Справа № 463/3809/16-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року м. Львів 463/3809/16-а

2-а/463/219/16

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора патрульної поліції взводу №2 роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 27.07.2016 року серії ДР №097493, закриття провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною. Зокрема зазначив, що його притягнуто до відповідальності за те, що він 27.08.2016 року о 15:40 год. у м. Львові по вул. Зеленій, 256-А під час руху користувався засобами звязку, чим порушив пункт 2.9 (д) ПДР України. Проте факт вчинення правопорушення заперечує. Зазначає, що він припаркувався на стоянці ТзОВ «Замок» у м. Львові по вул. Зеленій, 256-А. В цей час до нього підійшли працівники поліції та зробили зауваження з приводу того, що він сидить у автомобілі та говорить по телефону. На вимогу працівників поліції позивач надав свої документи. Останні переписала дані та пішли. Права позивачу розяснені не були. Через деякий час на адресу позивача надійшов протокол про вчинення ним правопорушення. Вважає постанову незаконною, оскільки відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, так як під час розмови по телефону він рух не здійснював, автомобіль був припаркований на стоянці. Сама постанова не є підтвердженням вчинення ним правопорушення. Жодних інших обєктивних підтверджень немає. Просить визнати дії працівників поліції протиправними та постанову скасувати.

В судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав з аналогічних підстав.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, явку своїх представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не подали, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що слід постановити судове рішення про таке.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №097493 від 27.07.2016 року (а.с.5) інспектором ПП взводу №2 роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції міста Львова Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3, було притягнуто позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, зокрема за те, що він 27.08.2016 року о 15:40 год. у м. Львові по вул. Зеленій, 256-А під час руху користувався засобами звязку тримаючи їх у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив пункт 2.9 (д) ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім іншого, слід довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема його об'єктивну сторону, яку визначає в тому числі і час, місце, спосіб та умови скоєння правопорушення.

В судовому засіданні позивач факт вчинення правопорушення заперечив, стверджує, що він дійсно був на стоянці ТзОВ «Замок» у м. Львові по вул. Зеленій, 256-А, де припарковав автомобіль. Після чого почав говорити по телефону. Проте, працівниками поліції вказана обставина врахована не була.

З оглянутих матеріалів справи вбачається, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів стосовно правомірності оскаржуваної постанови. Складений протокол відносно позивача, як і рапорт працівника поліції не є самодостатніми доказами для встановлення факту адміністративного порушення.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.2.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх Справ України від 22.02.2001 року №185 передбачено, що до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушника, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи вилучення, знищення, тощо).

У відповідності до вимог п.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.6 ст. 71 КАС України передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачами не долучено до матеріалів адміністративного правопорушення доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, пояснення позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення нічим не спростовано, а тому суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення.

Окрім цього, відповідно до положень ч.4 ст.256 КпАП України, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені ст.268 КпАП України, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається із копії рапорта інспектора ПП взводу №2 роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції міста Львова Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3(а.с.13), долученого до матеріалів справи позивачем, останньою зазначено, що права і обовязки, передбачені ст.268 КпАП України позивачу розяснені не були. Разом з тим, працівниками поліції відмова засвідчена в протоколі не була, відмітка відсутня. Відеозапис події з відеофіксаторів, про який зазначається у рапорті, суду не наданий.

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесено з порушенням ст.ст. 9, 251, 256, 280 КпАП України, в звязку з чим дану постанову слід скасувати, як таку, що винесена з порушенням передбачених законодавством вимог.

Одночасно, суд вважає безпідставними позовні вимоги про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, оскільки відповідно до п.3 ч.2 ст.222 КпАП України розгляд та вирішення даної категорії справ віднесено до компетенції саме працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.07.2016 року серії ДР №097493 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (чотириста двадцять пять гривень 00 копійок) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України.

В решті в задоволенні адміністративного позову відмовити за безпідставністю.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: Гирич С. В.