Справа № 2-1227/10
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2010-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2а-1227/2010 р.
ПОСТАНОВА Іменем України

30 вересня 2010 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - Баранкевич В.О.,

при секретарі Андрусенко В.А., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної Автомобільної Інспекції УМВС України в Миколаївській області про поновлення строку та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що згідно отриманої ним 13.09.2010 року від ДВС Новоодеського району постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, йому стало відомо про те, що 25.02.2010 р. посадовою особою відповідача відносно нього винесено постанову, за якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу 255 грн., в якій зазначено, що нібито він в цей же день при керуванні автомобілем «ГАЗ-3221», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 0 15 годині 30 хвилин на вул. Адміральській в м. Миколаєві, не надав переваги в русі пішоходам, що знаходилися на нерегульованому пішохідному переході. Згідно цієї постанови на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Вважає дії працівника міліції протиправними, а тому просить скасувати спірну постанову мотивуючи тим, що він зупинив автомобіль перед пішохідним переходом та надав можливість пішоходам пройти по ньому і не створював для них перешкоди. Крім того, просить поновити строк на оскарження постанови, мотивуючи тим, що цей строк ним пропущено з поважних причин, оскільки про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 13.09.2010 р.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання представника не надіслав. Однак надав суду письмове заперечення, в якому просив розглянути справу без їх участі, а в задоволенні вимог відмовити, посилаючись на те, що позивач порушив пункт 18.1 Правил дорожнього руху , не надавши переваги в русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.02.2010 р. о 15.30 год. працівником міліції, складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, за порушення пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, що виразилося в тому, що рухаючись на власному автомобілі «Газ-3221», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у м. Миколаєві, не надав переваги в русі пішоходу, який знаходився в цей момент на нерегульованому пішохідному переході.

В цей же день цією ж посадовою особою винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до пункту 18.1 Правил дорожнього руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходяться пішоходи, водій, повинен зменшити швидкість руху, а при необхідності - зупинитися для надання дороги пішоходам, для яких може бути здійснено перепону або небезпеку.

Позивач суду пояснив, що він бачив при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, і що на ньому знаходяться люди. Він зупинився при під'їзді до переходу, поперед нього знаходилася ще одна машина, коли люди закінчили йти, він з іншими атомобілями продовжив рух далі. Але після проїзду пішохідного переходу його було зупинено працівниками ДПС, які його повідомили, що він не пропустив пішохода. Позивач намагався пояснити працівникам ДАІ, що все було не так, що поперед його авто ще була машина, але працівники ДАІ не звернули уваги на його пояснення, про що склали протокол і винесли постанову, при цьому не вручивши йому ні протокола, ні постанови.

Незважаючи на письмові пояснення позивача і заперечення ним своєї провини в порушенні Правил дорожнього руху, суб'єкт владних повноважень безпосередньо на місці події не вжив заходів доведення його вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не скористався правом участі у розгляді справи та спростуванні вимог

позивача надаючи суду відповідні докази щодо правомірності своїх дій. До того ж, факт

правопорушення не задокументовано показаннями свідків.

Розгляд справи у відношенні позивача ОСОБА_1 за обвинуваченням у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, відбувся з порушенням вимог чинного законодавства, в той же день і час, безпосередньо після складання протоколу, позивачу не було надано копій протоколу і постанови, тому він не міг вчасно оскаржити вищевказану постанову до суду як незаконну.

За таких умов, суд приходить до висновку про безпідставність винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, і вбачає правові підстави щодо скасування постанови у зв'язку з відсутністю4 . в його діях складу адміністративного правопорушення, доведеності вини позивача у вчиненні цього правопорушення та в зв'язку з порушенням вимог чинного законодавства щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Підлягає задоволенню і вимога про поновлення строку на оскарження спірної постанови, оскільки судом з'ясовано, що позивач отримав копію оскаржуваної постанови тільки 13 вересня 2010 р. і після того, як отримав від ДВС Новоодеського РУЮ постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, тому і пропустив ' передбачений законом строк для її оскарження через поважні причини, так як така постанова йому не була вручена після винесення 25.02.2010 року.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 11, 69-71, 86, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 25 лютого 2010 року (ВЕ № 089959) про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн.

Постанова суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий