Справа № 822/1525/16
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1525/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Старокостянтинівської районної державної адміністрації треті особи Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , Управління Держгеокадастру в Старокостянтинівському районі , Капустинська сільська рада про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Старокостянтинівської районної державної адміністрації, треті особи Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Управління Держгеокадастру в Старокостянтинівському районі, Капустинська сільська рада в якому просить: визнати неправомірними дії голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації щодо видачі розпорядження від 28.03.2016 року № 58/2016-р "Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)" та скасувати розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 28.03.2016 року № 58/2016-р "Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.11.2015 року головою Старокостянтинівської районної державної адміністрації видано розпорядження № 180/2015-р про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" на території Капустинської сільської ради, які були не розпайовані між власниками сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП "1 Травня" в кількості 172 чоловіки.

28.03.2016 року головою Старокостянтинівської районної державної адміністрації видано розпорядження №58/2016-р "Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)", яким було затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" на території Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, дозвіл на виготовлення якого був наданий розпорядженням голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 05.11.2015 року № 180/2015-р.

На думку позивача вищевказаний проект землеустрою підлягав обов'язковій державній експертизі, а затвердивши проект землеустрою без наявності висновку обов'язкової державної експертизи відповідачем порушено принцип законності та верховенства права, так як дане розпорядження видано з порушенням законодавства України, тому ОСОБА_3 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 58/2016-р від 28.03.2016 року прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства.

Третя особа ФОП ОСОБА_4 проти задоволення позовної заяви заперечував просив відмовити у її задоволенні

Представник Управління Держгеокадастру в Старокостянтинівському районі проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в судовому засіданні також заперечив просив відмовити у задоволенні позову.

Представник Капустинської сільської ради в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, провівши допит свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх єдності взаємному зв'язку та сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 05.11.2015 року головою Старокостянтинівської районної державної адміністрації видано розпорядження № 180/2015-р про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" на території Капустинської сільської ради, які були не розпайовані між власниками сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП "1 Травня" в кількості 172 чоловіки.

На виконання Розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 05.11.2015 року №180/2015-р, відповідно до договору №5 від 21 грудня 2015 року, ФОП ОСОБА_4 розроблено Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Згідно протоколу зборів власників сертифікатів земельних часток (паїв) с. Капустин Старокостянтинівського району від 15.01.2016 року (далі - Протокол), одноголосно прийнято рішення: " затвердити розроблений ФОП ОСОБА_4 проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), на загальну площу 420 га"; " Провести виділення земельних часток (паїв) згідно списку громадян, яким проводиться допаювання землі в алфавітному порядку за родинним принципом."

Фактично вказаним Протоколом було вирішено розділити 420 га землі між 318 громадянами, які мають сертифікати на земельні частки і виготовлені державні акти, відповідно до Списку, в якому позивач ОСОБА_3 знаходиться під № 266 , площа - 1,62 га.

28.03.2016 року головою Старокостянтинівської районної державної адміністрації видано оскаржуване позивачем розпорядження №58/2016-р "Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)", яким було затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" на території Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, дозвіл на виготовлення якого був наданий розпорядженням голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 05.11.2015 року № 180/2015-р.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Згідно статті 3 Земельного кодексу України ( далі - ЗК України ), земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (ст. 4 ЗК України).

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування, встановлені Законом України "Про землеустрій" від 22.05.2003 № 858-IV ( далі - Закон № 858-IV).

Статтею 20 Закону № 858-IV визначено, що землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі, зокрема організації нових і впорядкування існуючих об'єктів землеустрою.

Відповідно до ст. 22 Закону № 858-IV, землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень. Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

Частиною 7 ст.118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно ст.6 Закону України від 09.04.1999 року № 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації" (далі - Закон № 586-XIV) визначено, що розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Відповідно статті 21 Закону № 586-XIV, місцева державна адміністрація: 1) розробляє та забезпечує виконання затверджених у встановленому законом порядку програм раціонального використання земель, лісів, підвищення родючості ґрунтів, що перебувають у державній власності; 2) розпоряджається землями державної власності відповідно до закону; 3) розробляє, подає на затвердження відповідної ради та забезпечує виконання регіональних екологічних програм; звітує перед відповідною радою про їх виконання; вносить до відповідних органів пропозиції щодо державних екологічних програм; 4) вживає заходів до відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля підприємствами, установами, організаціями і громадянами; 5) вносить пропозиції відповідним органам місцевого самоврядування щодо організації територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення; 6) інформує населення про екологічно небезпечні аварії та ситуації, стан довкілля, а також про заходи, що вживаються до його поліпшення; 7) організовує роботу по ліквідації наслідків екологічних аварій, залучає до цих робіт підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та громадян; 8) вносить пропозиції в установленому законом порядку про зупинення діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності у разі порушення ними законодавства про охорону довкілля та санітарних правил; 9) розробляє і забезпечує дотримання правил користування водозабірними спорудами, призначеними для задоволення питних, побутових та інших потреб населення, зони санітарної охорони джерел водопостачання; обмежує або забороняє використання підприємствами питної води у промислових цілях; 10) здійснює контроль за використанням відходів з урахуванням їх ресурсної цінності та вимог безпеки для здоров'я людей і навколишнього природного середовища та розглядає справи про адміністративні правопорушення або передає їх матеріали на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи; 11) погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій", щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони навколишнього природного середовища.

В силу ч. 1 ст.41 Закону № 586-XIV, голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 3 ст.43 Закону № 586-XIV, визначено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Згідно з ст.25 Закону № 858-IV, відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою.

Частиною 2 ст.26 Закону № 858-IV визначено, що розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками встановлені Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003 № 899-IV" ( далі - Закон № 899-IV).

Статтею 8 Закону № 899-IV визначено, особливості проведення державної землевпорядної експертизи документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Так, згідно вказаній статті документація із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) включає: проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Отже, враховуючи положення статті 25 Закону № 858-IV та статті 8 Закону № 899-IV існує декілька видів документації із землеустрою, до яких зокрема відносяться проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), при цьому Законом № 899-IV прямо встановлено, що державній землевпорядній експертизі підлягає вибірково до 20 відсотків документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Розроблений ФОП ОСОБА_4 проект із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) стосується допаювання частини земель в розмірі 420 га малопродуктивних та деградованих земель, що були вилучені на підставі ст. 51 ЗУ "Про охорону земель" від 19.06.2003 року за № 962-ІV. Вказаний проект був розроблений на підставі розпорядження Старокостянтинівської РДА №180/2015-р. від 05.11.2015 року на всіх членів власників сертифікатів колишнього КСП "1 Травня" Капустинської сільської ради в кількості 318 громадян, відповідно до списків власників сертифікатів та державного акта на право колективної власності. Тому проект був розроблений по формулі визначення вартості нормативної грошової оцінки та визначено вартість земельного масиву поділеного на вартість допайованої земельної частки (паю), що становить 4222,134 грн. сума на яку було зменшено вартість сертифікатів у зв'язку із вилученням малопродуктивних та деградованих земель на площі 420 га.

Відповідно до ст. 49 ЗУ "Про землеустрій", виконавець не проводить бонітування ґрунтів (визначення біохімічного складу ґрунтів на всій території запроектованих ділянок). Позивачу, як ініціатору такого заходу слід було звернутись до управління Держгеокадастру в Старокостянтинівському районі для внесення змін у відповідну документацію із землеустрою, на підставі довідки Хмельницької філії ДУ "Дежгрунтохорона" та "Інституту охорони ґрунтів". Проте цього зроблено не було, в зв'язку із чим, дані матеріали дослідження ґрунтів не були враховані виконавцем. Дослідження ґрунтів проводилось в приватному порядку і лише окремої земельної ділянки, а не всього пайованого масиву.

На комісії з питань регулювання земельних відносин Старокостянтинівської РДА розглядався лише один проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) власників сертифікатів колишнього КСП "1 Травня" Капустинської сільської ради, розроблений на всю територію вилучених земель (420 га) з метою його погодження та затвердження (згідно витягу протоколу засідання комісії з питань регулювання земельних відносин). Оскільки на комісії розглядався лише один проект, тому на вибіркову державну експертизу він не подається, внаслідок чого доводи позивача з цього приводу є недоречними.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Кваліфікаційного сертифікату №001655, виданого 30 січня 2013 року ОСОБА_4, підтверджено його кваліфікацію інженера - землевпорядника і надано йому право складати окремі види документації із землеустрою, що спростовує доводи позивача про не достовірність викладених у Проекті землеустрою щодо включення до Проекту землеустрою відомостей про наявність земельних ділянок з шифрами 41 г, 208 та 210 г і наслідків цього, адже ФОП ОСОБА_4 розробив цей Проект землеустрою і він відповідно несе відповідальність за відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, згідно вимог ст.25 Закону № 858-IV.

Крім цього, ФОП ОСОБА_4 було розроблено саме проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), (як один із видів документації із землеустрою), а не проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що є двома різними видами документації із землеустрою, а тому твердження позивача стосовно того, що вказана документація підлягає обов'язковій землевпорядній експертизі є необґрунтованими, оскільки вказані види землевпорядної документації не є тотожними.

Також, враховуючи зазначене безпідставними є твердження позивача, щодо того, що голова Старокостянтинівської районної державної адміністрації не перевірив відповідність проекту землеустрою вимогам нормативно-правових актів чим порушив вимоги статті 186 ЗК України, оскільки як вже зазначено в даній ситуації були відсутні підстави для проведення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації. Крім цього, будучи незгодним із розробленим проектом землеустрою позивач не використав своє право на звернення із відповідними листами чи заявами до РДА, ОДА та не вчиняв жодних дій щодо оскарження його в судовому порядку.

За клопотанням представника позивача судом було проведено допит свідка ОСОБА_5 та спеціаліста відділу державної землевпорядної експертизи головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_6, які повідомили суд про те, що на земельних ділянках визначених затвердженим проектом землеустрою площею 420 га, лише частково містяться ділянки із ґрунтами, які відносяться до категорії особливо цінних груп, а тому в цілому вказана ділянка площею 420 га не підлягає до проведення обов'язкової державної експертизи під час затвердження проекту землеустрою.

Що стосується тверджень позивача про те, що збори власників сертифікатів земельних часток відбулися за присутності лише 147 осіб замість необхідних для прийняття рішення 156 осіб, а тому є незаконними у зв'язку із відсутністю в такому випадку необхідних для прийняття такого рішення повноважень, а тому голова Старокостянтинівської РДА затвердивши проект землеустрою без попереднього узгодження (без законного рішення зборів співвласників) порушив вимоги статті 186 ЗК України, суд зазначає наступне.

Вказаною позивачем статтею не передбачений обов'язок в даному випадку голови РДА під час затвердження проекту землеустрою здійснювати перевірку рішень зборів співвласників як то на предмет відповідності закону та і на повноважність проведення таких зборів та прийнятих на них рішень, а тому твердження позивача з цього приводу є безпідставними. Разом з цим, встановивши протиправність дій щодо проведення зборів власників сертифікатів земельних часток та прийнятого рішення за його результатами, позивач мав змогу скористатись своїм правом та оскаржити вказані дії в судовому порядку, проте судом не встановлено факту оскарження рішення зборів співвласників, а позивачем не надано жодного доказу на підтвердження такого оскарження.

Щодо тверджень позивача стосовно порушення його прав внаслідок прийняття оскаржуваного розпорядження, суд зазначає наступне.

Згідно з матеріалами справи, у зв'язку із відсутністю в архіві Управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі та Старокостянтинівської районної державної адміністрації Проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), на підставі розпорядження Старокостянтинівської РДА № 460/2007 - р. від 25.12.2007 року "Про затвердження проекту та передачу у власність земельних ділянок", всіх картографічних, геодезичних та розрахункових матеріалів з врахуванням позиції Управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі ФОП ОСОБА_4 було розроблено "Проект із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)" на підставі розпорядження Старокостянтинівської РДА № 180/2015-р від 05.11.2015 року на всіх членів власників сертифікатів колишнього КСП "1 Травня" Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району в кількості 318 громадян, відповідно до списків власників сертифікатів та на всю площу вилучених земель.

Предметом розгляду даної адміністративної справи є оскарження Розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 28.03.2016 року №58/2016-р, яке прийнято на виконання Розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 05.11.2015 року №180/2015-р, яким в свою чергу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП 1 Травня на території Капустинської сільської ради, які не були розпайовані між власниками сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП 1 Травня, яке прийнято на виконання рішень судів у справах №822/1054/15, №822/918/15; №822/912/15; №822/1044/15; №822/952/15, які відповідно до вимог ч.2 ст.14 КАС України є обов'язковими для виконання на території України.

Крім того, згідно пояснень ФОП ОСОБА_4 на публічній кадастровій карті України, а також в Національній Кадастровій системі, станом на момент розроблення відповідного проекту на земельних ділянках визначених вказаним проектом не зареєстроване жодне право власності на земельну ділянку, а також згідно відомостей наданих Старокостянтинівською РДА, після прийняття розпорядження позивач не звертався із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Також, потрібно враховувати, що суд розглядає справу в межах позовних вимог, обмежений місячним строком розгляду справи і, що позивач на момент розгляду цієї справи протягом близько 9-ти років не вчиняв жодних дій для реалізації свого права власності на земельну ділянку, як і інші громадяни, а тому, на думку суду, його право не порушується Розпорядженням Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 28.03.2016 року №58/2016-р, яким тільки затверджено проект землеустрою на 420 га, а не факту не виділення йому та іншим власникам часток (паїв) землі в натурі, яке повинно відбуватися, згідно вимог ЗК України, Закону № 899-IV та Порядку №122. Крім цього, оскаржуваним розпорядженням фактично вирішено питання щодо прав 318 громадян і в тому числі позивача за відсутності факту порушень їх прав на час судового розгляду. Тобто, захисту підлягає порушене право позивача, а не можливе його порушення на що вказує позивач.

Таким чином, суд не доведено факту порушення його прав, оскільки ані рішення зборів власників сертифікатів земельних часток (паїв) с. Капустин Старокостянтинівського району від 15.01.2016 року, ані розроблений ФОП ОСОБА_4 проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) не оскаржувались позивачем в судовому порядку та не було вчинено жодних дій зі сторони позивача щодо звернення до Старокостянтинівської РДА зі своїми запереченнями з метою внесення змін до вищевказаних документів, разом з цим ОСОБА_3 до цього часу не скористався своїм правом на звернення до Старокостянтинівської РДА із заявою з метою отримання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), так як, проект було розроблено із врахуванням потреб усіх 318 громадян (власників сертифікатів), в тому числі і позивача, а звуження кількості земельних часток (паїв) з 318 до 172 громадян, як було зазначено в розпорядженні Старокостянтинівської РДА № 180/2015-р від 05.11.2015 року на думку суду спричинить порушення прав інших людей (власників сертифікатів) на отримання земельної частки (паю).

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, з урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та встановлених обставин даної справи, суд приходить до висновку, про необґрунтованість, недоведеність заявлених позивачем вимог та як наслідок відсутність правових підстав для скасування оскаржуваного розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 28.03.2016 року № 58/2016-р "Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)", так як останнє прийняте у межах повноважень визначених законодавством України та жодним чином не порушує права позивача, оскільки право на отримання ним земельної ділянки передбачено та враховано оскаржуваним розпорядженням, про що свідчить включення позивача до переліку осіб для виділення земельної частки (паю), відтак адміністративний позов ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

З урахуванням положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 159-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Старокостянтинівської районної державної адміністрації треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Управління Держгеокадастру в Старокостянтинівському районі, Капустинська сільська рада про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20 вересня 2016 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1