Справа № 336/3136/16-а
Суддя: Голубкова М. А.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/3136/16-а
Провадження № 2-а/336/163/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубкової М.А., при секретарі Когут С.І., розглянувши у відкритому судовому засідання справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої разової грошової допомоги учасникам бойових дій, інвалідам війни до п'ятого травня,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, з яким просить суд визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району щодо не нарахування та невиплати йому разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, інваліду війни 2 групи до 5 травня за 2013-2016 роки в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов'язати відповідача провести йому нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2013-2016 роки в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності нарахування та виплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2013, 2014, 2015, 2016 роки як учаснику бойових дій, інваліду війни 2 групи відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що відсутні підстави для задоволення позову. В задоволення позову просила відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та перебуває на обліку в УПСЗН Запорізької міської ради по Шевченківському району і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» передбачено, що до 5 травня учасникам бойових дій, інвалідів війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються КМУ в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Урядом були гарантовані виплати окремих видів компенсацій, доплат і допомоги у розмірах, визначених постановами КМУ.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з соціального захисту та соціального забезпечення здійснюються з Державного бюджету України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 143 Конституції України, ЗУ «Про місцеве самоврядування» органами виконавчої влади Управлінню, як органу місцевого самоврядування, делегуються відповідні повноваження. Управління з питань здійснення ним делегованих повноважень органів виконавчої влади є підконтрольним відповідним органом. Держава фінансує здійснення цих повноважень за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Згідно ст.. 51 БК України, розпорядник коштів проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, що виділяються Міністерством фінансів України у розмірі встановленому КМУ згідно закону про Державний бюджет.

Виходячи з контексту ст.ст. 22, 23 БК України Управління не має власних коштів, а є лише розпорядником бюджетних коштів, при цьому - розпорядниками коштів нижчого рівні. Кошти бюджету, які отримують фізичні особи, надаються Управлінню тільки через розпорядника коштів вищого рівня і за бюджетним призначенням.

Згідно ст.. 63 ЗУ «Про державний бюджет» фінансування цих витрат здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.. 62 ЗУ «Про державний бюджет» роз'яснення порядку застосування цього закону провадиться в порядку, визначеному КМУ, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форми власності.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку використання коштів головним розпорядником зазначених вище бюджетних коштів є Міністерство праці та соціальної політики України, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є Департамент соціального захисту населення обласної державної адміністрації, а потім тільки районні управління праці та соціального захисту населення.

Питання виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій, інвалідам війни до 5-го травня за 2013 - 2016 роки регулюються:

- Законом України № 3551-ХІІ від 22.10.1993 р. «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ст. 13, ст. 17, ст. 17-1;

- Постановою КМУ від 13.03.2013 року № 149 «Деякі питання виплати у 2013 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань»;

- Постановою КМУ від 16.04.2014 року № 102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань»;

- Постановою КМУ від 31.03.2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань»;

- Постановою КМУ від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 р. № 20-рп/2011 щодо відповідності Конституції України п. 3 розділу VII «Прикінцеві положення» ЗУ «Про Державний бюджет України на 2011 рік» підтверджено право КМУ, як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, в тому числі встановлення порядку та розмір соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету.

Так, у 2013 року позивачеві, як учаснику бойових дій була перерахована допомога у розмірі 745 грн., згідно Постанови КМУ від 13.03.2013 року № 149 «Деякі питання виплати у 2013 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

У квітні 2014 року позивачеві була перерахована допомога у розмірі 795 грн., згідно Постанови КМУ від 16.04.2014 року № 102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

У квітні 2015 року позивачеві була перерахована допомога у розмірі 2200 грн., згідно Постанови КМУ від 31.03.2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

У квітні 2016 року позивачеві, була перерахована грошова допомога у розмірі 2600 грн., згідно Постанови КМУ від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» .

Управління виконує функцію виплати допомоги (тобто перерахування коштів на розрахунковий рахунок банківської установи, де позивач отримує пенсію), а не встановлює розмір допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із діючою редакцією ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з врахуванням Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

В той же час, 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12,13,14,15 та16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України, роз'яснено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності, який передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону України про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, наведені вище норми дають підстави для висновку, що у 2013-2016 роках виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачу, як учаснику бойових дій, інваліду війни 2 групи відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», повинна здійснюватися в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідачем у спірний період здійснено нарахування та виплата позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій, інваліду війни 2 групи у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, що свідчить про відсутність протиправності у діях відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем надано достатньо доказів правомірності визначення розміру та виплати позивачу у 2013, 2014, 2015, 2016 роках щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій, інваліду війни 2 групи що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача по виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у 2013 році в сумі 745 грн., у 2014 році - 795 грн., у 2015 році - 2200 грн., у 2016 році - 2600 грн., здійснено в повному обсязі відповідно до вимог діючого законодавства, тому вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України від 28.12.2014 року №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012, ст.ст. 6, 7, 8, 9, 69, 70, 71, 86, 158-163, 185, 186 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої разової грошової допомоги учасникам бойових дій, інвалідам війни до п'ятого травня - відмовити.

Постанова може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо постанову було прийнято без виклику особи, яка її оскаржує, або у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.А.Голубкова