Справа № 2а-3607/11/2170
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2016 р. м. Київ К/9991/23516/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Кочан В.М., Пасічник С.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Державної податкової служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09.11.2011р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби у Херсонській області про поновлення на публічній службі, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання нечинним наказу Державної податкової служби у Херсонській області від 16.06.2011р. № 248-о, поновлення його на посаді начальника відділу адміністрування податків з фізичних осіб та стягнення на його користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 09.11.2011р., яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012р., позовні вимоги задоволено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач з 01.09.2010р. працював начальником відділу адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПА у Херсонській області.

Наказом ДПА у Херсонській області від 16.06.2011р. № 248-о «Про звільнення» за систематичне невиконання службових обов'язків, визначених Положенням про відділ адміністрування податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб, перекручення звітності наданої до ДПА України за 2010 рік, незабезпечення своєчасного і якісного виконання всіма працівниками відділу адміністрування податків з фізичних осіб обов'язків і функцій, передбачених законодавством України, Положенням про відділ та посадовою інструкцією позивача звільнено із займаної посади за пунктом 3 частини 1 статті 40 КЗпП України.

Підставами для звільнення позивача став Акт від 30.05.2011р., складений за результатами проведення перевірки, яким встановлено завищення звітних показників в інформації, яка надсилалась до ДПА України протягом 2010 року управлінням оподаткування фізичних осіб та незабезпечення начальником відділу адміністрування податків з фізичних осіб ОСОБА_1 виконання у повному обсязі процедури 2.1.22. функції 2.1. Положення щодо забезпечення достовірності оперативної звітності та пп 4.1.2. п 4.1 розділу 4 щодо права вимагати від працівників виконання їх обов'язків і функцій.

В оскаржуваному наказі про звільнення відповідач посилається на застосування до позивача заходів дисциплінарних стягнень у вигляді доган (накази голови ДПА у Херсонській області від 28.12.2010р. № 429 та від 28.02.2011р. № 70), як на факти систематичного невиконання ним посадових обов'язків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що підстави для звільнення позивача за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відсутні у зв'язку з тим, що систематичності в невиконанні позивачем посадових обов'язків не встановлено, оскільки наказ про застосування дисциплінарного стягнення від 28.02.2011р. № 70 скасовано в судовому порядку постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.05.2011р., а застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани за невиконання завдання зі збору єдиного податку з фізичних осіб всього на 0,8 % від доведеного, неспіврозмірне із вчиненим проступком та таке, що застосовано без належних на те підстав.

Крім того, суди виходили з того, що приймаючи рішення про звільнення позивача на підставі Акту перевірки від 30.05.2011р. щодо виконання ОСОБА_2 службових обов'язків, відповідач не надав належної оцінки фактам, викладеним у зазначеному Акті щодо наявності вини позивача у вчиненні підзвітним йому працівником проступку та не підтвердив належними доказами обґрунтованість прийнятого рішення.

Поряд з тим, судами не враховано що згідно наказу від 28.12.2010р. № 429 в частині допущених порушень позивачем встановлено, що за результатами автоматизованого співставлення між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом на суму більше 1 тис грн станом на 01.12.2010р. по фізичних особах не відпрацьовано розбіжностей з контрагентами по 14 парах на суму 2,2 млн грн щодо завищення податкового кредиту та по 26 парах на загальну суму 5,1 млн грн щодо заниження податкових зобов'язань (а.с.91-92).

За таких обставин, враховуючи наведені порушення, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани відповідало тяжкості вчиненого ним проступку, а тому висновки судів в цій частині не можна визнати обґрунтованими.

Крім того, в порушення вимог статті 159 щодо законності та обґрунтованості судового рішення, судами не з'ясовано чи набрала законної сили постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 26.05.2011р., якою скасовано наказ від 28.02.2011р. №70 про оголошення позивачу догани і копія самої постанови в матеріалах справи також відсутня.

Крім того, зі змісту рішення суду першої інстанції та долученої до касаційної скарги його копії вбачається, що у ньому відсутні окремі фрагменти встановлених судом обставин справи (а.с. 170зв - 171).

За правилами статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В свою чергу підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини 2 статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної податкової служби у Херсонській області задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09.11.2011р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012р. скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.М. Кочан

С.С. Пасічник