Справа № 808/2252/16
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року 09год.54хв.Справа № 808/2252/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат"

до Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" - звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя (відповідач), в якому просить: зобовязати відповідача відстрочити суму заборгованості обовязкових платежів що утворились станом на 09.06.2016 та складає 23816782,67 грн. строком на 2 роки з розстрочкою оплати рівними частинами строком на 10 років у розмірі 198473,19 грн. щомісячного платежу; зобовязати відповідача відстрочити сплату поточних платежів строком на 5 років.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 454 "Про перейменування деяких територіальних органів Пенсійного фонду України" управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя перейменовано на управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя, а відтак, належним відповідачем на дату розгляду справи є управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя.

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначає, що щомісячні обовязкові платежі на фінансування витрат на виплати пільгових пенсій складають 2,2 млн. гривень. За позивачем існує кредиторська заборгованість понад 5 млрд. гривень, наслідком наявності заборгованості є перебування більш ніж 60% рухомого та нерухомого майна у податковій заставі. Підприємство змушене було провести скорочення штату працівників. Наразі підприємство поступово відновлює своє виробництво. Проте, поступовий процес врегулювання ситуації щодо погашення існуючої заборгованості шляхом відновлення виробництва на підприємстві та послідуючим отриманням прибутку для задоволення вимог стягувачів унеможливлюють постійні судові процеси зі стягнення заборгованостей, та як наслідок накладення арешту на розрахункові рахунки позивача. Листом від 17.03.2016 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило про зацікавленість у вирішенні ситуації щодо розстрочення сум боргу, однак вказало, що не має повноважень приймати рішення щодо розстрочення або відстрочення сум заборгованості, оскільки таке питання повинно вирішуватися в судовому порядку. Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила та вказала, що у відповідача відсутні повноваження щодо прийняття рішень про відстрочку або розстрочку зі сплати заборгованості по відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій. Наразі орган Пенсійного фонду України направляє позивачу лише розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, однак до суду з позовами про стягнення таких сум фактичних витрат не звертається через відсутність коштів на сплату судового збору. Розстрочення чи відстрочення сплати сум фактичних витрат, які не стягнуті в судовому порядку, чинним законодавством не передбачено. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, надаючи оцінку рішенням, діям чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд повинен перевірити, чи вчинені вони в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинним законодавством України не передбачено наявності у територіального органу Пенсійного фонду України права приймати рішення про відстрочення чи розстрочення поточних платежів.

Пункт 2 ч. 2 ст. 162 КАС України передбачає, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Однак варто зазначити, що суд може зобовязати відповідача вчинити не будь-які дії, а лише ті, які належать до його повноважень. Тобто, суд не може розширювати межі повноважень субєкта владних повноважень, наділяти його додатковими правами чи обовязками, суд лише перевіряє, чи відповідають чинному законодавству рішення, дії (бездіяльність) субєкта владних повноважень.

Водночас варто зазначити, що Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 263) передбачені підстави та порядок відстрочення і розстрочення виконання судового рішення. Однак, дана норма стосується лише відстрочення і розстрочення виконання судового рішення. Зважаючи, що суми, про які зазначає позивач в цьому адміністративному позові, судовими рішеннями з нього ще не стягнуті, вказана норма до даних правовідносин застосуватися не може.

Враховуючи, що у територіального органу Пенсійного фонду України відсутні повноваження щодо прийняття рішень про відстрочення чи розстрочення сплати поточних платежів, а суд не може своїм рішенням розширювати повноваження органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відмову в його задоволенні.

Судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька