Справа № 304/1216/15-а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Справа № 876/4287/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2016 року по справі № 304/1216/15-а за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що під час обчислення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача відповідач протиправно не включив у місячне грошове забезпечення, з якого вираховується така допомога, щомісячну додаткову винагороду, і, як наслідок, одноразову допомогу виплатив не у повному обсязі.

Постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач ОСОБА_1 , який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що додаткова грошова допомога є щомісячною, має постійний характер, а отже входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що згідно з витягом із наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) № 82 від 03 березня 2015 соку підполковника ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування «Північ» Сухопутних військ Збройних Сил України, було звільнено з військової служби у запас за пунктом «г» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через сімейні обставини - виховання батьком-військовослужбовцем, який не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з ним проживають, без матері).

Також судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 17 квітня 2015 року № 101, підполковник ОСОБА_1 військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнений наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03 березня 2015 року № 82 у запас за пунктом «г» (через сімейні обставини - виховання батьком-військовослужбовцем, який не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з ним проживають, без матері) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з правом носіння військової форми одягу, вважається, що справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до Великоберезнянсько Перечинського об`єднаного районного військового комісаріату, та з 17 квітня 2015 року виключений із списків особового складу Великоберезнянсько Перечинського о`бєднаного районного військового комісаріату та всіх видів забезпечення. Вислуга років ОСОБА_1 у Збройних силах становить: календарна 22 роки 6 місяців, пільгова - немає, також, йому виплачено крім інших виплат одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року за 31 календарний рік в сумі 20 389 грн. 88 коп.

14 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання інформації щодо складової одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно з вищевказаною постановою, за 31 календарний рік вислуги військової служби, зокрема щодо врахування до її складу розміру щомісячної грошової винагороди, яку такий отримував перед звільненням.

З відповіді т.в.о. військового комісара Закарпатського обласного військового комісаріату встановлено те, що щомісячна грошова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22 вересня 2010 року, не включається в грошове забезпечення, з якого обраховується одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 цього ж Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб передбачено те, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Як передбачено п. п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високо мобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби, мають право на отримання щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати цієї винагороди визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Одночасно, відповідно до п. 38.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом міністра оборони України № 260 від 11 червня 2008 року, військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).

Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової нової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 595 від 15 листопада 2010 року (далі - Інструкція) визначено порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини). щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).

Згідно з п. п. 5, 8 цієї Інструкції винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників). Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

В постановах Верховного Суду України від 16 червня 2015 року (по справі № 21-621а14), 04 листопада 2014 року (по справі № 21-473а14) та 15 жовтня 2013 року (по справі № 21-368а13) зазначається, що щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою № 889 та Інструкцією, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому не може включатися до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на вищевказане, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що при нарахуванні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні відповідач діяв в межах повноважень на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, у зв`язку з чим вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2016 року по справі № 304/1216/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник

Повний текст складено 22.09.2016 року.