Справа № 459/915/16
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Справа № 876/4850/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

представника відповідача Сичова Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС України на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 31 травня 2016 року по справі № 459/915/16 за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0599/20918/2016 від 18 березня 2016 року, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченко М.І.; звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої постановою у справі про порушення митних правил №0599/20918/2016 від 18 березня 2016 року; адміністративну справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України закрити.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 31 травня 2016 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошніченка М.І. від 18 березня 2016 року №0599/20918/16. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Львівська митниця ДФС України постанову суду першої інстанції оскаржила, подала апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, та жодних доказів того, що ремонту зазначений транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, документи не містять.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовільнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції, та приймає нову постанову, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Мірошніченка М.І. від 18.03.2016 року № 0599/20918/16 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 470 МК України,та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п'ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500,00 грн.

Зі змісту постанови видно, що 25.02.2016 року, близько 18:10 год., позивач прямував у приватну поїздку до Республіки Польща з України через м/п «Угринів» Львівської митниці ДФС автомобілем «Mazda 626» реєстраційний номер НОМЕР_1, реєстрації Республіка Польща смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор». У ході митного контролю вказаного транспортного засобу було виявлено, що позивач 09.02.2016 року ввіз в Україну через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування, який зареєстрований на території республіка Польща. ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу призначення більше ніж на 10 діб та не повідомив найближчий митний орган до завершення визначеного строку транзиту про обставини подій, у зв'язку з якими пропущено цей строк. У поясненні позивач зазначив, що не мав можливості доставити автомобіль до митного органу у зв'язку з його поломкою та перебуванням на СТО, в доказ чого надав довідку від 25.02.2016 року № 81, акт виконаних робіт від 25.02.2016 року № 80, чек від 24.02.2016 року, а також довідку з Червоноградської ЦМЛ від 25.02.2016 року.

Згідно з копією довідки Червоноградської ЦМЛ від 25.02.2016 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 16.02.2016 року по 25.02.2016 року.

Відповідно до копії повідомлення ОСОБА_2 від 25.02.2016 року, адресованого начальнику Львівської митниці ДФС, останній зазначив, що причиною затримки перетину кордону є поломка автомобіля та те, що з 16.02.2016 року по 23.02.2016 року він перебував на лікуванні й не зміг повідомити про це митний орган.

Суд першої інстанції задовольняючи частково адміністративний позов виходив з того, що виносячи оспорювану постанову, відповідачем залишено поза увагою довідку Червоноградської ЦМЛ від 25.02.2016 року (а.с.13), згідно з якою у період з 16.02.2016 року по 25.02.2016 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, у зв'язку з чим цей період, протягом якого діяла обставина непереборної сили, не підлягав включенню до 10-тиденного строку транзитного перевезення автомобіля «Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому станом на 25.02.2016 року указаний строк транзитного перевезення, який повинен був закінчитися 29.02.2016 року, не закінчився. 25.02.2016 року, тобто до закінчення встановленого строку транзитного перевезення, позивач письмово поінформував відповідача про вищевказану обставину непереборної сили, додавши довідку медичної установи (а.с.16), чим виконав усі покладені на нього законодавством обов'язки як умову не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили.

Колегія суддів не погоджується з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 381 МК України передбачено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до Розділу ХІІ МК України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший режим ніж транзит супроводжуватиметься письмовим декларуванням цього транспортного засобу на виконання інших формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування засобів гарантування тощо).

Згідно зі статтею 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п'ять діб.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також не вивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку та станом на даний час - не заперечується позивачем, отже порушення має місце і воно є триваючим в розумінні закону.

В теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Отже, приймаючи до уваги те, що позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом - правопорушення є триваючим.

Відповідно до частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 252 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Враховуючи те, що факт виявлення правопорушення мав місце 25.02.2016 року, то оскаржувана постанова винесена в межах встановленого законом шестимісячного строку накладання адміністративного стягнення. Дана позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 червня 2016 року (справа №К/800/45025/15).

Крім того, частиною 1 ст. 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 до обставини непереборної сили відносяться смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Крім цього, відповідно п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режим, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб'єкта господарювання загрозу життю або здоров'ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режим, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм видно, що законодавством чітко визначені умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вказує, що не мав можливості доставити автомобіль до митного органу у зв'язку з його поломкою та перебуванням на СТО, в доказ чого надав довідку від 25.02.2016 року № 81, акт виконаних робіт від 25.02.2016 року № 80, чек від 24.02.2016 року, а також довідку з Червоноградської ЦМЛ від 25.02.2016 року.

Дане посилання позивача на поломку транспортного засобу судом до уваги не береться, оскільки, як вже було зазначено вище, в разі факту аварії чи дії обставин непереборної сили, власник товару повинен звернутись до митного органу із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Надані позивачем документи підтверджують тільки факт поломки автомобіля, але не факт аварії чи обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Таким чином, позивачем не дотримані умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків ним документально не підтверджений такий факт, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил є безпідставним та необґрунтованим, а відтак задоволенню не підлягає.

Посилання позивача, що в період з 16.02.2016 року по 25.02.2016 року він перебував на лікарняному, а тому цей строк не повинен бути включений до строків транзиту є безпідставним, оскільки такі обставини вже виникли вже після закінчення строку транзитного переміщення - 14.02.2016 року. Таким чином, відсутні підстави для не включення строку лікування позивача до строків транзиту, оскільки таке виникло вже після закінчення цього строку, тобто після вчинення порушення вимог Митного кодексу України.

Судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати і винести нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС України задоволити.

Постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 31 травня 2016 року по справі № 459/915/16 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич

Повний текст постанови виготовлено 26 вересня 2016 року.