Справа № 814/777/16
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 р. Справа № 814/777/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.
при секретаріПавлюк К.І.

за участю сторін:
ДПІГава О.О. (довіреність)
МКЗНізола Н.М. (довіреність) Довжук А.А. (довіреність) Солонько О.І. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області на Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Миколаївський коньячний завод" до Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.11.2015р. № , від 30.11.2015р. № ,-

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.11.2015р. № , від 30.11.2015р. № .

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 30.11.2015р. № , від 30.11.2015р. № .

Очаківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 22 червня 2016 року по справі № 814/777/16 та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, відповідач зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що актом від 13.11.2015 № 29/22-37969530 «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства» встановлено порушення позивачем: п.44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.3, п.200.4 ст.200 ПК України в результаті чого завищено залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації ПДВ) за грудень 2014 року у загальній сумі 421 746 грн., п.п.138.1.1,п.138.1,п.138.2,п.138.4,пп. 138.8.1 п.138.8, пп.138.10.3, пп.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п. 139.1 ст.139, пп. 134.1.1, п. 134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 214829 грн. за 2014 рік.

На підставі акта перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 30.11.2015 № , яким збільшена сума грошового зобов'язання за податком на прибуток за основним платежем на суму 214829 грн., та 53707,25 грн. штрафні санкції, № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 421 746 грн.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Миколаївський коньячний завод» норм законодавства в частині формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, податкового кредиту по операціях з придбання товарів (робіт, послуг) по постачальниках, за якими не встановлено реальності здійснення операцій, а саме з:

-ТОВ фірма «Тех Сервіс», оскільки у товариства відсутні основні фонди, інформація про орендовані та одержані по договору лізингу основні засоби відсутня, транспортні засоби відсутні, звіт форми №1-ДФ за III кв.2014 року свідчить, що у штаті рахується 1 особа, звіт форми № 1-ДФ за IV кв.2014 року рахується 2 особи, тому відповідач вважає, що роботи (послуги), які виконувались ТОВ фірма «Тех Сервіс» не виконані, в зв'язку з відсутністю фізичних, технологічних можливостей до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції.

- ТОВ «Стиль Сервіс», оскільки податковою інформацією не підтверджено здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання до вигодонабувача, яким є ТОВ «Миколаївський коньячний завод», надані до перевірки акти виконаних робіт від 17.12.2014 року не деталізовано перелік наданих послуг, калькуляція послуг, не надані товарно-транспортні накладні, документи, що підтверджують навантаження та розвантаження товару, інші документи, що підтверджували транспортування вказаних товарів.

- ТОВ «Баядера Логістик» укладено договір від 12.11.2014 року № 12/11/14 та доповнення до нього про надання послуг зі стимулювання збуту товарів, а також інформаційних та маркетингових послуг. За результатами аналізу актів приймання-передачі наданих послуг за договором про надання послуг, звітів про надання послуг до цих актів встановлено, що вказані документи не містять детальної інформації про кількість наданих послуг по видам, їх вартість, калькуляцію.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 30.11.2015р. № , від 30.11.2015р. № . Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами.

Згідно з п. 138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно з приписами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз норм Податкового кодексу свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій та спричиняють реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вибачається з матеріалів справи, 03.10.2014 року Позивач уклав договір № 03/10-14 з ТОВ «Стиль Сервис», за умовами якого Постачальник- ТОВ «Стиль Сервіс» зобов'язується поставити і передати у власність покупцю-позивачу визначене договором розвантажувальне обладнання та здійснити роботи з його монтажу та пусконалагоджуванню, а покупець зобов'язується прийняти обладнання та виконанні роботи та оплатити (п. 1.1 договору).

У специфікації № 1 до договору зазначено кількість товару, що постачається та роботи, які виконуються, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) без номера від 17.12.2014, в якому заначено, які роботи виконані та який товар поставлений, а саме: монтаж герматизатора зі збірною рамкою, монтаж і пусконалагоджувальні роботи електрогідравлічної платформи, монтаж бампера гумового, монтаж воріт, поставили герметизатор зі складною рамою, подушка велика кутова, бампер гумовий, ворота секційні промислові,

Позивачем надано суду податкова накладна №114 від 17.12.2014, видаткова накладна № сс-0000019 від 28.11.2014, №сс-0000025 від 17.12.2014, рахунок -фактура від 06.10.2014 № сс-0000097, №сс-0000120 від 24.12.2014,виписка банку про оплату послуг та товару, зазначених у специфікації № 1, податкова накладна № 88,89від 13.10.2014 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.12.2014, товарно-транспортні накладні від 28.11.2014, № ПР-12453, від 17.12.2014 № ПР-12542, наказ ТОВ «Миколаївський коньячний завод» № 164,170 від 31.12.2014 про введення в експлуатацію ворота секційні, акти № 164,№ 170 про приймання-передавання обладнання, акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів . від 31.12.2014 року.

06.08.2014 року Позивач уклав договір підряду № 06/08/14 з ТОВ фірма «Тех Сервіс», за умовами якого підрядник ТОВ фірма «Тех Сервіс» зобов'язаний на свій ризик, своїми силами та засобами, згідно технічного завдання, наданого замовником - ТОВ «Миколаївській коньячний завод», виконати роботи з обв'язки трубопроводами шести емальованих ємностей, включаючи тестування мережі трубопроводу та результатів робіт, а також Підрядник зобов'язується поставити пов'язане з такими роботами необхідне обладнання. Також позивач уклав з ТОВ «Тех Сервіс» договір підряду № 26/09/14 від 26.09.2014, за умовами якого підрядник зобов'язаний на свій ризик, своїми силами та засобами, виконати в нежитловому приміщенні, що орендує Замовник (цех водопідготовки) - об'єкт, роботи з монтажу системи опалення.

Позивачем надані акти приймання виконаних будівельних робіт б/н за серпень 2014 про виконання монтажу трубопроводу обв'язки баків запасу води в приміщенні водопідготовки, акт за листопад 2014 року про монтаж системи обігріву , акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 за монтаж системи обігріву, податкові накладні № 8 від 12.08.2014, № 11 від 20.10.2014, № 10 від 03.11.2014 року. Оплата за послугу проведена шляхом перерахунку безготівкових коштів на рахунковий рахунок ТОВ «Тех Сервіс».

Позивач також надав до договору підряду від 06.08.2014 року суду Договірну ціну на обв'язку трубопроводу, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1, відомість ресурсів до локального кошторису № 2-1-1, рахунок-фактура № СФ-0000071 від 07.08.2014 року, № СФ-0000073 від 15.08.2014, наказ № 63 від 12.08.2014 року «Про включення затрат по монтажу трубопроводів наданих ТОВ фірма « Тех Сервіс» до поточних ремонтів основних засобів.

До договору підряду від 26.09.2014 року позивач також надав дефектний акт від 26.09.2014, договірну ціну, пояснювальну записку щодо системи опалення у цеху водопідготовки, відомість ресурсів до локального кошторису № 2-1-1 - монтаж опалення в цеху водопідготовки, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на монтаж опалення в цеху водопідготовки с. Радсад, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 з розрахунками вартості, розрахунок загально виробничих видатків до локального кошторису № 2-1-1 на монтаж опалення, звідний кошторисний розрахунок вартості об'єкта будівництва, відомість ресурсів, довідка про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року, виписки банка, що підтверджують оплату послуг.

12.11.2014 року Позивач уклав з ТОВ «Баядера Логістик» договір № 12/11/14-М за умовами якого виконавець за плату виконує послуги зі стимулювання збуту товарів Замовника в порядку та відповідно до умов договору щодо асортименту товарів, виробником якого є Замовник, а також інформаційні та маркетингові послуги.

Додаток №1 до договору про надання послуги від 12.11.2014 року свідчить, що на виконання умов договору Виконавець приймає на себе зобов'язання надати замовнику послуги зі стимулюванню збуту товарів Замовника, а також інформаційні та маркетингові послуги на території Вінницької, Дніпропетровської (окремо на території м. Кривій Ріг), Житомирської, Запорізької, Івано-Франківської областей, м. Київ та Київської області, Волинської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської (окремо на території м. Кременчуг, Рівненьської, Сумської, Тернопільської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької та Чернігівської області, а саме: моніторинг споживчого попиту на товари Замовника, рекомендації щодо поліпшення асортименту та пакування товарів, послуги з надання рекомендацій щодо формування асортиментного переліку товарів, що постачаються, надання планів продажу товарів, моніторинг та аналіз товарообігу Замовника, щотижневе надання рекомендацій щодо його зростання, визначення обсягів продажу продукції, визначення залишків продукції на складах виконавця, визначення відносної динаміки продажів продукції у областях, послуги трейд- маркетингу, послуги мерчандайзингу щодо товарів, що постачаються і реалізовуються через торгівельну мережу відповідних областей, послуги з проведення рекламних акцій, тренінгів з персоналом Виконавця, які направленні на просування товарів Замовника, поширення інформації про їх особливості.

Позивач надав суду на виконання умов вищезазначеного договору акт приймання-передачі від 31.12.2014, 21 звіт про надані послуги від 31.12.2014, 21 податкову накладну від 31.12.2014 року по кожній області, в якій надавались послуги окремо.

Судом першої інстанції було встановлено, що ТОВ Миколаївській коньячний завод» створено в 2012 році, згідно КВЕДу здійснює оптову торгівлю напоями (46.34), в зв'язку з чим отримало ліцензію на виробництво алкогольних напоїв № 49 з 12.06.2014 року, ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями № 259729 від 17.10.2014 року, ліцензію на виробництво спирту коньячного № 297484 з 28.03.2014 року. Позивач ніколи раніше не займався виробництвом та оптовою реалізацією власної алкогольної продукції, тому отримавши ліцензії розпочав виробництво та оптову реалізацію нового на ринку України алкогольного напою -коньяку України «Коблево» в асортіменті, тому для просування та популяризація товару на ринку алкогольних напоїв важливим є маркетинг.

В акті перевірки зазначено, що до перевірки не надано жодного підтверджуючого документу, який би конкретизував види послуг, кількість наданих послуг, використання послуг у господарській діяльності по договору про надання послуг, укладеного позивачем з ТОВ «Баядера Логістик».

Для з'ясування обставин справи, суд першої інстанції ухвалою від 09.06.2016 року витребував у ТОВ «Баядера Логістик» документи, що підтверджують виконання умов договору від 12.11.2014 року, а саме: організація та проведення рекламної кампанії, послуги мерчандайзингу щодо товарів, що постачаються Замовником виконавцю і реалізовуються через торгівельну мережу.

На виконання ухвали суду ТОВ «Баядера Логістик» надало суду пояснення, що документами, що підтверджують виконання умов договору від 12.11.2014 року є акти приймання-передачі наданих послуг, звіти та додатки до звітів, в яких зазначені перелік торгових точок , в яких зазначена їх адреса та назва товару, який розміщувався. Умовами договору від 12.11.2014 року (п.1.8) передбачено право ТОВ «Баядера Логістик» залучати для надання послуг за договором третіх осіб, залишаючись відповідальним перед позивачем за їх дії та результати їх діяльності. Для надання послуг трейд-маркетингу, послуг з проведення акційних заходів, мерчандайзингу та передпродажної підготовки відносно продукції коньяки «Коблево» в асортименті залучало суб'єктів господарювання, які здійснювали продаж товару ТОВ «АШАН», «ГІПЕРМАРКЕТ», ТОВ «Фудмережа», ТОВ «Група Рітейлу Україна», ПП Універсам-Полтава», ТОВ «Український Рітейл», ТОВ «ЕКО», ТОВ «АСТЕРС ГРУП», ТОВ «А-Маркет», ТОВ «Фреймм», ТОВ «РИТЕЙЛ-К», ТОВ «Континіум-Трейд», ТОВ «Фірма «Клен», ТОВ «Вест Рітейл», ТОВ «Скорпіо», тощо). Також ТОВ «Баядера Логістик» замовляло в Суб'єктів громадського харчування маркетингові послуги з розміщення продукції позивача у закладах громадського харчування, з проведенням цінових акцій та програм лояльності (Т. 3 а.с.3-220).

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що угоди, які були укладені між позивачем та ТОВ «Стиль Сервіс», ТОВ фірма «Тех Сервіс», ТОВ «Баядера Логістик» спрямовані на реальне настання наслідків, умовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням вільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Товар та послуги, які придбавалися позивачем притаманні його господарській діяльності та використовувалися ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу витрат за результатами господарської діяльності з контрагентами, зазначеними в акті перевірки є правомірним.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що надані позивачем первинні документи містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт надання послуг.

Отже, господарські операції позивача з ТОВ «Стиль Сервіс», ТОВ фірма «Тех Сервіс», ТОВ «Баядера Логістик» були реальними, його діяльність була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали.

Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Якщо контрагенти позивача не виконали своїх зобов'язань по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Із наведеного вбачається, що сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем. Жодна норма Податкового кодексу України, жоден законодавчий акт не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

Під час розгляду справи з боку відповідача не було надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що позивач та його контрагент у спірний період не були платниками ПДВ та не мали статусу юридичних осіб.

Крім того, чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов'язань.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним рішень.

В свою чергу, судом не встановлено жодного фактичного порушення позивачем вимог податкового законодавства, за наслідками здійснення господарських операцій з його контрагентами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Миколаївський коньячний завод" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.11.2015р. № , від 30.11.2015р. № належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги один в один дублюють заперечення на позов (Т.3 а.с. 29) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Очаківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року по справі № 814/777/16, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 28 вересня 2016 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук