Справа № 415/2962/16-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Нестеренко Н.В.
Суддя-доповідач - Жаботинська Світлана Володимирівна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року справа №415/2962/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Жаботинської С.В., Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 28 липня 2016 р. у справі № 415/2962/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання неправомірними дії, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати останнього здійснити, починаючи з 03.04.2009 року перерахунок пенсії та нарахувати позивачу пенсію у відповідності до вимог ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723 -XII «Про державну службу» зі змінами та доповненнями та ст. 66 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», які діяли на час призначення позивачу пенсії, в розмірі 85 відсотків від суми усіх складових заробітної плати позивача, що вказані у довідках № 35/12-09-05/20 та № 36/12-09-05/20 від 06 червня 2016 року про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи (період з 01 квітня 2007 року по 31 березня 2009 року) та здійснити відповідні виплати різниці з урахуванням фактично отриманих сум (а.с. 2-4).

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що з 03.04.2009 року отримує пенсію за віком як державний службовець в розмірі 85 відсотків від суми усіх складових заробітної плати у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, що діяла на той час, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року.

23.05.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії на тій підставі, що раніше визначений розмір пенсії не враховує усіх складових заробітної плати за період роботи з 01 квітня 2007 року по 31 березня 2009 року. Однак, листом від 31.05.2016 року № 101/Р-7 відповідача у перерахунку пенсії відмовив.

Вважає, що відповідач неправомірно відмовив їй у здійсненні перерахунку пенсії.

За таких обставин, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 28 липня 2016 р. позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною діяльність посадових осіб Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області щодо зниження розміру пенсії ОСОБА_2 починаючи з 03.04.2009 року по теперішній час.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області здійснити починаючи з 03.04.2009 року перерахунок пенсії та нарахувати пенсію ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХХII "Про державну службу" зі змінами та доповненнями та ст. 66 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХII "Про пенсійне забезпечення" які діяли на час призначення ОСОБА_2 пенсії в розмірі 85% від суми усіх складових її заробітної плати, що вказані у довідках № 35/12-09-05/20 та 36/12-09-05/20 від 06.06.2016 року про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці (за період з 01 квітня 2007 року по 31 березня 2009 року) та здійснити відповідні виплати різниці з урахуванням фактично отриманих сум.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога, що була виплачена позивачеві згідно наданої довідки, входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, за змістом наведених норм статті 66 Закону № 1788-ХІІ, «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Тобто, матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та не включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що матеріальна допомога носить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати у розумінні ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу». Також, при перерахунку пенсії починаючи з 01.01.2015 року розмір пенсії складає 60 відсотків від заробітку. Крім того, позивачем порушено ст. ст. 99 та 100 КАС України.

12 вересня 2016 року до суду від відповідача надійшло доповнення до апеляційної скарги щодо стягнення витрат за сплату судового збору у розмірі 606, 32 грн. з позивача.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року позовні вимоги у справі № 415/2962/16-а з 03.04.2009 року по 16.12.2015 року залишені без розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України у місті Лисичанську Луганської області та отримує пенсію за віком, призначену їй відповідно до Закону України «Про державну службу» з 03.04.2009 року при загальному стажі роботи 37 років, 05 місяців, 09 днів та стажі роботи на державній службі 15 років, 01 місяців, 27 днів.

23.05.2016 року позивач звернулась до Управління Пенсійного Фонду України у місті Лисичанську Луганської області з заявою про перерахунок призначеної їй пенсії з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної плати ( а.с. 5).

Згідно з відповіддю Управління Пенсійного Фонду України у місті Лисичанську Луганської області № 101/Р-7 від 31.05.2016 року, відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що згідно із Постановою КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» при розрахунку пенсій інші виплати постановою не передбачені.

Для обчислення позивачу пенсії відповідачем було враховано посадовий оклад - 1066,00 грн., надбавка за ранг (РПС 3) - 110,00 грн., надбавка за вислугу років - 294,00 грн., надбавка за високі досягнення у праці - 807,91 грн., премія - 660,60 грн., всього 2938,51 грн. Загальний процент розрахунку пенсії: 85 %. Основний розмір пенсії від середнього заробітку - 2497,73 грн. ( а.с. 6).

Згідно з довідками № 36/12-09-05/20 та № 35/12-09-05/20 від 06.06.2016 року наданою Державною фіскальною службою України, позивач дійсно працювала в Державній податковій інспекції у м. Лисичанську на посаді головного державного податкового інспектора і інші виплати за період з 01 квітня 2007 року по 31 березня 2009 року становили 5591, 29 грн.: індексація заробітної плати у сумі - 225,79 грн. та матеріальна допомога на оздоровлення - 5365,50 грн., за вересень 2007 р. - 2155,78 грн. за листопад 2008 р. - 3209,72 грн. ( а.с. 7).

На всі виплати нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ( а.с. 8).

При вирішенні спору колегія суддів виходить з правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка відповідно до статті 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про необхідність врахування при перерахунку пенсії позивачу сум всіх виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", в редакції чинній на час звернення за призначенням пенсії за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Таким чином, позивач має право отримувати пенсію в розмірі 85 % від розрахованої заробітної плати, оскільки на час призначення їй пенсії, під час якого були порушені права позивача, пенсія була призначена саме у такому відсотковому відношенні відповідно до діючої на той час редакції ст. 37 Закону України № 3723.

Колегія суддів зазначає, що в 2016 році позивачка звернулась до відповідача не за новим призначенням пенсії в розумінні ст. 37-1 Закону України № 3723, а за відновленням своїх прав, порушених при призначені їй пенсії, під час якого враховані не всі складові заробітної плати.

Колегія суддів також зазначає, що у задоволенні позовних вимог за період з 17.12.2015 року по 22.05.2016 року необхідно відмовити, оскільки позивач звернулась до відповідача з новою довідкою про складові заробітної плати лише 23.05.2016 року, тобто до вказаної дати у відповідача не було підстав для проведення такого перерахунку та включення вказаних складових до заробітної плати, що використовується для обчислення пенсії.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 45 Закону України 1058, у разі виникнення права на підвищення пенсії перерахунок призначеної пенсії, здійснюється з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано після 15 числа.

Оскільки заява подана позивачем 23 травня 2016 року, право на перерахунок пенсії позивач має з 1 червня 2016 року.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо вимог апелянта стосовно стягнення з позивача витрат щодо сплати судового збору у розмірі 606, 32 грн., колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Таким чином, вимоги щодо стягнення суми судових витрат у розмірі 606, 32 грн. з позивача на користь відповідача задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 99, 100, 197, 202-203, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області - задовольнити частково.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 28 липня 2016 р. у справі № 415/2962/16-а - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання неправомірними дії, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області щодо заниження розміру пенсії ОСОБА_2 починаючи з 01.06.2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в місті Лисичанську Луганської області здійснити ОСОБА_2, як державному службовцю перерахунок пенсії та нарахувати пенсію у відповідності до вимог ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723 -XII «Про державну службу» зі змінами та доповненнями та ст. 66 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», які діяли на час призначення позивачу пенсії, в розмірі 85 відсотків від суми усіх складових заробітної плати позивача, що вказані у довідках № 35/12-09-05/20 та № 36/12-09-05/20 від 06 червня 2016 року про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи (період з 01 квітня 2007 року по 31 березня 2009 року) з 1 червня 2016 року та здійснити відповідні виплати різниці з урахуванням фактично отриманих сум.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя С.В. Жаботинська

Судді І.А. Васильєва

Е.Г. Казначеєв