Справа № 461/3184/16-а
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 р. Справа № 876/4435/16

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М.,Улицького В. З.

за участю секретаря Богдан А. О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сичов Ю. В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 3 червня 2016 року по справі № 461/3184/16-а за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11 травня 2016 року звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову №1517/20917/16 в справі про порушення митних правил від 29 квітня 2016 року. Зобов'язати відповідача повернути позивачу, тимчасово вилучені для забезпечення сплати штрафу кошти у розмірі 17000 грн, шляхом пред'явлення подання про перерахування коштів до відповідного органу, що здійснює бюджетне обслуговування бюджетних коштів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що працівники митниці не повністю дослідили всі обставини справи, та обставини, що пом'якшують його відповідальність. Умислу на вчинення правопорушення не мав, оскільки постійно проживає у Федеративні Республіці Німеччина. Тривалий час знаходився на лікуванні. Окрім цього, 20 квітня 2016 року автомобіль було викрадено. Позивач вважає, що до строків транзитного перевезення не може бути включений період дії обставин непереборної сили, чим є факт перебування самого позивача на лікуванні та факт викрадення автомобіля.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 3 червня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задоволити повністю.

У апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що причиною невивезення автомобіля з України у визначений МК строк є його хвороба, яка підтверджена довідкою від лікаря з вказанням діагнозу і знаходження на лікуванні з 2 жовтня 2015 року та подальше викрадення автомобіля невстановленою особою, що підтверджується витягом з ЄРДР №0004715 від 21 квітня 2016 року.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, просив апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що 19 квітня 2016 року позивач прямував у приватну поїздку до України з Республіки Польща через м/п „Грушів" Львівської митниці ДФС автомобілем марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації - Німеччина. У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про водія до ПІК «Інспектор-2006» та в ЄАІС було встановлено, що 4 квітня 2015 року він ввіз в Україну через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування, який зареєстрований на території ФРН. А саме - легковий автомобіль марки «VW Golf», реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN НОМЕР_2. Станом на 19 квітня 2016 року транспортний засіб позивачем не вивозився, у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений. Таким чином, позивач перевищив термін перебування під митним контролем більше ніж 10 діб.

29 квітня 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченком М.І. складено протокол про порушення митних правил № 1517/20917/16 в справі про порушення митних правил, згідно з якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 481 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 380 МК України громадянам - нерезидентам дозволено тимчасове ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування на строк до одного календарного року.

Частиною 5 статті 380 МК України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до частини 3 статті 481 Митного кодексу України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 57 частини 1 статті 4 Митного кодексу України під терміном «товар» розуміються будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що перемішується лініями електропередачі.

Відповідно до частини 1 статті 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Розділом VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31 травня 2012 року № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981, визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Так, відповідно до цього порядку документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно з пунктом 3 Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до пункту 5 Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. При цьому керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Пунктом 6 Порядку визначено, що у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

При цьому разом із заявою подаються: документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку; примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд; письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.

Рішення про припинення (завершення) митного режиму приймається лише щодо транспортних засобів або товарів (їх частини), які внаслідок факту аварії чи дії обставин непереборної сили були знищені, повністю та безповоротно пошкоджені, втрачені або зіпсовані.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів факту наявності непереборної сили. Медична довідка про те, що позивач хворів є неналежним доказом. У вказаній довідці зазначено лише період з якого позивач перебував на амбулаторному лікуванні без зазначення дати завершення лікування. На перекладі довідки є штамп перекладача, але відсутні будь які печатки лікаря чи лікувальної установи. На самій довідці (німецькою мовою) також відсутні ці реквізити. Зазначення в довідці того, що позивач «останніми місяцями не в змозі був їздити на машині на довгі дистанції та не міг водити машину впродовж тривалого часу» не беруться судом до уваги. Проте, існує можливість вивезення автомобіля без перебування позивача за кермом. Це могло бути здійснене іншими водіями, чи за допомогою спеціальних технічних засобів.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає за необхідне зазначити, що сам факт перебування позивача на лікуванні не звільняє його від обов'язку повідомити митний орган про неможливість вивезення транспортного засобу у передбачений законом строк.

Крім того колегія суддів прийшла до висновку, що факт викрадення автомобіля, що підтвержується витягом з ЄРДР за №0004715, не впливає на наявність порушення в діях позивача, оскільки апелянт виявив крадіжку транспортного засобу 20 квітня 2016 року, а термін вивезення автомобіля за межі митної території України закінчився ще 4 квітня 2016 року.

Щодо посилання позивача на недотримання відповідачем вимог статті 22 КУпАП, та неврахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час складання протоколу позивачем жодних доказів, які б підтверджували наявність пом'якшуючих обставин не надав, а штраф постановлено в межах санкції статті.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 3 червня 2016 року по справі № 461/3184/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.

Повний текст ухвали складено 23 вересня 2016 року