Справа № 819/826/16
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/826/16

21 липня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Косюк О.П.

за участю:

представника позивача Брик В.Г.

представника вілддповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за поданням Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про підтвердження обгрунтованості умовного адміністративного арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулась Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - Тернопільська ОДПІ, Позивач) з поданням до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, Відповідач) про підтвердження обгрунтованості умовного адміністративного арешту майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області здійснено виїзд за місцем здійснення господарської діяльності підприємця ОСОБА_3, з метою приступити до проведення документальної перевірки. Проте посадових осіб Тернопільської ОДПІ не допущено до проведення документальної планової перевірки. Відтак, 19 липня 2016 року Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна фізичної особи підприємця ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник Тернопільської ОДПІ позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні подання Тернопільської ОДПІ про підтвердження обгрунтованості умовного адміністративного арешту майна суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про підтвердження обгрунтованості умовного адміністративного арешту майна.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив наступне

08 липня 2016 року Тернопільською ОДПІ повідомлено фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 про проведення документальної планової перевірки, про що представники платника податку ОСОБА_4 та ОСОБА_2 отримали відповідне письмове повідомлення за №000765 із зазначенням дати початку проведення перевірки - з 18 липня 2016р. та копію наказу від 7.07.2016р. №863 Про проведення документальної планової виїзної перевірки.

Посадовими особами Тернопільської об'єднаної держаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, а саме: головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_5 та старшим державним ревізором-інспектором відділу погашення боргу ОСОБА_6, на виконання вимог наказу Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від 07.07.2016р. №863 та на підставі направлень на перевірку від 15.07.2016р., №017507 та №017508 здійснено виїзд за місцем здійснення господарської діяльності підприємця ОСОБА_3 по вулиці Текстильна. 30, в місті Тернопіль з метою приступити до проведення документальної перевірки.

Після ознайомлення представника підприємця ОСОБА_4, із направленнями на перевірку посадовим особам Тернопільської ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області було відмовлено у допуску до проведення документальної планової перевірки, про що було складено Акт відмови у допуску до перевірки від 18.07.2016 року.

У зв'язку з цим 19 липня 2016 року о 14 год. 20 хв. на підставі звернення начальника відділу контрольно-перевірочної роботи ОСОБА_7 від 18.07.2016 року заступником начальника Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна фізичної особи підприємця ОСОБА_3.

У відповідності до пункту 75.1 ст. 75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якої о проводиться така перевірка (пп.. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПКУ).

У відповідності до п. 77.1 ст. 77 ПКУ документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Відповідно до абз. 3 п. 77.2 ст. 77 ПКУ порядок формування та затвердження плану-графіка перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодекс) України встановлено, що про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до підпункту 16.1.9. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платники податку зобов'язані не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого орган) до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови (п. 81.2 ст. 82 ІІКУ).

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Однією із обставин, що дає право контролюючому органу для застосування арешту майна є та коли платник податків відмовляється від проведення документальної або стичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу ( пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПКУ).

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії. зазначені у пункті 94.5 цієї статті (п. 94.3 ст. 94 ПКУ)

Як зазначено у пункті 94.5 статті 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (п.94.10 ст. 94 ГІКУ).

Як встановлено частиною 1 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною 3 статті 183-3 КАС України встановлено, що Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Враховуючи, що платник податків, відмовився від допуску працівників відповідача до проведення планової виїзної документальної перевірки, доказів оскарження дій чи рішень позивача що стосуються заначеної перевірки на момент розгляду адміністративної справи до суду не надав, відтак, рішення відповідача від 19.07.2016 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків є обгрунтованим.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, подання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-162, 183-3 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Подання Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області задовольнити.

2. Підтвердити обгрунтованість умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), застосованого на підставі рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області від 19.07.2016 року

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.