Справа № 448/1346/15-а
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Київ К/800/17529/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І., Сороки М.О.,
розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу ОСОБА_4 як представника ОСОБА_5 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Львівської митниці ДФС, третя особа: начальник Львівської митниці ДФС Прокіпчук Левко Ігорович, про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС, третя особа: начальник Львівської митниці ДФС Прокіпчук Левко Ігорович, про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року позов задоволено.

Скасовано постанову начальника Львівської митниці ДФС Прокіпчука Л.І. від 11 грудня 2015 року №2886/20909/15 щодо визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (на суму 8500 грн.), а провадження у справі про порушення митних правил закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року постанову Мостиського районного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 як представник ОСОБА_5 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 30 квітня 2015 року близько 11 год. 30 хв. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввіз на територію України в митному режимі «транзит» транспортний засіб особистого користування марки «BMW-525», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

В подальшому Львівською митницею ДФС встановлено порушення митних правил позивачем, а саме - інформація щодо вивезення вищевказаного транспортного засобу за межі України станом на 25 листопада 2015 року в єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби та програмно-інформаційному комплексі (ПІК) «Інспектор-2006» відсутня.

Оскільки позивач не здійснив зворотне вивезення зазначеного транспортного засобу відповідно до вимог ст. 95 Митного кодексу України, інспектором ВМО митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС складено протокол від 25 листопада 2015 року №2886/20909/15 про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.

Копію протоколу у справі по порушення митних правил направлено ОСОБА_5 та повідомлено про розгляд справи.

Також, відповідно до протоколу, позивач неодноразово викликався до Львівської митниці Державної фіскальної служби України для надання пояснень щодо невивезення ним вищезгаданого транспортного засобу та участі у складанні протоколу про порушення митних правил, що підтверджується листами №13-70-26/М/29-7280 від 29 липня 2015 року,

№13-70-26/М/29-8261 від 14 серпня 2015 року, №13-70-26/М/29-13397 від 28 жовтня 2015 року, однак позивач до митного органу не з'явився.

Постановою начальника Львівської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №2886/20909/15 від 11 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у порушенні митних правил, яке передбачено ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою №2886/20909/15 від 11 грудня 2015 року про накладення адміністративного стягнення, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача по винесенню оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення є протиправними та суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки відповідачем пропущено строки накладення адміністративного стягнення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вчинене позивачем адміністративне правопорушення є триваючим за своїм характером, а відтак - постанова про накладення адміністративного стягнення прийнята відповідачем правомірно в межах шестимісячного строку з дня виявлення такого правопорушення.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема. Для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщеїшя в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з частиною 1 статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на мшну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

При цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України

від 01 грудня 2003 року №22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Оскільки позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі транзиту

30 квітня 2015 року, то кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є

10 травня 2015 року, однак позивачем такий обов'язок виконаний не був.

Як встановлено судами, митним органом таке правопорушення виявлене 29 липня 2015 року, про що свідчить виклик ОСОБА_5 до митного органу для надання пояснень з приводу порушення ним митних правил, викладений у листі відповідача від 29 липня 2015 року №2886/20909/15.

При цьому, постанова про порушення митних правил винесена відповідачем

11 грудня 2015 року, тобто в межах піврічного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду апеляційної інстанції.

Постановлене у справі рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 як представника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Львівської митниці ДФС, третя особа: начальник Львівської митниці ДФС Прокіпчук Левко Ігорович, про скасування постанови у справі про порушення митних правил - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: