Справа № 810/1404/16
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1404/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

15 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ФОП ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 000059/10-17-22-02- від 15.12.2015.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами ГУ ДФС у Київській області 25.11.2015 проведено фактичну перевірку магазину-кафе за адресою: АДРЕСА_1, який використовується ФОП ОСОБА_2 у власній господарській діяльності, що не заперечувалось позивачем.

За наслідками перевірки складено Акт № 1853/10-36-21/НОМЕР_1 від 25.11.2015, яким встановлено порушення позивачем ст. ст. 11, 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: встановлено факт реалізації пакету вина ординарного кріпленого «Портвейн 333» 1,0 л., 17,5 %об., виробництва ТОВ «Котовський вин завод», 16.06.2014 розливу по ціні 32,00 грн без марки акцизного податку встановленого зразка, та факт реалізації горілки «Немирів» об'ємом 0,1 л. в кількості 2 шт. по ціні 10,00 грн, у той час, коли Постановою КМ України № 957 від 30.10.2008 мінімальна ціна на такий товар (міцністю 40 %об.) встановлена у розмірі 10,98 грн.

На підставі висновків Акту перевірки Переяслав-Хмельницькою ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято рішення № 000059/10-17-22/02/НОМЕР_1 від 15.12.2015, яким застосовано до ФОП ОСОБА_2 фінансові санкції у вигляді штрафу на загальну суму 27 000,00 грн, з яких 17 000,00 грн - за факт реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка, та 10 000,00 грн - за факт реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі алкогольні напої.

За наслідками адміністративного оскарження висновки акту перевірки та вказане рішення залишено без змін.

Позивачем зазначено, що висновки перевірки не можуть вважатись об'єктивними, оскільки її проведено з порушенням вимог закону, а саме - перевіряючими не було пред'явлено наказу та направлення на проведення перевірки, службових посвідчень.

Однак, в силу п. 75.1 ст. 75, ст. 80, ст. 81 ПК України та з наявних у матеріалах справи фотокарток, відзнятих при проведенні перевірки слідує, що продавцю магазину-кафе (гр. ОСОБА_4.), а отже особі, яка фактично здійснює розрахункові операції, було пред'явлено до проведення перевірки встановлені законом обов'язкові документи.

Крім того, з огляду на те, що посадових осіб податкового органу було допущено до перевірки, таку перевірку фактично проведено, про що складено Акт перевірки, колегія суддів вважає доводи позивача не обґрунтованими.

Також, судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно ст. 81. ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно Акту № 52/10-36-21 від 25.11.2015 вбачається, що продавець ОСОБА_4, відмовилась від підпису у направленнях на перевірку, що не заперечувалась позивачем та допитаною в суді першої інстанції в якості свідка гр. ОСОБА_4

В судовому засіданні - 15.09.2016 апелянт посилався на те, що під час перевірки посадові особи податкового органу поводились зухвало, грубо та неввічливо, однак, як уже було зазначено судом першої інстанції, до юрисдикції адміністративного судочинства не входить вирішення питань щодо дотримання етики посадовими особами державних органів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Крім того, дані твердження не підтверджуються належними та допустимими доказами в силу ст. 70 КАС України.

З наявних в матеріалах справи фотокарток слідує, що на придбаному під час проведення контрольної розрахункової операції пакеті вина відсутні як марка акцизного податку, так і сліди її відриву чи псування в будь-який інший спосіб.

Вищевикладене, жодним чином не спростовано позивачем, ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України № 481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до абз. 2 частини другої ст. 7 цього Закону забороняється ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та реалізації на території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка.

Статтею 18 Закону № 481/95-ВР надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Постановою КМ України, № 957 від 30.10.2008 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв.

Згідно Додатку до даної постанови мінімальна ціна на горілку міцністю 40 % об. Об'ємом 0,1 л. встановлена у розмірі 10,98 грн.

В той час, в ході перевірки магазину-кафе позивача встановлено факт реалізації пакету вина ординарного кріпленого «Портвейн 333» 1,0 л., 17,5 %об., виробництва ТОВ «Котовський винзавод», 16.06.2014 розливу по ціні 32,00 грн без марки акцизного податку встановленого зразка, та факт реалізації горілки «Немирів» об'ємом 0,1 л. в кількості 2 шт. по ціні 10,00 грн., у той час, коли Постановою КМ України від 30.10.2008 № 957 мінімальна ціна на такий товар (міцністю 40 %об.) встановлена у розмірі 10,98 грн.

Згідно абз. 15 частини другої ст. 17 Закону № 481/95-ВР (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі:

- оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000 грн;

- зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 грн.

Згідно оскаржуваного рішення до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в загальній сумі 27 000,00 грн, з яких 17 000,00 грн - за факт реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка, та 10 000,00 грн - за факт реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі алкогольні напої, що відповідає вимогам Закону №481/95-ВР.

В апеляційній скарзі, апелянтом зазначено про невідповідність спірного рішення про застосування фінансових санкцій за формою вимога діючого законодавства, однак колегія суддів не бере до уваги зазначені доводи апелянта, так як рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті вчиненого позивачем порушення та спірного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та зазначені в судовому засіданні - 15.09.2016, жодним чином не спростовують висновку суду першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 20.09.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.