Справа № 815/4908/16
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4908/16
УХВАЛА

26 вересня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ФІНРОСТБАНК, Публічного акціонерного товариства ФІНРОСТБАНК про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2016 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ФІНРОСТБАНК, Публічного акціонерного товариства ФІНРОСТБАНК, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ФІНРОСТБАНК та рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі Виконавчої дирекції Фонду, оформлене протоколом засідання Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 175/14 від 14.08.2014 року в частині тимчасового блокування грошових коштів за рахунком фізичної особи вкладника ПАТ «ФІНРОСТБАНК» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1);

- зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в особі Виконавчої дирекції Фонду та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ФІНРОСТБАНК ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1Ю (РНОКПП НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ ФІНРОСТБАНК за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) гарантовану суму відшкодування за вкладом в в ПАТ ФІНРОСТБАНК в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з матеріалів позову, відповідно до постанови Правління НБУ від 16.10.2014 року № 660 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ ФІНРОСТБАНК виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.10.2014 року № 113 "Про початок процедури ліквідації ПАТ ФІНРОСТБАНК та делегування повноважень ліквідатора банку".

Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом встановлено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 2 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України Про банки та банківську діяльність передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

В пункті 6 ст. 2 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процессуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Такого висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у постанові від 16 лютого 2016 року по справі № 826/2043/15 (в ЄДРСР № 56755298).

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 15 червня 2016 року по справі № 826/20410/14 (в ЄДРСР № 58986596), по якій позивачем - фізичною особою було заявлено аналогічні вимоги до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк Український фінансовий світ.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд враховує викладені вище висновки Верховного Суду України по справі 826/2043/15 та по справі № 826/20410/14, а тому вважає, що спір позивача з Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ФІНРОСТБАНК не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, суд звертає увагу, що інформація щодо переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду передається саме Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку.

Отже, питання про захист свого права у разі його порушення банком, який перебуває на стадії ліквідації, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно правил підсудності, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Крім того, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.1 ст.17 КАС України).

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3).

Частиною 3 ст.50 КАС України передбачено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, АТ ФІНРОСТБАНК, яке не є суб'єктом владних повноважень, не може виступати відповідачем в адміністративній справі за позовом фізичної особи.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ФІНРОСТБАНК, Публічного акціонерного товариства ФІНРОСТБАНК в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ФІНРОСТБАНК, зобовязання вчинити певні дії, належить відмовити.

Щодо вимог позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Виконавчої дирекції Фонду, оформлене протоколом засідання Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 175/14 від 14.08.2014 року в частині тимчасового блокування грошових коштів та зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити певні дії, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обовязкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов'язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обовязків.

З матеріалів позову вбачається, що оскаржуване рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 175/14 було прийнято 14.08.2014 року, проте позивач не наводить жодної обставини та не просить суд визнати поважною причину пропуску звернення до суду з даною вимогою.

При цьому, як зазначає позивач у своєму позові, на його неодноразові звернення щодо відшкодування гарантованої суми вкладу відповідей він не отримав, проте не зазначає, яким чином і коли він отримав виписку з протоколу засідання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.08.2014 року № 175/14, яка додана до позовної заяви.

Отже строк звернення до адміністративного суду за захистом прав та інтересів з вищевказаними вимогами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочався 15.08.2014 року та закінчився 16.02.2015 року, проте позивач звернувся до суду з даним позовом лише 23.09.2016 року, тобто поза межами шестимісячного строку, встановленого ст. 99 КАС України.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч.2 ст.100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними за змістом даної статті визнаються обставини, які є обєктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення з позовом до суду.

Інститут строку звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обовязків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

З матеріалів позову суд не вбачає поважних причин пропуску строку зверення до суду, і позивач таких причин не наводить.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин.

За викладених обставин, позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог визнання протиправним та скасування рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Виконавчої дирекції Фонду, оформлене протоколом засідання Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 175/14 від 14.08.2014 року в частині тимчасового блокування грошових коштів за рахунком фізичної особи вкладника ПАТ «ФІНРОСТБАНК» ОСОБА_1 та зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчинити певні дії - підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч.3 ст.99, ст..100, п.1 ч.1 ст.109, ст.165 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ФІНРОСТБАНК, Публічного акціонерного товариства ФІНРОСТБАНК про визнання протиправними та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ФІНРОСТБАНК, зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Виконавчої дирекції Фонду, оформлене протоколом засідання Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 175/14 від 14.08.2014 року в частині тимчасового блокування грошових коштів за рахунком фізичної особи вкладника ПАТ «ФІНРОСТБАНК» ОСОБА_1 та зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Виконавчої дирекції Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1Ю (РНОКПП НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ ФІНРОСТБАНК за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) гарантовану суму відшкодування за вкладом в в ПАТ ФІНРОСТБАНК в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами залишити без розгляду.

Надіслати позивачу копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Андрухів