Справа № 820/3039/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

19 вересня 2016 р. №820/3039/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство "Харківський машинобудівний завод "ФЕД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому просить суд: скасувати податкові повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 24.05.2016 № 000016410, №, № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту CДПІ ОВП у м. Харкові МГУ ДФС, на підставі якого винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки судження податкового органу про порушення вимог податкового законодавства обумовлені тим, що позивачем включено до податкового кредиту з ПДВ суми за договірними відносинами з контрагентом ТОВ "Укртехснаб", правочини з яким контролюючий орган вважає не спрямованим на реальне здійснення правових наслідків, а також з огляду на податкову інформацію іншої контролюючого органу про можливе порушення законодавства контрагентом позивача. Позиція відповідача спростовується наявністю первинної документації щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ "Укртехснаб".

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - ОСОБА_2 до суду надійшла письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на викладену податкову інформацію в довідках контролюючих органів про зустрічні звірки контрагента позивача від 01.04.2016 №2/04-10-14-00/31217091, від 22.04.2016 №4/14-00-31217091. З огляду на викладене, представник відповідача вказала про неможливість встановлення фактів реального постачання, переміщення товару між позивачем та його контрагентом.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Представники відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Державне підприємство "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (далі ДП "ХМЗ "ФЕД") зареєстровано як юридична особа Виконавчим комітетом Харківської міської ради 27.12.1991 (т.1 а.с. 7-8), перебуває на обліку в СДПІ ОВП у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС з 01.09.2000 (т.1 а.с. 22), є платником податку на додану вартість (т.1 а.с.21).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, видами діяльності ДП "ХМЗ "ФЕД" є виробництво повітряних і літальних апаратів, супутнього устаткування (т.1 а.с.9-20).

Судом встановлено, що СДПІ ОВП у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС проведена документальна позапланова виїзна перевірка ДП "ХМЗ "ФЕД" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за січень 2015 року, березень 2015 року, травень 2015 року липень 2015 року, вересень 2015 грудень 2015 року та податку на прибуток за 2015 рік по взаємовідносинах з ТОВ "Укртехснаб" ().

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки складений акт від 05.05.2016 №4/28-09-41-17/14310052 (т.1 а.с.26-64), яким встановлено порушення вимог п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, чим занижено обєкт оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на суму 1010477 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 2015 рік на суму 181886 грн.; п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.п.201.1 ст. 201 ПК, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 256465 грн., у т.ч.: за січень 2015 року у сумі 3874 грн., за березень 2015 року у сумі 43404 грн., за травень 2015 року у сумі 5816 грн., за червень 2015 року у сумі 19482 грн., за липень 2015 року у сумі 39857 грн., за вересень 2015 року у сумі 3684 грн., за жовтень 2015 року у сумі 49406 грн., за листопад 2015 року у сумі 31908 грн., за грудень 2015 року у сумі 59232 грн., і як наслідок заниження суми ПДВ, яка підлягає оплаті до бюджету у розмірі 15389 грн., чим порушено п. 201 ст. 200 ПК України, у т.ч.: за січень 2015 року у сумі 3874 грн., за березень 2015 року у сумі 43404 грн., за травень 2015 року у сумі 5816 грн., за червень 2015 року у сумі 19482 грн., за липень 2015 року у сумі 39857 грн., за вересень 2015 року у сумі 3684 грн., за жовтень 2015 року у сумі 49406 грн., за листопад 2015 року у сумі 31908 грн., і як наслідок завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 102636 грн., чим порушено п. 200.4 ст. 200 ПК України, у т.ч. за період березень 2015 року у сумі 43406 грн., за грудень 2015 року у сумі 59232 грн.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, СДПІ ОВП у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 24.05.2016 №, яким збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 153829 грн., в т.ч. за основним платежем 153829 грн. та штрафними санкціями 38457,25 грн. (т.1 а. с.23).;

- від 24.05.2016 №, яким зменшено розмір відємного значення суми ПДВ у розмірі 102636 грн. (т.1 а. с. 24);

- від 24.05.2016 №, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 181886 грн. (т.1 а. с. 25).

Перевіряючи обґрунтованість висновків СДПІ ОВП у місті Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, викладених в акті перевірки від 05.05.2016 №4/28-09-41-17/14310052, суд встановив наступне.

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом визначено про те, що виходячи з системного аналізу актів перевірки від 18.08.2015 №17/04-10-22-01-31217091 та від 03.11.2015 №39/22-02-31217091 підтверджуються висновки щодо сумнівів фактів перевезення підшипникової продукції та комплектуючих ТОВ "Укртехснаб" від продавців зазначеного товару, та у подальшому до покупця ДП "ХМЗ "ФЕД" у періодах, які перевіряються.

Cудом встановлено, що між ДП "ХМЗ "ФЕД" (покупець) та ТОВ "Укртехснаб" (постачальник), укладено договір на поставку продукції від 02.04.2014 №02/04-14 (т.1 а.с.81-82). Згідно п.п.1.1 договору на поставку продукції - постачальник зобовязується передати покупцю у власність, а покупець зобовязується сплатити та прийняти замовлену продукцію в кількості, номенклатурі та за цінами, вказаними у специфікаціях, які є невідємною частиною даного договору. Номенклатурі та кількість продукції можуть бути зменшені в залежності від реальної потреби та фінансування. Поставка продукції, вказаної в специфікаціях, здійснюється частинами, згідно заявок покупця, в межах строку дії даного договору.

Факт реальності постачання товару - підшипники 75-32204 Б1ЕТУ 100/3, ролик 6х6 ЕРІІ УТУ 100/7-1, клапан електромагнітний МКТ-2302-2 тощо, сплати за нього, використання позивачем у власній господарській діяльності, підтверджується наданими первинними документами, а саме: специфікаціями, видатковими накладними, прибутковими ордерами, лімітними картками, податковими накладними, платіжними дорученнями, виписками по рахунку (т.1 а.с. 83-97, 99-104, 106-114,116-119, 121-124,126-129,131-134,136-139,141-144, 146-149, 151-154,156-162,164-167,169-178,180-182,184-189,191-194,196-199,201-206,208-211,213-217,219-222, т. 2 а.с. 69-96).

На підтвердження транспортування придбаного товару, а також його прийняття працівниками підприємства позивачем до матеріалів справи надано товарно транспортні накладні, експрес накладні (т.1 а.с.98,105,115,120, 125,130,135,140,145,150,155,163,168,179,183,190,195,200,207,212,218,223), а також витяг з журналу реєстрації довіреностей (т.2 а.с.97-117).

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ "Укртехснаб", відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

На підтвердження якості придбаного товару у контрагента - постачальника ТОВ "Укртехснаб", позивачем до матеріалів справи надано сертифікати якості, паспорти на придбаний товар, етикетка СЗФ ЕТ виробу (т.1 а.с.224-250, т.2 а.с.1-67).

Стосовно дозволу на використання у виробництві датчиків тиску ДАВ-085-2Б100 складеного 11.02.2015, тобто до дати їх постачання, відповідно до податкової накладної від 27.03.2015 №17, суд зазначає наступне.

Згідно листа ТОВ "Укртехснаб" від 29.12.14 №29/12-30, ДП "ХМЗ "ФЕД" повідомлено про можливість поставки датчиків тиску ДАВ-085-2Б100 (2000 року випуску).

Як встановлено з пояснень представника позивача, наданих в письмових поясненнях, за результатами узгоджених дій позивач з вказаним контрагентом - постачальником, враховуючи відсутність пошкодження упаковки виробника та нормальні умови зберігання вказаних датчиків, складено дозвіл на використання у виробництві вказаних датчиків тиску за умови позитивних результатів вхідного контролю. Також позивач зазначив, що зазначений дозвіл не вказує, що товар був отриманий, оскільки пропуск датчиків тиску у виробництво можливий був тільки після проведення вхідного контролю. Після складання зазначеного дозволу (встановлення можливості використання датчиків у виробництві) на адресу ТОВ "Укртехснаб" направлено листа від 16.02.2015 №205/05-173 (т.2 .с.123) з проханням поставити 4 датчики, а 27.03.2015 відбулась господарська операція шляхом поставки вказаного товару, що підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи первинними документами, а саме: специфікацією, видатковою накладною, прибутковим ордером, лімітною карткою, податковою накладною, платіжними дорученням, товарно - транспортною накладною тощо (т.1 а.с.11-115).

Позивач сплатив відповідні витрати, суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "Укртехснаб" були включені до складу податкового кредиту та відображені в податкових деклараціях з ПДВ у перевіряємий період, поданих до податкового органу.

На час укладання та виконання зазначеного договору на поставку продукції ДП "ХМЗ "ФЕД" та його контрагент ТОВ "Укртехснаб" були зареєстровані як юридичні особи та є платниками податку на додану вартість, що встановлено в ході розгляду справи та не заперечується сторонами.

Суд зазначає, що придбаний товар використаний позивачем у власній господарській діяльності шляхом виробництва агрегатів для авіаційної техніки, що не заперечується відповідачем.

Таким чином, ТОВ "Укртехснаб" - виконали свої зобов'язання за вказаними вище договорами, а ДП "ХМЗ "ФЕД" прийняло роботи, ТМЦ та послуги за цими договорами, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесені позивачем - ДП "ХМЗ "ФЕД" витрати у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату вартості придбаного товару) свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Наявні у справі докази не містять жодних доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Крім того, факт наявності у позивача - ДП "ХМЗ "ФЕД" матеріально - технічних ресурсів, персоналу, що не заперечується відповідачем по справі, свідчить про наявність умов необхідних для здійснення основаного виду діяльності - виробництво агрегатів для авіаційної техніки та здійснення позивачем зазначеного виду діяльності, що не заперечується відповідачем. Порядок формування податкового кредиту здійснювався у перевіряємому періоді відповідно Податкового кодексу України.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з положень п.198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг.

Відповідно до п. 198. 6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно до п. 200.3 ст. 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до абз. а п 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Склад валових витрат та порядок їх визначення ст.ст.138, 139 ПК України.

Відповідно до ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.п. 134.1.1 п. 134. 1 ст. 134 ПК України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно п.138.1 ст. 138 ПК України - витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п.138.2 ст. 138 ПК України - витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Пунктом 138.8 ст. 138 ПК України встановлено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загально - виробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України - не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Суд зазначає, що угоди, укладені між позивачем та його контрагентом ТОВ "Укртехснаб" є чинними та не визнані в установленому порядку недійсними.

Суд, аналізуючи вищезазначені положення нормативно-правових актів, приходить до висновку, що необхідною умовою для включення понесених витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат є наявність звязку товарів (робіт, послуг) з господарською діяльністю підприємства. Придбання таких товарів (робіт, послуг) повинно бути складовою частиною діяльності особи, що направлена на отримання доходу.

Суд зазначає, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань видом діяльності ДП "ХМЗ "ФЕД" є виробництво повітряних і літальних апаратів, супутнього устаткування (т.1 а.с.9-20).

Таким чином судом встановлено, що придбання позивачем ТМЦ у контрагента ТОВ "Укртехснаб" було необхідно для здійснення господарської діяльності шляхом виробництва агрегатів для авіаційної техніки та використання позивачем у господарській діяльності, що підтверджується наданими позивачем первинними документами, а саме: специфікаціями, видатковими накладними, прибутковими ордерами, лімітними картками, податковими накладними, платіжними дорученнями, випискою по рахунку (т.1 а.с. 83-97, 99-104, 106-114,116-119, 121-124,126-129,131-134,136-139,141-144, 146-149, 151-154,156-162,164-167,169-178,180-182,184-189,191-194,196-199,201-206,208-211,213-217,219-222, т. 2 а.с. 69-96), товарно транспортними накладними, експрес накладними (т.1 а.с.98,105,115,120, 125,130,135,140,145,150,155,163,168,179,183,190,195,200,207,212,218,223), а також витягом з журналу реєстрації довіреностей (т.2 а.с.97-117).

Зазначена закупівля ТМЦ у контрагентів безпосередньо повязана з господарською діяльністю підприємства, оскільки придбані товари є фактично сировиною для виробництва агрегатів для авіаційної техніки, що, в свою чергу, надає позивачу можливість займатися діяльністю щодо виробництва продукції, реалізації, яка направлена на отримання доходу.

Позивачем надані належні первинні документи, що підтверджують реальність та факт придбання ТМЦ, які призначені для використання у господарській ДП "ХМЗ "ФЕД".

Таким чином, позивачем дотримано вимог Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит та відображення валових витрат по операціях з ТОВ "Укртехснаб", позивачем подано декларації з ПДВ, розрахунки податку на додану вартість та сум бюджетного відшкодування та декларації з податку на прибуток. Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання відповідача на акт Західно Донбаської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 03.11.2015 №39/22-02-31217091 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «УКРТЕХСНАБ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «АЛИТУС», ТОВ «МОЛНІЯ», ТОВ «ЛАКО СЕРВІС» за період липень 2015 року», акт Західно Донбаської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.08.2015 №17/04-10-22-01-31217091 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «УКРТЕХСНАБ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Техно - Промкомлекс» за період червень 2015 року», а також на довіку Західно Донбаської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 22.04.2016 №4/14-00-31217091 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «УКРТЕХСНАБ» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ДП "ХМЗ "ФЕД" за період з 01.11.2015 по 31.12.2015» - суд не бере до уваги, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Також, суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ Мукачівський лісокомбінат до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ Фірма ВІК до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між ТОВ "Укртехснаб" та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат та сум валових витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 24.05.2016 № НОМЕР_2, від 24.05.2016 №, від 24.05.2016 № НОМЕР_1 є необґрунтованими, через що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 7152,13 грн., що підтверджується квитанцією від 31.05.2016 №5610 (т.1 а.с.3).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 24.05.2016 № НОМЕР_2, від 24.05.2016 №, від 24.05.2016 № НОМЕР_1.

Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (, поштовий індекс 61023, м. Харків, вул. Сумська, 132) у розмірі 7152,13 грн. (сім тисяч сто п'ятдесят дві гривні 13 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 26 вересня 2016 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.