Справа № 826/898/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Справа № 826/898/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

за участю секретаря: Нагорної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії та клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича про закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича (далі - відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про:

- визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу від 04.07.2014 р. № 43834, укладеного між позивачем і ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ»;

- зобов'язання Уповноваженої особи подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2016 року зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій були скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2016 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправним і скасовано рішення Уповноваженої особи, оформлене наказом від 18.11.2014 р. № 6, в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 04.07.2014 р. № 43834, укладеного між позивачем і ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», та зобов'язано Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач - Уповноважена особа подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Крім того, до початку апеляційного розгляду даної справи Уповноважена особа подала клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивовано тим, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

У судове засідання сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги та зазначене клопотання, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04.07.2014 р. між позивачем і ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Вигідний альянс» № 43834, відповідно до умов якого банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 194000,00 грн. у тимчасове строкове користування на строк до 04.10.2014 р. та зобов'язується сплачувати проценти за його користування у розмірі 20,00 % річних.

На підставі умов зазначеного договору позивачу було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № 0006.838.

04.07.2014 р. позивач вніс на вказаний вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в розмірі 194000,00 грн., що підтверджується банківською квитанцією від 04.07.2014 р. № TR.58132.583.436.

14.08.2014 р. Правлінням НБУ було прийнято постанову № 491 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 р. № 69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ».

Постановою Правління Національного банку України від 10.11.2014 р. № 717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.11.2014 р. № 119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» було відкликано банківську ліцензію ПАТ «Комерційний банк «Український Фінансовий світ» та розпочато процедуру ліквідації Банку.

Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» строком на 1 рік, тобто з 13.11.2014 р. по 12.11.2015 р. призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - Гончарова Сергія Івановича.

18.11.2014 р. за результатами засідання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складено протокол № 237/14, відповідно до п. 2 якого вирішено погодити рішення Уповноваженої особи Фонду па тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова С.І. про тимчасово обмеження (заблокування) виплати по деяким записам у базі даних про вкладників ПАТ «КБ «УФС», що були внесені у період з 01.07.2014 р. по 16.07.2014 р. з метою недопущення можливого протиправного відшкодування виплат по зазначеним записам за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та рекомендовано Уповноваженій особі Фонду звернутися до правоохоронних органів із заявою про виявлені факти збільшення загальної гарантованої суми, що відбулося в період з 01.07.2014 р. по 16.07.2014 р.

Уповноваженою особою Фонду видано наказ від 18.11.2014 р. № 6 «Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів», яким визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори) згідно відповідного переліку, до якого, зокрема включено й вищезазначений договір банківського вкладу позивача.

Листом від 11.12.2014 р. № 001/752 «Про визнання правочинів нікчемними» Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український Фінансовий світ» Гончаров С.І. повідомив позивача про те, що правочини, у тому числі договір банківського вкладу від 04.07.2014 р. № 43834, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 Цивільного кодексу України.

Позивач, вважаючи, що його протиправно не було включено до Переліку вкладників, звернувся до суду з даним позовом.

Судова колегія встановила, що такий спір був розглянутий судом першої інстанції в порядку адміністративного судочинства і задоволений частково з тих підстав, що Уповноваженою особою не доведено наявності підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу, укладеного між позивачем і Банком.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно визначено юрисдикційну приналежність даної справи, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), Законами України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 р. № 2121-III (далі - Закон № 2121-ІІІ), «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 р. № 2343-XII (далі - закон № 2343-ХІІ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1, 3 ст. 2 Закону № 2343-ХІІ закріплено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Згідно зі ст. 1 Закону № 2121-III цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Пунктом 6 статті 2 Закону № 4452-VI передбачено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до п.п. 2, 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

У ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, із системного аналізу викладених правових норм вбачається, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів і такі спори підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 червня 2016 року у справі № 826/20410/14, висновки якого, у відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, мають враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У свою чергу, відсутність правових підстав для розгляду справи судом адміністративної юрисдикції обумовлює необхідність закриття провадження у справі.

Виходячи з цього, колегія суддів встановила, що спір, який є предметом судового розгляду у цій справі, виник між сторонами на стадії ліквідації (банкрутства) ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» з приводу не включення позивача до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів по вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а отже, такий спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства і належить до юрисдикції господарських судів.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що підставою для відмови позивачу у включенні його до вказаного переліку вкладників стало виявлення відповідачем ознак нікчемності правочину, укладеного між ним і ПАТ «КБ «Український фінансовий світ».

Разом з тим, абзацом 2 частини 2 статті 215 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених ЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Однак, й такий спір не підлягає вирішенню судами адміністративної юрисдикції, що у сукупності з вищенаведеним також вказує на відсутність правових підстав для розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 12 жовтня 1978 року по справі «Zand v.Austria» Суд зазначив, що не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

З огляду на це, судова колегія вважає, що судом першої інстанції при розгляді даної справи за правилами КАС України було порушено вищенаведені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і обумовлює необхідність закриття провадження за п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що клопотання Уповноваженої особи про закриття провадження у справі підлягає задоволенню, апеляційна скарга - задоволенню частково, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2016 року - скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 41, 157, 159, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича про закриття провадження у справі - задовольнити.

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2016 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Оберемка Романа Анатолійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 23.09.2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.