Справа № 808/2478/16
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року ( 15 год. 13 хв.)Справа № 808/2478/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сірик К.Л.,

представника позивача: Литвиненка Я.А.,

представника відповідача: Лактіонової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зевс"

до: Запорізької митниці ДФС

про: визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації

ВСТАНОВИВ:

17.08.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Зевс» (далі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000060/2 від 18.05.2016 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00223 від 18.05.2016.

Ухвалою суду від 18.08.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/2478/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 30.08.2016.

Ухвалою суду від 30.08.2016 провадження у справі зупинене за клопотанням представника відповідача до 14.09.2016.

14.09.2016 провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні 14.09.2016 оголошувалась перерва до 19.09.2016.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 19.09.2016 на підставі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. У судовому засіданні зазначив, що документи, які були подані до митного органу, в обґрунтування заявленої у декларації митної вартості товару, не містили жодних розбіжностей чи ознак підробки, мали необхідні дані, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та інформацію щодо його ціни, вимоги відповідача про необхідність подання додаткових документів не містили посилання на обставини (та докази їх наявності), що не дозволяли відповідачу у належний спосіб перевірити правильність розрахунку (числового значення складових) митної вартості товару та відомості щодо його ціни на підставі наданих документів. З цих підстав просить визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000060/2 від 18.05.2016 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00223 від 18.05.2016.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у наданих запереченнях. Зазначає, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару, митний орган прийшов до висновку, що документи, надані до митного контролю та митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. Тому, відповідно до вимог митного законодавства, декларанту було направлено електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Під час аналізу додатково наданих документів, контролюючим органом встановлено, що декларантом не було подано в повному обсязі документи на підтвердження митної вартості. У зв'язку із цим, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000060/2 від 18.05.2016 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00223 від 18.05.2016 винесені митним органом відповідно та у межах чинного законодавства. З урахуванням викладеного вважає дії Запорізької митниці правомірними, а пред'явлений позов безпідставним. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зевс» та SINORIENT TYRE CO.,LTD (Китай) укладено контракт (угоду) №01SINOR-ZS2015 від 10.08.2015. Відповідно до укладеного контракту та проформи-інвойса SZE160118 від 18.01.2016, комерційного інвойсу до контракту №SAK2016051 від 23.03.2016, SINORIENT TYRE CO.,LTD взяло на себе зобов'язання продати, а ТОВ «Зевс» прийняти та оплатити товар у відповідності з умовами зазначеними в контракті та додатках до нього. Порядок оплати - 100% передоплата товару (а.с.31-38).

На підставі умов контракту SINORIENT TYRE CO.,LTD на адресу ТОВ «Зевс» було поставлено продукцію - шини пневматичні, країна виробництва - Китай, виробник: SINORIENT TYRE CO.,LTD , на суму 39 851,84 долари США.

Позивачем була проведена 100% передоплата товару: згідно платіжного доручення в іноземній валюті від 26.02.2016 сплачено на рахунок SINORIENT TYRE CO.,LTD 12 246,55 USD, що склало на день платежу еквівалент 333 701,86 грн.; згідно платіжного доручення в іноземній валюті від 13.04.2016 сплачено на рахунок SINORIENT TYRE CO.,LTD 27 605,29 USD, що склало на день платежу еквівалент 705 402,03 грн. (а.с.23-24).

Згідно довідки від 06.05.2016 виданої ТОВ «ОЛЕНІЧ ГРУП» витрати по доставці вантажу - морське перевезення одного сорокафутового контейнеру №ZCSU8722118 по маршруту порт Циндао, Китай, - кордон України, порт Одеса склало 17 916,86 грн (а.с.50).

Для здійснення митного оформлення товару ТОВ «Зевс» по електронній системі "MD Office™. MDDeclaration" до М/п "Запоріжжя - центральний" Запорізької митниці було подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2016/008633, відповідно якої була заявлена фактурна вартість товарів у розмірі 1305373,84 грн (а.с.29-30).

Визначення митної вартості товару було здійснено ТОВ «Зевс» за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції"). Заявлена позивачем митна вартість згідно ст. 58 Митного кодексу України включила вартість товару згідно Контракту та інвойсу 39851,84 доларів США та транспортні витрати 17 916, 86 грн.

Разом з митною декларацією позивачем було подано пакет необхідних документів відповідно до ч. 2 ст.153 Митного кодексу України.

13.05.2016 декларанту надійшло повідомлення про наявність розбіжностей в документах, які надано до митного оформлення товару, а саме: п. 4.3. контракту №01SINOR-ZS2015 від 10.08.2015 та додатку №5 від 04.04.2016 передбачена 30% передплата за товар при розміщенні заказу та 70% після одержання копії коносаменту. До митного оформлення платіжне доручення не надано; в інвойсі №SAK2016051 від 23.03.2016 поданому до митного оформлення відсутнє будь-яке посилання на контракт та додатки до нього (а.с.15).

Враховуючи розбіжності, відповідно до вимог митного законодавства, посадовою особою митного органу було затребувано додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення.

На вимогу митного органу 13.05.2016 позивачем на усунення зазначених розбіжностей було надано наступні документи: інвойс №SAK2016051 від 23.03.2016 з посиланням на контракт, додаток (а.с.20-21); прайс-лист виробника від 11.01.2016 (а.с.22); виписка з банку №12 від 26.02.2016 - 30% передоплата; виписка з банку №14 від 13.04.2016 - 70% оплата (а.с.23-24); проформа-інвойс SZE160118 від 18.01.2016 (а.с.19); лист виробника б/н від 11.05.2016 (а.с.25-26); експортна декларація 00245364 від 23.03.2016 (а.с.48); висновок ЗТПП від 17.05.2016 №ОИ-395 (а.с.46), лист б/н від 17.05.2016 щодо інвойса (а.с.27-28).

Під час аналізу додатково наданих документів митним органом встановлено, що документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: згідно загальносвітової практики прайс-лист має бути адресований загальному невизначеному колу осіб, а прайс-лист від 11.01.2016 адресовано ТОВ «Зевс»; згідно п. 5.4. контракту термін поставки повинен зазначатися у додатках до нього, проте у додатках така інформація відсутня; в коносаменті від 25.03.2016 та експортній декларації від 23.03.2016 зазначено судно Z1M UKRAINE, проте у митній декларації поданій до митного оформлення зазначено судно ZIM SAO PAOLO; лист виробника (постачальника) від 17.05.2016 не містить жодної інформації ціни заявленого товару; у висновку ЗТПП від 17.05.2016 ОИ-395 цінова інформація постачальників подібної продукції вказана без зазначення умов поставки (а.с.17).

18.05.2016 у зв'язку із наявною інформацією щодо митної вартості аналогічного (подібного) товару на рівні іншої ціни, неможливості остаточно упевнитись в достовірності визначеної митної вартості товарів, митним органом прийнято рішення №112050000/2016/000060/2 про коригування митної вартості товару за резервним методом (а.с.12-13) та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00223 (а.с.14-15).

14.06.2016 позивачем надано заяву-роз'яснення вих.№136 від 13.06.2016 разом з якою надано додаткові документи на підтвердження вартості товару: додаткова угода №5 від 04.04.2016 з посиланням на п. 5.4. (термін поставки), лист від 17.05.2016 з інформацією щодо ціни товару; висновки Торгово-промислової палати №ОИІ-395 від 17.05.2016 щодо ціни на товар; загальний коносамент UAOSS235 від 26.04.2016 щодо прибуття контейнера з товаром у порт Одеса; коносамент №SZSCN 1603029 від 25.03.2016 від відправника при відвантажені до порту перевантаження; фінансова довідка б/н від 06.05.2016 з зазначенням назви судна на якому прибув контейнер у порт призначення, м. Одеса (а.с.39).

Листом №1021/11/08-70-66 від 21.06.2016 Запорізькою митницею ДФС надано відповідь позивачу із зазначеного питання про відсутність підстав для скасування рішення від 18.05.2016 №112050000/2016/000060/2 (а.с.51-52).

Не погодившись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням відповідача суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012.

Відповідно до ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (ст. 257 Митного кодексу України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з ч.2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4,5 ст. 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень ч.10 цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно зі ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5,6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу ч.1,2 ст.53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим п. 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу.

Зокрема, ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно з ч. 4,5 ст. 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз положень ч. 3 ст.53, ч. 1,2,5 ст.54, ст.58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Судом встановлено та не заперечується представником Запорізької митниці, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару №112050000/2016/008633 був поданий пакет документів, передбачений ч.2 ст. 53 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 53 Митного кодексу України право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв'язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, Запорізькою митницею встановлено, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачем, поданими додатковими документами на вимогу митного органу, а саме: інвойс №SAK2016051 від 23.03.2016 з посиланням на контракт, додаток (а.с.20-21); прайс-лист виробника від 11.01.2016 (а.с.22); виписка з банку №12 від 26.02.2016 - 30% передоплата; виписка з банку №14 від 13.04.2016 - 70% оплата (а.с.23-24); проформа-інвойс SZE160118 від 18.01.2016 (а.с.19); лист виробника б/н від 11.05.2016 (а.с.25-26), експортна декларація 00245364 від 23.03.2016 (а.с.48); висновок ЗТПП від 17.05.2016 №ОИ-395 (а.с.46), лист б/н від 17.05.2016 щодо інвойса (а.с.27-28), позивачем було усунені розбіжності щодо відсутності платіжних доручень до митного оформлення та відсутність посилань в інвойсі, поданому до митного оформлення, на контракт та додатки до нього.

Проте причиною винесення рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом стали виявлені розбіжності у додатково наданих позивачем документах.

Суд зазначає, що наявні зауваження до додатково поданих документів не стосуються визначення самої митної вартості. Крім того, всі інші основні (обов'язкові) та додаткові документи надані позивачем підтверджують заявлену митну вартість товару.

Суд погоджується із твердженням позивача про те, що до митного оформлення надавались документи, які підтвердили числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товарів, а тому у відповідача не було підстав витребувати додаткові документи, хоча вони й були надані.

Таким чином, подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам ч.2 ст.58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, викладеним в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що декларант відмовився від надання додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості, оскільки всі необхідні документи для її визначення вже були надані позивачем при митному оформленні. А щодо виявлених розбіжностей, то вони не стосуються числових значень та не перешкоджають митному органу встановити заявлену митну вартість імпортованого товару, а деякі встановлені розбіжності взагалі виявлені не в обов'язкових для подання документах, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність зроблених митницею висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом - за ціною контракту.

Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Зазначений висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2012 року (реєстраційний №26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Згідно ч.6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування, що встановлено ч. 1, 2 ст.55 Митного кодексу України.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що митну вартість товарів визначено за резервним методом на підставі наявної у митного органу інформації, згідно ВМД №500060006/2016/005850 від 15.04.2016, МД №125130005/2016/543361 від 01.04.2016.

Частина 2 ст. 64 Митного кодексу України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті (при застосуванні резервного методу), повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до ч. 1 ст.33 Митного кодексу України інформаційні ресурси митних органів складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Їх використання для здійснення митного контролю обумовлене Митного кодексу України.

Проте, за загальним правилом формально інший рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості Запорізькою митницею у графі 33 спірного рішення зазначено номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, проте не надано пояснень щодо зроблених коригувань та обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства. При митному оформленні товару позивачем до митного органу надані всі необхідні документи для визначення митної вартості товару, у зв'язку з чим рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000060/2 від 18.05.2016 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00223 від 18.05.2016 - прийняті необґрунтовано, всупереч вимог діючого законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Зевс" до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000060/2 від 18.05.2016 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00223 від 18.05.2016, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000060/2 від 18.05.2016 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00223 від 18.05.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС (69015, м.Запоріжжя, вул. Сергія Синенка,12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зевс" (69083, м. Запоріжжя, вул. Східна, буд. 9, ) судовий збір у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий