Справа № 2-а-801/11
Суддя: Лисенко Л. І.
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 19.04.2011
Справа № 2-а-801/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2011 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого судді Лисенко Л.І..,

при секретарі Галютіній С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської райадміністрації про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2000-2010 роки, в якому вказує, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід 3 групи, а тому має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних зарплат, відповідно до ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 від 28.02.1991 р.

Відповідач, будучи зобовязаним здійснювати своєчасне нарахування та перерахування розміру щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до вимог Закону 796 від 28.02.91р., зазначених дій не вчиняв та сплачував йому щорічно в значно меншому розмірі, чим передбачено законом. У звязку з цим, він звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за вказаний період відповідно до вимог ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом відповідача №К-2-093 від 19.01.2010 р. йому було відмовлено у проведенні такого перерахунку та виплати з тих підстав, що з 2005 р. вказана щорічна допомога на оздоровлення виплачується згідно ч.4 ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови КМУ №562 від 12.07.2005 р. "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто в сумі 90 грн.

Крім того, п. 28 розділу 2 ЗУ від 28.12.07р. 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ч. 4 ст. 48 Закону 796 було викладено в такий редакції, що учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених КМ України.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2007 від 22.05.2008 р. вказаний пункт ЗУ «Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано неконституційним, тобто дія ст. 48 Закону 796 з 22.05.08р. відновлена.

Застосування відповідачем положень постанови КМ України 562 від 12.07.05р. при нарахуванні щорічної допомоги на оздоровлення суперечить положенням Закону 796.

Позивач просить задовольнити вимоги про перерахунок та виплату належної йому щорічної допомоги на оздоровлення за період 2000-2010 роки відповідно до вимог ст. 48 ЗУ « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто із розрахунку 4 мінімальних заробітних плат, з урахуванням раніше виплачених сум .

Відповідач в судовому засіданні заперечує проти позову, посилаючись на пропуск позивачем без поважних причин 6-ти місячного строку позовної давності, передбаченого ст. 99 КАС України.

Просить залишити позовні вимоги за 2000-2009 р. без розгляду.

В інший частині відмовити в задоволені позову, оскільки виплати щорічної допомоги на оздоровлення проводилися у межах асигнувань, передбачених відповідними бюджетними програмами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Ленінської райадміністрації, має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалід 3 групи, що підтверджується посвідченням Серії А №009044 від 5.11.1998 р.

Відповідно до ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи, які віднесені до 1-ї категорії мають право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, яка виплачується у розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Пунктом 28 розділу ІІ ЗУ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", частину 4 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було викладено в наступній редакції, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених КМУ.

Рішенням Конституційного суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 р. вказаний пункт ЗУ "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнано неконституційним, тобто дія ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.05.2008 р. відновлена.

Таким чином, позивачка має право на одержання щорічної допомоги на оздоровлення на підставі ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Однак,ст. 99 КАС України встановлюється шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Позивач знав про порушення свого права, однак звернувся до суду лише 9.11.2010 р., тобто з пропуском установленого законом строку на звернення з даним позовом до суду, який просить поновити.

Питання про поновлення строку при відкритті провадження судом не вирішувалося.

Оскільки з наданої заяви не вбачається підстав для визнання пропуску строку для звернення до суду поважними, то позовні вимоги позивача за період з 2000р. по 2009р. підлягають залишенню без розгляду відповідно до ст. 100 КАС України.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача перерахувати та виплатити позивачу щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2010 рік в розмірі, передбаченому ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто із розрахунку чотирьох мінімальних заробітних плат, з урахуванням раніше виплачених сум.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163, 167, 183-2 КАС України, ст.ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірах, передбачених ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі, передбаченому ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто із розрахунку пяти мінімальних заробітних плат, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині, тобто за період з 2000 р. по 2009 р., позовні вимоги залишити без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до адміністративного апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Лисенко Л. І.