Справа № 463/2050/16-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Львів 463/2050/16-а

2-а/463/134/16

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

та представника третьої особи ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Барком» до ОСОБА_5 міської ради, третьої особи: Малого комунального підприємства «Винниківське» про визнання протиправним та скасування рішення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача, третьої особи про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_5 міської ради від 21.01.2016 року №119 «Про скасування технічних умов на приєднання до централізованої системи каналізації міста Винники».

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням принципу законності та обґрунтованості, з перевищенням повноважень наділених законом органу місцевого самоврядування, внаслідок чого порушено його права та законні інтереси.

Так зазначив, що ОСОБА_5 міська рада являючись органом місцевого самоврядування зобовязана дійти в межах положень Закону України «Про місцеве самоврядування», яким визначено виключний перелік, у яких випадках і з якого приводу відповідач може виносити певні нормативні документи індивідуальної дії. Проте положеннями Закону не передбачено права позивача скасовувати технічні умови. До того ж вказав, що технічні умови були видані не відповідачем, а малим комунальним підприємством «Винниківське», яке хоча і є підзвітним ОСОБА_5 міській раді, в той же час згідно своєї організаційно-правової форми являється окремим субєктом господарювання, має статус юридичної особи, а відтак вважає, що прийняття оскаржуваного рішення свідчить про факт втручання відповідача у діяльність іншої юридичної особи.

Крім цього переконаний, що виходячи із положень п.1.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, зареєстрованих у Мінюсті України 7.10.2008 року за №936/15627, технічні умови не являються дозвільним документом, а лише проміжним етапом для вчинення дій згідно зазначених Правил. А оскільки контроль та право встановлювати невідповідність таких технічних умов щодо водопостачання та водовідведення згідно норм Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» покладено на відповідний територіальний підрозділ Державної санітарно-епідеміологічної служби, а не відповідача, тому вирішення відповідності чи не відповідності технічних умов не входить до компетенції відповідача.

Також вважає, що жодних правових підстав для скасування технічних умов не було, оскільки видані йому технічні умови від 05.12.2014 року №63 ним були повністю виконані у зазначений в них спосіб, зокрема встановлено запірні пристрої, розраховані обєми водопостачання та водовідведення тощо, а відтак посилання відповідача на порушення п.п.4.1, 4.9-4.13 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року №27, та інших правових актів є повністю безпідставне. До того ж рішення відповідача не обґрунтоване жодними доказами та обставинами, які саме порушення позивачем було допущено та в чому такі полягають. А тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений адміністративний позов з аналогічних підстав.

Відповідач ОСОБА_5 міська рада в судове засідання явку належно уповноваженого представника не забезпечив. Оскільки відповідач, будучи субєктом владних повноважень, про час та місце розгляду адміністративної справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак явку свого представника не забезпечив повторно і заяви про розгляд справи у своїй відсутності не подавав, на неодноразову вимогу суду представити докази у справі не відреагував, а тому з врахуванням положень ст. 128 КАС України його повторна неявка не може бути підставою для відкладення розгляду адміністративної справи, у звязку із чим слід розглянути справу у відсутності відповідача.

Представник третьої особи МКП «Винниківське» в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що видані ними технічні умови є законні, винесені у відповідності до чинних на той час будівельних та санітарних норм, однак відповідач без жодних обґрунтувань прийняв рішення про їх скасування. При цьому жодних причин такого скасування їм не повідомлено, а тому просить позов задоволити.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що слід постановити судове рішення про таке.

Рішенням ОСОБА_5 міської ради від 21.01.2016 року №119 «Про скасування технічних умов на приєднання до централізованої системи каналізації міста Винники» скасовано технічні умови №63 від 05.12.2014 року на приєднання ТзОВ «Барком» до централізованої системи каналізації м. Винники.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення ОСОБА_5 міською радою прийняте з грубим порушенням принципу законності та обґрунтованості, поза межами владних повноважень, якими наділений відповідач, як орган місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними та допустимим доказами не доведено перед судом факту правомірності винесеного ним рішення від 21.01.2016 року №119, зокрема на неодноразові запити суду відповідачем не представлено документів, які б підтверджували невідповідність технічних умов, а також дій позивача по виконанню цих технічних умов, в частині облаштування каналізаційної системи водовідведення чинним вимогам законодавства України, в тому числі положенням нормативних актів, на які посилається відповідач у своєму рішенні, а саме: п.4.1, 4.9-4.13, розділ V Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, що затверджені наказом Міністерства питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року №190, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 07.10.2008 року за №936/15627, а також Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, що затверджені наказом Держбуду України від 19.02.2002 року №37, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 року за №403/6691.

При цьому суд враховує, що відповідач зазначаючи у своєму рішенні, як підставу скасування технічних умов вище перераховані правові положення, не наводить жодних обґрунтувань про те, в чому саме полягало порушення виданими позивачу технічними умовами цих правових положень, а саме вимог щодо облаштування каналізаційних випусків стічних вод до міської мережі водовідведення, а також в частині розрахунку середньорічних обємів стічних вод внаслідок атмосферних опадів, сніготанення та поливально-мийних робіт.

Водночас суд враховує, що на момент винесення оскаржуваного рішення позивачем технічні умови від 05.12.2014 року були повністю виконані, і жодних зауважень від контролюючого органу визначеного Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» - відповідного територіального підрозділу Державної санітарно-епідеміологічної служби не надходило.

Крім цього, суд вважає безпідставними посилання відповідача на незаконність технічних умов в силу їх обґрунтування недіючими на той час положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №489, оскільки як вбачається із змісту технічних умов від 05.12.2014 року №63 (а.с.49), в тексті вказаного документу відсутні будь-які посилання на вище зазначену постанову чи окремі її положення.

Крім цього, суд вважає, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач вийшов за межі повноважень наданих йому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Зокрема статтею 31 Закону, якою визначаються повноваження міської ради у галузі житлово-комунального господарства передбачено повноваження відповідача, як органу місцевого самоврядування, скасовувати лише даного ним дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства.

В той же час, технічні умови відповідачем не видавалися, і за своєю правовою природою є виключно технічною документацією, актом зобовязального характеру чи дозволом не являються, а відтак не можуть бути обєктом скасування.

До того ж судом встановлено, що видані технічні умови МКП «Винниківське», яке є окремою юридичною особою, не являється виконавчим органом ОСОБА_5 міської ради, а відтак в силу положень ст.26 Закону відповідач не мав жодного юридичного права вирішувати питання про скасування виданого третьою особою дозвільного документу.

На підставі вище наведеного, оскільки в ході судового розгляду судом встановлено, що оскаржуване рішення прийняте ОСОБА_5 міською радою без належного обґрунтування, з порушенням принципу законності та поза межами повноважень, якими відповідач наділений, як відповідний орган місцевого самоврядування, відтак суд приходить до висновку про протиправність цього рішення, у звязку із чим адміністративний позов підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню.

Задовольняючи адміністративний позов, суд одночасно у відповідності до положень ч.1 ст.94 КАС України присуджує на користь позивача всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_5 міської ради від 21.01.2016 року №119 «Про скасування технічних умов на приєднання до централізованої системи каналізації міста Винники».

Стягнути з місцевого бюджету, за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_5 міської ради, на користь позивача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Барком» () понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 1378 гривень 20 копійок (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень нуль копійок).

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.09.2016 року.

Суддя: Гирич С. В.