Справа № 2а-10853/11/1370
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2011 р. № 2а-10853/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова до ОСОБА_3 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів -

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова (далі- ДПІ у Шевченківському районі м. Львова) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із позовом про стягнення із ОСОБА_3 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 18 960,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на прізвище ОСОБА_3 зареєстровано автомобіль марки «Volkswagen T4»(державний номерний знак НОМЕР_1), 1999 року випуску. У відповідності до вимог ст.ст.1,5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»відповідач є платником податку з власників транспортних засобів при першій реєстрації в Україні і зобовязаний сплатити такий податок до бюджету за 2009 рік. Однак, відповідач не сплатив відповідні суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Ухвалою суду від 20.10.2011 року відкрито провадження у справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду. В судовому засіданні 21.11.2011 року відповідно до вимог ч.3 ст. 160 КАС України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився. Вручити йому повідомлення про час та місце розгляду справи не представилось можливим, оскільки, відповідно до поштової довідки, даний громадянин за зазначеною адресою не проживає.

Відповідно до даних адресно-довідкового відділу УГІРФО ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п.11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.07.2009 року ОСОБА_3 зареєструвала автомобіль марки «Volkswagen T4»(державний номерний знак НОМЕР_1), 1999 року випуску.

З розрахунку суми податку з власників транспортних засобів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні вбачається, що сума податку, яка підлягає сплаті, становить 18 960,00 грн. (обєм двигуна автомобіля 1896 куб. см., ставка податку за 100 куб. см. 1000,00 грн., 1000 х 1896 / 100 = 18 960).

На виконання листа Державної податкової адміністрації у Львівській області від 19.01.2011 року за №1225/10/17-115/37 УДАІ ГУ МВС України у Львівській області надало перелік громадян, по яких не підтвердилась проплата податку з власників транспортних засобі та інших самохідних машин і механізмів щодо здійснювалась при першій реєстрації транспортних засобів в Україні для залучення до оподаткування. В переліку таких громадян вказана ОСОБА_3.

Згідно Довідки ДПІ у Шевченківському районі м. Львова №21817/17-010 від 31.08.2011 року даних відносно сплати ОСОБА_4 податку з власників транспортних засобів в сумі 18 960,00 грн. немає.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховував наступні обставини справи та норми діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991 року, № 1251-XII, чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1251), визначає ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Відповідно до ст. 2 Закону №1251, під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Стаття 14 Закону № 1251 передбачає, що до загальнодержавних належать, зокрема, такі податки і збори (обов'язкові платежі), як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Статтею 20 Закону України «Про систему оподаткування»передбачено, що контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами.

Аналогічними за змістом є завдання, функції та права органів державної податкової служби, встановлені ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Таким чином, ДПІ у Шевченківському районі м. Львова в межах наданих законом повноважень звернулась до суду з вимогою про стягнення даного виду податку з фізичної особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»від 11.12.1991 року, платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно ст. 2 цього Закону, об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704. Оскільки відповідач є власником транспортного засобу, він є платником податку.

Статтею 3 цього Закону встановлено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу. Згідно наявних в матеріалах справи документів, перша реєстрація транспортного засобу відповідача здійснена у 2009 році.

Податок з визначених вказаним Законом власників наземних транспортних засобів сплачується юридичними та фізичними особами за місцем реєстрації таких транспортних засобів на спеціальні рахунки територіальних дорожніх фондів республіканського бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів та бюджетів міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно ч. 5-8 ст. 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

У разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом (ст. 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»).

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Бюджетного кодексу України податки, збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими в доход державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

З наведених вище положень Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» вбачається, що сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, розраховується саме фізичною особою за ставками встановленими цим Законом.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки ДПІ у Шевченківському районі м. Львова №21817/17-010 від 31.08.2011 року даних відносно сплати ОСОБА_4 податку з власників транспортних засобів в сумі 18 960,00 грн. немає.

Оскільки сума податку з власників транспортних засобів, яка мала б бути сплачена відповідачем під час первинної реєстрації транспортного засобу, не зарахована на єдиний казначейський рахунок державного бюджету, що підтверджується довідкою ДПІ у Шевченківському районі м. Львова, суд вважає, що відповідач не виконав свого обовязку із сплати податку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають, відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_3 (79000, м. Львів, вул. Величковського, 34/27) податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 18 960 (вісімнадцять тисяч девятсот шістдесят) гривень.

3. Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова виготовлена у повному обсязі 24 листопада 2011 року.

Суддя Сакалош В.М.