального плану території забезпечується відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.8 ст.19 цього ж Закону, детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою та у відповідності до частини 9 цієї статті, не підлягає експертизі.

Частиною 1 статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні : генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Відповідно до ч.2 ст.21 цього Закону, затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

Частиною 3 статті 21 цього ж Закону передбачено, що сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов'язані забезпечити : 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення); 4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Оприлюднення проектів генеральних планів, планів зонування територій, детальних планів територій здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження до відповідного органу місцевого самоврядування (ч.4 ст.21).

Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування (ч.5 ст.21).

Пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань. Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються (ч.6 ст.21).

Згідно ч.7 ст.21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати : 1) повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 2) юридичні особи, об'єкти нерухомого майна яких розташовані на території, для якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 3) власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею; 4) представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію; 5) народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

Частиною 8 цієї статті передбачено, що для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадських слухань, може утворюватися погоджувальна комісія, до складу якої входять : 1) посадові особи відповідного органу місцевого самоврядування; 2) представники органу земельних ресурсів, природоохоронного і санітарно-епідеміологічного органу, органу містобудування та архітектури, охорони культурної спадщини та інших органів; 3) представники професійних об'єднань та спілок, архітектори, науковці; 4) уповноважені представники громадськості, які обираються під час громадських слухань. Кількість представників громадськості має становити не менше 50 відсотків і не більше 70 відсотків загальної чисельності комісії, яка протягом двох тижнів після її створення розглядає спірні питання, зафіксовані у протоколі громадських слухань, та ухвалює рішення про врахування або мотивоване відхилення цих пропозицій (зауважень).

У разі неспроможності погоджувальної комісії врегулювати спірні питання між сторонами остаточне рішення приймає відповідний орган місцевого самоврядування. Урегульовані погоджувальною комісією спірні питання між сторонами або прийняті відповідним органом місцевого самоврядування рішення є підставою для внесення змін до проекту відповідної документації.

Згідно ч.9 ст.21 цього Закону, оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах цих органів. Особи, які оприлюднюють проекти генеральних планів населених пунктів, зонування територій, детальних планів територій, є відповідальними за їх автентичність.

Частиною 10 статті 21 цього ж закону передбачено, що фінансування заходів щодо врахування громадських інтересів здійснюється за рахунок органів місцевого самоврядування.

Порядок проведення громадських слухань визначає Кабінет Міністрів України (ч.11 ст.21).

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 555 від 25.05.2011 було затверджено Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, який визначає механізм проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні : генеральних планів населених пунктів, планів зонування та детальних планів територій.

У відповідності до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Отже, предметом дослідження є перевірка обставин, які встановлені судом першої інстанції та з якими не погодився апелянт.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що оскаржуваною ухвалою права апелянта не були порушені, колегія суддів зазначає наступне.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради визначається Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» відповідно до Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших законів України.

Згідно статті 2 цього Закону, депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України Закону України «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів» обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України». Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Статтею 3 цього ж Закону визначено, що депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування та відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

У частині першій статті десятій Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» визначено обов'язки депутата, до яких віднесено підтримання зв'язків з виборцями, відповідною територіальною громадою, трудовими колективами і громадськими організаціями, які висунули його кандидатом у депутати місцевої ради, а також колективами інших підприємств, установ, організацій, незалежно від форми власності, органами місцевого самоврядування, місцевими органами виконавчої влади, розташованими на відповідній території, не рідше одного разу на півріччя інформувати виборців про роботу місцевої ради та її органів, про виконання планів і програм економічного і соціального розвитку, інших місцевих програм, місцевого бюджету, рішень ради і доручень виборців, участь у громадських слуханнях з питань, що стосуються його виборчого округу, в організації виконання рішень ради та її органів, доручень виборців, у масових заходах, що проводяться органами місцевого самоврядування на території громади або виборчого округу, вивчення громадської думки, потреби територіальної громади, інформування про них раду та її органи, обов'язок безпосередньої участі у їх вирішенні, визначити і оприлюднити дні, години та місце прийому виборців, інших громадян, вести регулярний, не рідше одного разу на місяць, прийом виборців, розглядати пропозиції, звернення, заяви і скарги членів територіальної громади, вживати заходів щодо забезпечення їх оперативного вирішення.

У частинах 1 та 2 статті 11 цього Закону визначено права депутата місцевої ради у виборчому окрузі, до яких віднесено право офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня, право брати участь з правом дорадчого голосу у засіданнях інших місцевих рад та їх органів, загальних зборах громадян за місцем проживання, засіданнях органів самоорганізації населення, що проводяться в межах території його виборчого округу, порушувати перед органами і організаціями, передбаченими пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадовими особами, а також керівниками правоохоронних та контролюючих органів питання, що зачіпають інтереси виборців, та вимагати їх вирішення, право доступу до засобів масової інформації комунальної форми власності з метою оприлюднення результатів власної депутатської діяльності та інформування про роботу ради в порядку, встановленому відповідною радою, вносити на розгляд органів і організацій, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадових осіб пропозиції з питань, пов'язаних з його депутатськими повноваженнями у виборчому окрузі відповідно до закону, брати участь у їх розгляді. Крім того, при здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання, на невідкладний прийом, вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.

За змістом статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Так, відповідно до частини другої статті 171 цього Кодексу право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Таким чином, аналізуючи наведені вище положення Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та ч.5 ст.141 Конституції України, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність доказів, які вказують на порушення охоронюваних прав, свобод та інтересів апелянта оспорюваною ухвалою.

Частиною 1 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 цієї статті, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності (ч.3 ст.11 КАС України).

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст.11 КАС України).

В ході апеляційного розгляду судом були задоволенні клопотання третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 про витребування додаткових доказів, проте, беручи до уваги ту обставину, що апелянт не з'явився в судове засідання та не подав жодного доказу, який би дав підставу суду апеляційної інстанції вийти за межі доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що такі докази не мають значення для вирішення апеляційної скарги по суті та не встановлено порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Крім того, у пункті п.58 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) вказано, що згідно з усталеною практикою суду, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи, викладені в апеляційні скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції допущено не було, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника позивача депутата Львівської міської ради Грицевича Романа Євгеновича - Шнира Олега Богдановича залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 вересня 2015 року по справі № 461/4009/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : В.П.Дякович

Т.В.Онишкевич

Повний текст ухвали виготовлений 27.09.2016.