Справа № 820/2932/16
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 р.Справа № 820/2932/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2016р. по справі № 820/2932/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області , начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області

про скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі - перший відповідач), Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - другий відповідач), в якому просив суд:

- скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області №594 о/с від 05.11.2015 стосовно звільнення згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06.11.2015 року у запас Збройних сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) лейтенанта міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого сектору БНОН Лозівського МВ ГУ МВС в Харківській області;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Харківській області прийняти на службу до поліції ОСОБА_1 з 07.11.2015 року;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 20.08.2014 року по 05.11.2015 року;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 06.11.2015 року і по дату ухвалення рішення. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 8, 43 Конституції України, п. 10 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1, проходив службу в органах внутрішніх справ з 12.09.2008 року. Починаючи з 12.05.2010 року позивач працював на посаді оперуповноваженого сектору БНОН Лозівського МВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (а.с.49).

Як встановлено з довідки Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області №11988/119-86/29/01-2016, в період з 27.09.2011 року по 01.03.2016 року ОСОБА_1 був відсутній за місцем проходження служби, оскільки перебував під вартою за вироком Первомайського районного суду Харківської області по справі №2030/977/12. (а.с.49, 30).

Судом першої інстанції також встановлено, що 18.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Харківській області з заявою, в якій просив допустити його до виконання функціональних обов'язків за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2014р. та виплатити заробітну плату з моменту поновлення на посаді. (а.с.44).

Листом т.в.о. начальника Головного управління національної поліції в Харківській області №12/П-319 від 30.03.2016 року позивача повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 не виявив бажання проходити службу в поліції, шляхом подачі на розгляд керівництва ГУНП в Харківській області відповідної заяви, наказом Головного управління МВС України в Харківській області від 05.11.2015 р. №594 о/с останнього звільнено з ОВС за п.64 "Г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, з 06.11.2016 року. Також ОСОБА_1 запропоновано прибути до кадрового агентства для отримання документів, що видаються при звільненні. (а.с.48).

27.04.2016 року позивачем отримані документи, необхідні до видачі при звільненні, про що ним складено розписку (а.с.27).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Вказаний закон було офіційно опубліковано 05.08.2015р.

Таким чином, саме з цієї дати у відповідності до приписів Закону України «Про Національну поліцію» позивач вважається попередженим про можливе звільнення через скорочення штатів.

Отже, доводи апеляційної скарги, що позивача в тримісячний термін не попереджали про наступне звільнення, є необґрунтованими, оскільки позивач вважається належним чином повідомлений про можливе майбутнє звільнення в силу приписів Закону.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

В матеріалах справи міститься довідка начальника УКЗ ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що до управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області в період з 07.11.2015р. по 17.06.2016р. не надходило жодної заяви від ОСОБА_1 про розгляд питання щодо його прийому на службу в поліцію (а.с. 26).

Позивач та його представник також не заперечують, що заява про прийняття його на службу в поліції ним не подавалась.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 згідно вироку Первомайського міськрайонного суду у справі № 2030/977/12 перебував під вартою з 27.09.2011р. по 01.03.2016р. (а.с. 30).

Таким чином, позивачем не було виконано обов'язкової умови для прийняття його на службу до поліції, а саме, не було виявлено бажання проходити службу в поліції.

Згідно пунктів 10-11 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.

Враховуючи, що у відповідності до п. 9 "Прикінцевих та перехідних положень" зазначеного Закону, з огляду на відсутність заяви позивача про прийняття його на службу в поліції, у другого відповідача були відсутні повноваження приймати позивача на службу до поліції, колегія суддів дійшла висновку, що перший відповідач обґрунтовано у відповідності до приписів пунктів 10-11 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» прийняв наказ про звільнення позивача з органів внутрішніх справ.

У зв'язку з наведеним підстави для скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області №594 о/с від 05.11.2015 стосовно звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору БНОН Лозівського МВ ГУ МВС в Харківській області, відсутні.

Таким чином, враховуючи законність та обґрунтованість наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області №594 о/с від 05.11.2015р., підстави для прийняття ОСОБА_1 на службу до поліції також відсутні.

Також колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь заробітної плати за період з 20.08.2014р. по 05.11.2015р., виходячи з такого.

Порядок нарахування і виплати заробітної плати співробітникам органів внутрішніх справ регулюється Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 р. № 499, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року №205/14896 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 3.5.4. Інструкції встановлено, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, відповідно до яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня арешту.

Отже, враховуючи, що в період з 27.09.2011 року по 01.03.2016 року ОСОБА_1 перебував під вартою за вироком Первомайського районного суду Харківської області по справі №2030/977/12, вимога про виплату грошового забезпечення в період з 20.08.2014 р. по 05.11.2015 р. задоволенню не підлягає.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 06.11.2015р. з огляду на невстановлення в ході судового розгляду справи ознак незаконності прийняття наказу Головним управлінням МВС України в Харківській області від 05.11.2015 р. №594 о/с про звільнення позивача зі служби в ОВС.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2016р. по справі № 820/2932/16 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2016р. по справі № 820/2932/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 26.09.2016 р.