Справа № 709/1955/16-а
Суддя: Левченко В. В.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №709/1955/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Левченка В.В.,

за участі секретаря - Нікітенко В.Г.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Ярмоленко О.В., Курятник Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він з 04 серпня 1979 року по 01 листопада 2001 року працював в органах прокуратури Черкаської області на прокурорсько-слідчих посадах і був звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років на підставі ст.38 КЗпП.

З 02 листопада 2001 року він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області (далі - УПФУ в Чорнобаївському районі) та йому призначена пенсія за вислугою років відповідно до ст.50-1 "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми заробітної плати.

01 серпня 2016 року він звернувся до УПФУ в Чорнобаївському районі із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів прокурорсько-слідчим працівникам згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" з 01 січня 2016 року з розрахунку 90% від суми заробітної плати в розмірі, зазначеному в довідці прокуратури Черкаської області №18/170 від 25 липня 2016 року.

Листом №5/с-10 від 10 серпня 2016 року УПФУ в Чорнобаївському районі відмовило йому в перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що з 01 червня 2015 року згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру" та ін. втратили чинність.

Посилаючись на неправомірність дій відповідача позивач просить суд визнати неправомірними дії УПФУ в Чорнобаївському районі щодо відмови йому у перерахунку розміру його пенсії відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" та зобов'язати УПФУ в Чорнобаївському районі здійснити йому перерахунок пенсії починаючи з 01 січня 2016 року, згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Черкаської області №18/170 від 25 липня 2016 року про заробіток для перерахунку пенсії, у розмірі 90% від суми заробітної плати за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити на підставах, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача Ярмоленко О.В. та Курятник Л.І. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру" та ін. скасовуються. У зв'язку з цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищевказаними законами, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 з 04 серпня 1979 року по 01 листопада 2001 року працював в органах прокуратури Черкаської області на прокурорсько-слідчих посадах і був звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років на підставі ст.38 КЗпП (а.с.10-11).

З 02 листопада 2001 року він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області (далі - УПФУ в Чорнобаївському районі) та йому призначена пенсія за вислугою років відповідно до ст.50-1 "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми заробітної плати.

01 серпня 2016 року він звернувся до УПФУ в Чорнобаївському районі із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів прокурорсько-слідчим працівникам згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" з 01 січня 2016 року з розрахунку 90% від суми заробітної плати в розмірі, зазначеному в довідці прокуратури Черкаської області №18/170 від 25 липня 2016 року (а.с.13).

При цьому, позивачем було надано довідку про заробітну плату №18/170 від 25 липня 2016 року, яка видана прокуратурою Черкаської області (а.с.12).

Листом №5/с-10 від 10 серпня 2016 року УПФУ в Чорнобаївському районі відмовило йому в перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що з 01 червня 2015 року згідно з п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру" та ін. втратили чинність (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивача, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч.2 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

У відповідності до ч.13 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частина 17 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачає перерахунок пенсій для прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Так, станом на час призначення пенсії, порядок перерахунку пенсій визначався частинами 12, 17, 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", які передбачали наступний порядок: "Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії переховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею".

Отже положення законодавства України, в редакції, що діяло на час виникнення права на пенсію, так і на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, гарантувало право на одержання пенсії, виходячи з розміру одержуваних доходів на час звільнення.

Крім того, закріплені статтею 22 Конституції України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював позицію, згідно з якою Конституція України виділяє певні категорії громадян України, котрі потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року, № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових, економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13), які відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для всіх судів України.

Таким чином, посилання відповідача на внесені зміни до положень статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та відмова позивачу в перерахунку пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", є необґрунтованими, адже не підлягають застосуванню нові положення законодавства до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Більш того, таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд також вважає, що посилання відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII, згідно якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру", є неприйнятним, виходячи з того, що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а позовна вимога в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки прокуратури Черкаської області №18/170 від 25 липня 2016 року про заробіток для перерахунку пенсії, в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю з урахуванням раніше проведених виплат є обґрунтованою, та такою, що підлягає частковому задоволенню, а саме з 01 серпня 2016 року, а не з 01 січня 2016 року, враховуючи положення ч.4 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою 01 серпня 2016 року.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України,- якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому, витрати позивача на оплату судового збору в сумі 1102,40 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.94, 158-163 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розміру його пенсії відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01 серпня 2016 року, згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Черкаської області №18/170 від 25 липня 2016 року про заробіток для перерахунку пенсії, у розмірі 90% від суми заробітної плати за відповідною посадою, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, з проведенням коригування вказаних виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві гривні 40 копійок).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 26 вересня 2016 року.

Суддя Чорнобаївського

районного суду В.В.Левченко