Справа № 200/17840/14-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року м.Київ К/800/52698/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Мороз Л.Л.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень від 17 вересня 2014 року №№545, 546, визнання незаконними дії щодо демонтажу рекламних засобів, зобов'язання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до Дніпропетровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради, в якому, з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог від 19 листопада 2014 року, просила визнати незаконними та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17 вересня 2014 року № 545 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по пр.Кірова та демонтаж рекламних засобів» та №546 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по пр.Гагаріна та демонтаж рекламних засобів»; визнати незаконними дії Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради щодо демонтажу рекламних засобів ФОП ОСОБА_2 у м.Дніпропетровську по пр.Кірова,41, опора 37, пр.Кірова,33, опора 33, пр.Кірова,53, опора 41, пр.Кірова,54, опора 90, пр.Кірова,28А, опора 44, пр.Кірова,89, опора 83, пр.Кірова,119, опора 131, по пр.Гагаріна,104, опора 629, пр.Гагаріна,26, опора 875, пр.Гагаріна,8Г, опора 915, пр.Гагаріна,110, опора 621, пр.Гагаріна,31, опора б/н, пр.Гагаріна,22, опора 907, пр.Гагаріна,11, опора 942, пр.Гагаріна,13, опора 940а, пр.Гагаріна,23, опора 922, пр.Гагаріна,13, опора 936, пр.Гагаріна,8Г, опора 917, пр.Гагаріна,8, опора 925, пр.Гагаріна,8, опора 927, пр.Гагаріна,4, опора 939, пр.Гагаріна,4, опора 955, пр.Гагаріна,2, опора 959; зобов'язати Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради здійснити за власні кошти монтаж рекламних засобів ФОП ОСОБА_2 на попередні місця розташування за вищенаведеними адресами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що оскаржувані рішення та дії відповідачів, які фактично полягали у безпідставній зміні розташування та демонтажу рекламних засобів, суперечать приписам Закону України «Про рекламу» та Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 № 2067, оскільки нею отримані дозволи на розміщення зовнішньої реклами терміном дії 5 років, а строк дії договору відповідає строку дії дозволів. Проте, до спливу названих строків, за відсутності об'єктивних підстав для зміни схеми розташування рекламних засобів, відповідачами протиправно, на її думку, здійснено примусовий демонтаж рекламних конструкцій.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із правомірності оскаржуваних рішень виконавчого комітету щодо впорядкування розміщення зовнішньої реклами в м.Дніпропетровську та дій з примусового демонтажу рекламних конструкцій позивача.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року скасовано постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 грудня 2014 року та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог; визнано протиправними рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17 вересня 2014 року № 545 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по проспекту Кірова та демонтаж рекламних засобів» та № 546 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по проспекту Гагаріна та демонтаж рекламних засобів» в частині демонтажу рекламних засобів фізичної особи-підприємця ОСОБА_2; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано недодержанням виконавчим комітетом при винесенні оскаржуваних рішень вимог щодо законності, обґрунтованості та дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких вказані рішення були спрямовані, оскільки ані зміна містобудівної ситуації стосовно об'єктів реклами, що належали в тому числі позивачу, ані рішення про зміну схеми оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами чи проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламних засобів позивача не передували прийняттю спірних рішень виконкому Дніпропетровської міської ради, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували існування відповідних обставин, що зумовили затвердження схеми розташування рекламних засобів на відповідних місцях та демонтаж рекламних засобів позивача.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року та залишити в силі постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 грудня 2014 року.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 28 листопада 2012 року №1557 отримано дозволи на розміщення зовнішньої реклами на рекламних засобах, що розташовуються на опорі типу «конвексборд», за адресою розташування по пр.Кірова та пр.Гагаріна в м.Дніпропетровську, строком дії дозволів 5 років з моменту прийняття рішення виконкому Дніпропетровської міської ради. На підставі вказаних дозволів позивачем розміщена зовнішня реклама у зазначених в них адресах шляхом розташування вказаних рекламних засобів на опорах.

28 листопада 2012 року між Комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» та позивачем укладено договір №1978 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, відповідно до п.1.1 якого КП «Адміністративно-технічне управління» на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих позивачу, рішеннями виконкому міської ради, надано в тимчасове користування місця для розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності.

Відповідно до п.1.3. договору строк тимчасового користування місцем розташування рекламного засобу відповідає строку дії дозволу. Додатком до цього договору та відповідних Дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виданих виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, визначені місця розташування рекламних засобів, наданих позивачці в тимчасове користування, за відповідними адресами по пр.Кірова та пр.Гагаріна у м.Дніпропетровську.

17 вересня 2014 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради прийняті рішення № 545 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по проспекту Кірова та демонтаж рекламних засобів» та №546 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по проспекту Гагаріна та демонтаж рекламних засобів».

Відповідно до п.2 зазначених рішень розповсюджувачів зовнішньої реклами, в тому числі позивача, зобов'язано забезпечити демонтаж рекламних засобів протягом 10 днів з дати прийняття цих рішень згідно з переліком (вищезазначені рекламні засоби на опорах по пр.Гагаріна та пр.Кірова в м.Дніпропетровську), та передбачено, що у подальшому розташування рекламних засобів на опорах можливе тільки відповідно до затвердженої схеми.

Пунктом 3 цих рішень встановлено, що у разі не проведення демонтажу розповсюджувачами зовнішньої реклами у визначений у рішеннях термін, не демонтовані рекламні засоби підлягають примусовому демонтажу на підставі цих рішень (без прийняття додаткових рішень про демонтаж). Пунктом п.4.1 рішень здійснення примусового демонтажу рекламних засобів доручено КП «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради.

Відділом з питань реклами Дніпропетровської міської ради листами від 02 жовтня 2014 року за №2392-5/1-05 та за №2386-2/1-05 повідомлено ФОП ОСОБА_2 про те, що спірними рішеннями упорядковано розміщення рекламних засобів по пр.Кірова та по пр.Гагаріна, у зв'язку з чим попереджено про необхідність до 07 жовтня 2014 року демонтувати рекламні засоби, що належать її підприємству та розташовані за відповідними адресами по пр.Кірова та по пр.Гагаріна. Також позивача повідомлено про те, що у разі невиконання демонтажу у зазначений термін власними силами, демонтаж буде здійснено примусово, а подальше розташування її рекламних засобів на опорах можливе виключно за умови наявності відповідних місць розташування у затверджених схемах.

Актами від 08 жовтня 2014 року, 09 жовтня 2014 року, 20 жовтня 2014 року КП «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради підтверджено примусовий демонтаж рекламних засобів позивача в зв'язку з невиконанням нею зазначених рішень виконкому Дніпропетровської міської ради.

Згідно ст.1 Закону України «Про рекламу» реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. При видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється. Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб). Розміщення зовнішньої реклами на територіях та об'єктах поза населеними пунктами провадиться лише за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Згідно п.2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), дозвіл - це документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Виконавчим органом ради, за визначенням, наведеним у цьому пункті Типових правил, є виконавчий комітет сільської (сільський голова), селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міськдержадміністрації.

Згідно п.31 Типових правил дозвіл на розміщення зовнішньої реклами скасовується до закінчення строку його дії на підставі рішення виконавчого органу ради за письмовою заявою розповсюджувача зовнішньої реклами лише у разі невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців або непереоформлення дозволу в установленому порядку.

Пунктами 34-37 Правил встановлений вичерпний перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами.

Відповідно до п.п.4.2 Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 31 серпня 2011 року №1148, демонтаж рекламних засобів, крім випадків, встановлених вищенаведеними законодавчими актами, можливий у разі зміни містобудівної ситуації, проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу, які зумовлюють необхідність зміни місця розташування рекламного засобу. У десятиденний строк з початку виникнення вказаних обставин розповсюджувачу зовнішньої реклами надається інформація про інше місце. У разі недосягнення згоди щодо нового місця розташування рекламний засіб підлягає демонтажу.

Пунктом 7 Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську встановлено вимоги до оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами. Зокрема, реконструкція місць розташування на території міста виконується відповідно до пооб'єктних схем оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами, розроблених КП «Адміністративно-технічне управління» та затверджених відповідними рішеннями виконкому Дніпропетровської міської ради. Підпунктами 7.2 та 7.3 вказаного Порядку встановлено, що рішення про затвердження схеми оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами визнається рішенням про зміну містобудівної ситуації стосовно певного об'єкта. При впровадженні пооб'єктних схем оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами ті існуючі рекламні засоби, які не зазначені в цих схемах, підлягають демонтажу силами розповсюджувача зовнішньої реклами. У разі невиконання такого демонтажу КП «Адміністративно-технічне управління» має право демонтувати рекламний засіб у примусовому порядку відповідно до порядку демонтажу та зберігання рекламних засобів, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради.

Положенням про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в м.Дніпропетровську також встановлений перелік рекламних засобів, що підлягають демонтажу, зокрема, згідно підпункту 1.4.6 - у разі невідповідності місця розташування або самого рекламного засобу затвердженій пооб'єктній схемі оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами та у разі будь-якої реконструкції, ремонту, зміни містобудівної ситуації, будівництва на території з місцем розташування рекламного засобу (в тому числі за необхідності у разі реконструкції, ремонту, зміни містобудівної ситуації, будівництва на прилеглій до місця розташування рекламного засобу території (прилеглого району)) у випадку невиконання демонтажу у встановлений строк розповсюджувачем зовнішньої реклами.

Отже, відповідно до зазначеного Порядку, демонтаж рекламного засобу можливий у разі зміни містобудівної ситуації стосовно певного об'єкта, зміни схеми оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами, реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламного засобу, які зумовлюють необхідність зміни місця розташування рекламного засобу, та за умов розроблення КП «Адміністративно-технічне управління» та їх затвердження відповідними рішеннями виконкому міської ради пооб'єктних схем оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами.

При цьому, як вірно відзначено судом апеляційної інстанції, у даному випадку ні зміна містобудівної ситуації стосовно об'єктів реклами, ні рішення про зміну схеми оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами чи проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місці розташування рекламних засобів не передували прийняттю оскаржуваних рішень виконкому Дніпропетровської міської ради від 17 вересня 2014 року про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по пр.Кірова та пр.Гагаріна та демонтаж рекламних засобів. Відповідних доказів на підтвердження існування обставин, які зумовили затвердження схеми розташування рекламних засобів на відповідних місцях, відповідачами не надано.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням невідповідності оскаржуваних рішень відповідача вищенаведеним вимогам колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про визнання їх протиправними.

Щодо доводів скаржника про ненадання апеляційним судом належної оцінки факту визнання оскаржуваних рішень рішеннями виконкому Дніпропетровської міської ради від 29 вересня 2015 року № 634 та від 24 вересня 2015 року №633 такими, що втратили чинність, то дані обставини враховані, у зв'язку з чим відмовлено в задоволенні позову про їх скасування.

Також колегія суддів вважає правильним рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання КП «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради здійснити монтаж рекламних засобів на попередні місця розташування з урахуванням встановлених обставин щодо дострокового припинення відносин між сторонами за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів від 28 листопада 2012 року № 1978 відповідно постанови Київського апеляційного господарського суду від 23 вересня 2015 року у справі № 904/1574/15.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Доводи касаційної скарги вищевказаних обставин не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради відхилити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді