Справа № 826/8988/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8988/16

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

28 вересня 2016 року

м. Київ

№ 826/8988/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (позивача)

до

Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві (відповідача-1),

Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві (відповідача-2)

про

стягнення з бюджету безпідставно сплаченого судового збору,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача безпідставно сплачений виконавчий збір у розмірі 50 198,60 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.06.2016 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

У судовому засіданні 07.09.2016 року позивач вимоги, викладені в адміністративному позові, підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів 1, 2 в судове засідання не з’явились, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

20.07.2016 року від відповідача-1 надійшло клопотання про здійснення розгляду справи без участі його представника.

З огляду на неявку в судове засідання представників відповідачів 1 та 2, які згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України є такими, що належним чином повідомлені про розгляд справи, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.

Надаючи правову оцінку заявленим відповідачами вимогам, з урахуванням викладених ними обставин, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV (надалі – Закон №606-XIV) боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» (надалі – Постанова №3) відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону №606-XIV, крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону №606-XIV рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Також, у п.2 Постанови №3 зазначено, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні статті 8 Закону №606-XIV сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому судам слід враховувати, що до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Крім того, у постанові Верховного суду України від 24.02.2016 року у справі №6-3077цс15 зазначено, що ч.1 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України і статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до частини четвертої ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ. Та з урахуванням змісту ст.383, 384, 386, 387 Цивільного процесуального кодексу України у вказаній постанові зроблено висновок, про те, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Відповідно до ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 07.06.2016 року у справі №21-5470а15, від 30.06.2015 року у справі №21-278а15 та від 01.12.2015 року у справі №21-3404а15.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у адміністративній справі.

Керуючись ч.6 ст.128, п.1 ч.1 ст.157, ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про скасування постанови про стягнення з бюджету безпідставно сплаченого судового збору.

Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук