Справа № 812/461/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 вересня 2016 року СєвєродонецькСправа № 812/461/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чиркін С.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача - ліквідаційної комісії Біловодського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Біловодського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - Позивач) до ліквідаційної комісії Біловодського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

19.07.2016 від представника відповідача - ліквідаційної комісії Біловодського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 48).

В обґрунтування клопотання зазначено, що Позивач був звільнений з органів внутрішніх справ наказом від 06.11.2015. Відповідно до грошового атестату № 8, зі складовими якого Позивач був ознайомлений 14.11.2015, останньому була нарахована грошова винагорода при звільнені в розмірі - 98766,86 грн. Таким чином, Відповідач вважає, що з дня коли Позивач дізнався про порушення своїх прав минуло більше ніж шість місяців, та з посиланням на частину першу статті 233 КЗпП України вважає, що правові підстави для його поновлення відсутні.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22.09.2016 вирішено розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд дійшов до наступного.

Відповідно до частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з частинами першою та другою статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, частина третя статті 99 КАС України є спеціальною нормою у розв'язанні спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби порівняно з нормою, яка міститься в частині другій статті 99 КАС України та встановлює шестимісячний строк звернення до суду.

В позовній заяві Позивач зазначає, що помітив невідповідність у розмірі одноразової грошової допомоги виплаченої при звільненні наприкінці квітня 2016 року та 04.05.2016 звернувся до ліквідаційної комісії Біловодського РВ ГУМВС у Луганській області, тому перебіг строку звернення до суду починається повязує саме з цією подією.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 13.05.2016.

Водночас частина третя статті 99 КАС України є загальною нормою у розв'язанні спорів стосовно зазначених правовідносин у разі, якщо іншими законами встановлено інший строк звернення до суду в спорах щодо таких правовідносин.

При цьому частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Частина третя статті 99 КАС України, якою встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, є загальною нормою, оскільки вона прямо не передбачає строк звернення до суду у справах щодо стягнення заробітної плати (грошового забезпечення тощо).

Частина друга статті 233 КЗпП України конкретизує предмет (заробітна плата) судового захисту та встановлює, що в цьому разі звернення до суду не обмежується будь-яким строком.

Оскільки норми частини другої статті 233 КЗпП України є спеціальними, прямо встановлюють предмет (заробітна плата) судового захисту, то вони мають пріоритет над нормами частини третьої статті 99 КАС України, які є загальними і з них не можна прямо зробити висновок стосовно строків звернення до суду для захисту права на заробітну плату (грошове забезпечення тощо).

Також суд звертає увагу на те, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат (аналогічна позиція вказана у п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 року N 8-рп/2013).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що строки звернення до суду у цій категорії спорів не застосовуються, тому клопотання Відповідача задоволенню не належить.

Керуючись ст.ст. 99, 103, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання Відповідача - ліквідаційної комісії Біловодського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, про залишення позову без розгляду відмовити.

Вважати не пропущеним строк звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з позовом до ліквідаційної комісії Біловодського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2