Справа № 826/9713/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 вересня 2016 року № 826/9713/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної архітектурно-будівельної інспекції України
доШевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві
проскасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50203434 від 31.03.2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з повозом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, винесену головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського району управління юстиції у місті Києві Стельмах О.О. за виконавчим провадженням ВП №50203434 від 31.03.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

З огляду на неявку в судове засідання представника відповідача, який згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві (надалі - Департамент) винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.11.2015 року №46/15/10/26-32/1911/02/4, відповідно до якої на ТОВ «Бендер Проджект» за вчинення правопорушення, передбаченого абз.3 п.5 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 року №208/94-ВР (надалі - Закон №208/94-ВР), накладено штраф у розмірі 1 240 200,00 грн. (один мільйон двісті сорок тисяч двісті гривень).

Керуючись ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV (надалі - Закон №606-XIV), Департамент звернувся до відповідача із заявою про прийняття виконавчого документа до виконання (№10/26-23/2501/05 від 25.01.2016 року) та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.11.2015 року №46/15/10/26-32/1911/02/4.

15.06.2016 року на адресу Департаменту надійшла постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, винесена 31.03.2016 головним державним виконавцем Відділу Стельмах О.О. за виконавчим провадженням ВП №50203434.

Винесена постанова обґрунтована тим, що виконавчий документ не завірений гербовою печаткою, що не відповідає вимогам ст.18 Закону №606-XIV.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Згідно зі ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року №687-XIV (надалі - Закон №687-XIV) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Відповідно до п.1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року №294 (надалі - Положення №294) Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до п.7 Положення №294 Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону №208/94-ВР штраф підлягає сплаті у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення або надіслання постанови.

Копія завіреного банком платіжного документа, що засвідчує факт сплати суми штрафу в повному обсязі, надсилається органу, яким накладено штраф.

У разі несплати штрафу в зазначений строк другий примірник постанови надсилається органу державної виконавчої служби для виконання постанови в примусовому порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (надалі - Закон №606-XIV).

Відповідно до ст.1 Закону №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст.6 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У ч.1 ст.17 Закону №606-XIV зазначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону №208/94-ВР постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання визначено ст.22 Закону №606-XIV, зокрема у п.2 ч.1 вказаної статті зазначено, що інші виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону №208/94-ВР не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення.

У ч.1 ст.18 Закону№606-XIV вказано, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч.3 ст.18 Закону №606-XIV виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Відповідно до п.14 Положення №294, Держархбудінспекція є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Згідно наказу Держархбудінспекції від 10.10.2014 року № 272 «Щодо діяльності деяких підрозділів Державної архітектурно-будівельної інспекції», Департамент забезпечує здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції, покладених на нього Положенням про Департамент, затвердженого наказом від 01.10.2014 року №225 на території міста Києва з 10.10.2014 року.

На даний час Департамент діє на підставі Положення про Департамент, затвердженого наказом Держархбудінспекції від 08.09.2015 року №974 (у редакції наказу Держархбудінспекції від 12.10.2015 №1117) (надалі - Положення № 974).

Отже, Департамент - територіальний орган утворений як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції, з 10.10.2014 року бере участь в реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду на території міста Києва без статусу юридичної особи.

Згідно п.14 Положення №974, Департамент має власний бланк, печатки та штампи.

Положенням №974 про Департамент та Положенням №294 про Держархбудінспекцію не передбачено наявність у Департаменті, який є структурним підрозділом - територіальним органом Держархбудінспекції печатки із зображенням Державного Герба України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.3 Закону №208/94-ВР накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», мають право від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (надалі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244 (надалі - Порядок №244).

Відповідно до п.2 Порядку № 244, Справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: 1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; 2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; 3) Держархбудінспекцією.

Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому - четвертому пункту 2, мають право: керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Відповідно до абз.10 п.23 Порядку №244 постанова підписується уповноваженою посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка розглянула справу, та скріплюється печаткою.

Таким чином, Порядком №244 не передбачено наявність печатки із зображенням Державного Герба України.

Твердження позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови підтверджується наступним.

Постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 19.11.2015 року №46/15/10/26-32/1911/02/4 підписана уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплена печаткою, а саме: Головним інспектором будівельного нагляду Департаменту - Пустовойтенко М.О., а тому суд має зазначити, що виконавчий документ відповідає вимогам ст.18 Закону №606-XIV.

Отже, оскільки відсутні підстави вважати постанову від 19.11.2015 року №46/15/10/26-32/1911/02/4 такою, яка не відповідає вимогам ст.18 Закону №606-XIV, суд приходить до висновку, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 50203434 від 31.03.2016 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

2. Скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 50203434 від 31.03.2016 року.

3. Судові витрати в сумі 1 378,00 грн. присудити на користь Державної архітектурно-будівельної інспекції України за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук