Справа № 805/2718/16-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 р. Справа №805/2718/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 10 год. 30 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця I.О., при секретарі судового засідання Белікові Д.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Керівника Краматорської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області до Публічного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій на загальну суму 239071, 35 грн., -

за участю:

прокурора - Буяновського В.В. - на підставі посвідчення,

представника позивача - Єременко Ю.А. - на підставі довіреності,

представника відповідача - Кравченко С.О. - на підставі довіреності.

Керівник Краматорської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод", в якому просить:

- стягнути заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за березень 2016 року у розмірі 239 071, 35 грн. з Публічного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" (, адреса: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Горького, 2) на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області () на розрахунковий рахунок № 26 в філії ДОУ АТ "Ощадбанк", МФО 335106.

В обґрунтування позовних вимог Керівник Краматорської місцевої прокуратури (далі по тексту - Прокурор) послався на те, що Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі по тексту - УПФУ) при виконанні покладених на нього обов'язків діє, як орган державної влади і відповідно, є суб'єктом владних повноважень. При цьому, ухвалами Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2016 року по справі № 805/1174/16-а відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено позов без руху. Оскільки УПФУ не має можливості самостійно сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю коштів, які для цього призначені, судовий збір сплачений не був. Тому, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 липня 2016 року по справі № 805/1174/16-а, позовну заяву повернуто позивачеві. В зв'язку з цим, УПФУ листом щодо представництва інтересів в суді від 03 серпня 2016 року № 17056/11 (а.с. 41) звернулось до Краматорської місцевої прокуратури з метою захисту інтересів держави в особі УПФУ шляхом подання адміністративного позову про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за березень 2016 року у розмірі 239 071,35 грн.

Позов вмотивовано тим, що відповідач повинен щомісяця, до 25 числа, відшкодовувати позивачу суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по працівникам підприємства відповідно до направлених розрахунків. Протягом березня 2016 року у Публічного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" (далі по тексту - ПАТ «СКМЗ») перед УПФУ виникла заборгованість з покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі за текстом - Закон № 1788-ХІІ) по працівникам підприємства за списком №1 (п. "а" вказаної статті) в сумі 152 914, 49 грн. та за списком № 2 (п.п. "б-з" вказаної статті) в розмірі 86 156, 86 грн., на загальну суму 239 071, 35 грн., яка підтверджується відповідними розрахунками. Прокурор, в особі УПФУ, просить стягнути з відповідача зазначену суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1 та за списком № 2.

В судовому засіданні Прокурор та представник позивача наполягали на задоволенні позову.

У відзиві на позовну заяву ПАТ «СКМЗ» позовні вимоги визнав в повному обсязі, тобто, у визначеному позивачем розмірі - 239 071, 35 грн.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову не заперечував.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, керівник Краматорської місцевої прокуратури звернувся до Донецького окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області до Публічного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" з вимогою про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Згідно з абз. 1, 3 ч. 2 ст. 60 КАС України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в адміністративному суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання адміністративному суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 108 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Абзацами 1-3 п. 4 вказаної статті визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до керівника Краматорської місцевої прокуратури із листом від 03 серпня 2016 року № 17056/11 (а.с. 41), у якому просив звернутися до суду в інтересах держави в особі управління із позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 239 071, 35 грн.

Тобто, звернення прокуратури до суду із даним позовом узгоджено із позивачем у відповідності до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи наведене вище, суд вважає доведеним факт наявності підстав, передбачених частинами 2 та 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", для здійснення керівником Краматорської місцевої прокуратури представництва у суді інтересів УПФУ у справі щодо стягнення з ПАТ «СКМЗ» заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у березні 2016 року за списком №1 (п. "а" вказаної статті) в сумі 152 914, 49 грн. та за списком № 2 (п. "б-з" вказаної статті) в розмірі 86 156, 86 грн., а всього на загальну суму 239 071, 35 грн.

Згідно п. 1 ч. 6 цієї статті під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 зазначеного Закону, право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Таким чином, право Прокурора на звернення до суду із даним позовом використане згідно до норм чинного законодавства.

УПФУ зареєстровано, як юридична особа (), знаходиться за адресою: 84302, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5 та є органом державної влади, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою серії АБ № 565704 (а.с. 16).

Згідно до норм ст. 48 КАС України, УПФУ здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

ПАТ «СКМЗ», зареєстроване у встановленому порядку, включено до ЄДРПОУ за номером 05763642, місцезнаходження: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд. 2. Згідно з матеріалами справи відповідач є юридичною особою перебуває на обліку у позивача, як платник страхових внесків (а.с. 18-22).

Судом встановлено, що у відповідача працювали особи, які виконували роботу із шкідливими і важкими умовами праці, віднесені до списку № 1 та списку № 2 виробництв, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Вказаним особам органами Пенсійного фонду України призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року.

Наданими позивачем доказами у обґрунтування розрахунку суми позову, а також судовому засіданні встановлено, що витрати УПФУ по виплаті та доставці пільгових пенсій за Списком № 1 пенсіонерам ПАТ «СКМЗ» у березні 2016 року склали 152 914, 49 грн. та за Списком № 2 пенсіонерам ПАТ «СКМЗ» у березні 2016 року склали 86 156, 86 грн. тобто за спірний період на загальну суму 239 071, 35 грн. (а.с.23-24, 25-33, 50-54, 71-74).

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що в УПФУ, в період виникнення спірних правовідносин, перебували на обліку та отримували пільгові пенсії колишні працівники ПАТ «СКМЗ»: 121 особа - за списком № 1 та 94 особи - за списком № 2.

На виконання п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі по тексту - Інструкція № 21-1) УПФУ надсилало на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, а також акти звірки на підставі яких позивач має право отримувати від відповідача відшкодування на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с. 25-33).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, працівникам відповідача правомірно призначена та виплачена пенсія відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зазначені обставини також не заперечуються сторонами.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV, Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року, Інструкцією № 21-1.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, зокрема, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, призначених за списком № 1 та за списком №2, має здійснюватися відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з абзацом 5 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

За приписами пункту 6 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції № 21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5 розділу 6 Інструкції передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

За приписами пункту 6.7 розділу 6 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1 та списком № 2, витрати УПФУ в березні 2016 року по пенсіонерам ПАТ «СКМЗ» склали у загальній сумі 239 071, 35 грн. (а.с. 23-24).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, розрахунки заборгованості направлялись відповідачу. Станом на час розгляду справи відповідачем розрахунки оскаржені не були, заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 у сумі 152 914, 49 грн. та за списком № 2 у сумі 86 156, 86 грн. відповідачем не відшкодовано.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на наведене та беручи до уваги докази, які наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Прокурора в інтересах держави у особі УПФУ є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 161 КАС України передбачено, що при прийнятті постанови суд вирішує, крім інших, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що за приписами частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Таким чином, у даному випадку підстав для відшкодування витрат, понесених Прокуратурою, яка заявила позов в інтересах держави в особі УПФУ, нормами чинного Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено. Крім того, суд звертає увагу на те, що з метою захисту інтересів держави Прокурором було заявлено позов в особі УПФУ саме через неспроможність останнього сплатити самостійно судовий збір, тобто захист інтересів держави полягав саме у стягненні грошових коштів до бюджету без залучення коштів, що належать до бюджетних асигнувань, виділених державою УПФУ (які доречи, не передбачають видатків на сплату судового збору за позовами).

Враховуючи відсутність можливості відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, а також з огляду на майновий стан УПФУ, суд вважає, що Прокуратурою, як суб'єктом владних повноважень був правомірно сплачений судовий збір в сумі 3 586, 07 грн. згідно до платіжного доручення від 05 серпня 2016 року № 1754, тому стягненню з УПФУ та ПАТ «СКМЗ» згідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України, зазначений судовий збір не підлягає.

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, які наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4-15, 51, 69-72, 86, 94, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Керівника Краматорської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області до Публічного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій на загальну суму 239071, 35 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" (, адреса: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд. 2) на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області () на розрахунковий рахунок № 26 в філії ДОУ АТ "Ощадбанк", МФО 335106 заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за березень 2016 року за списком № 1 у сумі 152 914 (сто п'ятдесят дві тисячі дев'ятсот чотирнадцять) грн. 49 коп., та за списком № 2 у сумі 86 156 (вісімдесят шість тисяч сто п'ятдесят шість) грн. 86 коп., на загальну суму 239071, 35 (двісті тридцять дев'ять тисяч сімдесят одна) грн. 35 коп.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 21 вересня 2016 року в присутності прокурора та представників сторін.

Повний текст постанови складається у відповідності до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.