Справа № 821/420/16
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/420/16

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2016 року по справі за адміністративним позовом фермерського господарства «АРТ-А» до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року фермерське господарство «АРТ-А» (далі ФГ «АРТ-А») звернулось до суду з позовом до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі Скадовська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21 січня 2016 року № , № , № та , а також податкової вимоги від 8 лютого 2016 року № 62-25.

В обґрунтування позову зазначалось, що з 24 по 30 грудня 2015 року посадовою особою відповідача проведено позапланову невиїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2013 року по 31 травня 2015 року. За результатами перевірки складено акт від 30 грудня 2015 року за № 288/22/21301987, в якому, серед іншого, зазначено про порушення позивачем п. 46.1 ст. 46, п. 49.1, пп. 49.18.1, 49.18.3 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203, п. 285.1 ст. 285, п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, в результаті чого ФГ «АРТ-А» не подано до Скадовської ОДПІ податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року, а також податкові декларації з земельного податку за 2014 та 2015 роки. Крім того, в акті перевірки зазначено про порушення ФГ «АРТ-А» п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 ПК України, в результаті чого підприємством занижено розмір плати за землю у періоді з 1 січня 2014 року по 31 травня 2015 року у сумі 45300 грн. 84 коп.. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 21 січня 2016 року № , яким до підприємства застосовано штрафні санкції за неподання декларації з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 170 грн., № , яким до ФГ «АРТ-А» застосовано штрафні санкції за неподання декларації з податку на додану вартість у розмірі 170 грн., № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 340 грн. за неподання декларацій із земельного податку, а також № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання із земельного податку за основним платежем 45300 грн. 84 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 11325 грн. 21 коп., а також складено податкову вимогу від 8 лютого 2016 року № 62-25 на суму 57059 грн. 58 коп.. На думку позивача, висновки акта перевірки не відповідають вимогам Податкового кодексу України, а тому прийняті відповідачем на підставі акта перевірки податкові повідомлення-рішення та податкова вимога підлягають скасуванню.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2016 року позовні вимоги ФГ «АРТ-А» задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Скадовської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 21 січня 2016 року № , № , № , та податкову вимогу від 8 лютого 2016 року № 62-25. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ФГ «АРТ-А» судовий збір у сумі 1719 грн..

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник Скадовської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області в апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом при вирішенні справи порушено норми матеріального права. Так, судом не прийнято до уваги вимоги статей 14, 269, 286, 287, 291 та 299 Податкового кодексу України. Зокрема, апелянт зазначає, що за результатами аналізу документів - даних податкової звітності та інформації з зовнішніх джерел, проведеною перевіркою відповідача встановлено відсутність достатньої кількості трудових ресурсів, складських приміщень, а також факту сільськогосподарського використання земельних ділянок, що свідчить про відсутність фактичного здійснення господарської діяльності в частині купівлі, вирощування, зберігання та відвантаження сільськогосподарської продукції. Крім того, апелянт вказує, що оскільки частка сільськогосподарського товаровиробництва позивача за 2013 - 2015 роки дорівнює « 0», ФГ «АРТ-А» підлягає переведенню на загальну систему оподаткування з скасуванням статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що з 24 по 30 грудня 2015 року посадовою особою Скадовської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ФГ «АРТ-А» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2013 року по 31 травня 2015 року.

За результатами перевірки складено акт від 30 грудня 2015 року за № 288/22/21301987, в якому, серед іншого, зазначено про порушення позивачем п. 46.1 ст. 46, п. 49.1, пп. 49.18.1, 49.18.3 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203, п. 285.1 ст. 285, п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, в результаті чого ФГ «АРТ-А» не подано до Скадовської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік, податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року, а також податкові декларації з земельного податку за 2014 - 2015 роки. Крім того, в акті перевірки зазначено про порушення ФГ «АРТ-А» п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 ПК України, в результаті чого підприємством занижено розмір плати за землю у періоді з 1 січня 2014 року по 31 травня 2015 року у сумі 45300 грн. 84 коп..

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 21 січня 2016 року № , яким до підприємства застосовано штрафні санкції за неподання декларації з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 170 грн., № , яким до ФГ «АРТ-А» застосовано штрафні санкції за неподання декларації з податку на додану вартість у розмірі 170 грн., № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 340 грн. за неподання декларацій із земельного податку, а також № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання із земельного податку за основним платежем 45300 грн. 84 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 11325 грн. 21 коп., а також складено податкову вимогу від 8 лютого 2016 року № 62-25 на суму 57059 грн. 58 коп..

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачем не доведено фактів порушення ФГ «АРТ-А» норм Податкового кодексу України щодо перебування фермерського господарства на спеціальному режимі оподаткування - фіксованому сільськогосподарському податку, що, в свою чергу, свідчить про безпідставність прийняття контролюючим органом оскаржених податкових повідомлень-рішень та направлення на адресу позивача податкової вимоги.

Так, відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Підпунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Кодексу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовими запитами визначається Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 (далі Порядок).

Пунктом 10 Порядку визначено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Відповідно до п. 14 названого Порядку у разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.

У разі коли запит складено з порушенням вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього Порядку, суб'єкт інформаційних відносин звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит (п. 16 Порядку).

Аналогічні положення щодо звільнення платника податків від обов'язку надавати відповідь на запит, складений з порушенням вимог Податкового кодексу України, передбачені і положеннями п. 73.3 ст. 73 названого Кодексу.

Як встановлено матеріалами справи, 9 червня 2015 року Скадовською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на адресу позивача направлено запит за № 1960/10/21-19-15-29 про надання інформації та її документального підтвердження, яким зобов'язано ФГ «АРТ-А» надати копії документів первинного обліку та бухгалтерських документів з метою для з'ясування обсягів реалізованої позивачем продукції власного виробництва в загальних обсягах реалізації з 1 червня 2012 року по 31 травня 2015 року (т. 4 а. с. 47).

В обґрунтування підстав запитуваної інформації контролюючий орган у названому запиті посилається на наявність інформації, викладеної в листі відділу статистики у Скадовському районі Херсонської області від 23 січня 2015 року № 01-13/21 про середню врожайність соняшника по району з 1 га. Зокрема, відповідач з посиланням на вказаний лист зазначив, що середня врожайність соняшника по району з 1 га у 2013 та 2014 роках становила 9,9 ц/га та 6,5 ц/га відповідно, тоді як урожайність соняшника, вирощеного ФГ «АРТ-А» згідно задекларованих показників становить близько 45,2 ц/га та 35 ц/га.

18 червня 2015 року ФГ «АРТ-А» на названий вище запит контролюючому органу надано відповідь, в якій зазначено про відсутність підстав для проведення позапланової документальної перевірки господарства та надання запитуваної інформації (т. 4 а. с. 50-51).

Наказом Скадовської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 14 грудня 2015 року за № 545 призначено позапланову невиїзну документальну перевірку ФГ «АРТ-А» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2013 року по 31 травня 2015 року (т. 4 а. с. 45).

Як правильно визначено судом першої інстанції, запит контролюючого органу від 9 червня 2015 року не містить викладення фактів порушення ФГ «АРТ-А» вимог податкового чи іншого законодавства, зокрема, контролюючий орган, як на підставу запитуваної інформації, посилається виключно на лист відділу статистики у Скадовському районі Херсонської області від 23 січня 2015 року № 01-13/21 щодо середньої врожайності соняшника по району з 1 га.

Оскільки при розгляді справи на неодноразову вимогу суду першої інстанції контролюючим органом не надано завірені належним чином копії документів, які стали підставою для надіслання запиту позивачу про надання інформації та видання наказу на проведення перевірки, зокрема, лист відділу статистики у Скадовському районі Херсонської області від 23 січня 2015 року № 01-13/21, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідач дійшов передчасного висновку про призначення позапланової документальної невиїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2013 року по 31 травня 2015 року.

Відповідно до п. 209.6 ст. 209 Податкового кодексу України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Згідно п. 209.1 названої статті Кодексу резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Пунктом 209.7 ст. 209 ПК України визначено, що сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Отже, критерієм для віднесення товарів до сільськогосподарських для цілей застосування спеціального режиму оподаткування є належність цих товарів до певної товарної групи, а також створення цих товарів у процесі діяльності, визначеної п. 209.17 ст. 209 ПК України.

Умови, за яких сільськогосподарське підприємство втрачає право застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, встановлені п. 209.11 ст. 209 ПК України, відповідно до якого якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку.

На підставі наведених положень Податкового кодексу України, недотримання питомої ваги щодо реалізації сільськогосподарських товарів є єдиною підставою для застосування до сільськогосподарського товаровиробника правил загального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Матеріалами справи встановлено, що ФГ «АРТ-А» перебуває на спеціальному режимі оподаткування, а саме з 1 січня 2013 року позивач зареєстрований платником фіксованого сільськогосподарського податку, а з 1 січня 2015 року - платником єдиного податку четвертої групи із застосуванням спеціального режиму оподаткування з податку на додану вартість у сфері сільського господарства (т. 1 а. с. 128-132).

За висновком посадових осіб контролюючого органу, викладеним в акті перевірки від 30 грудня 2015 року за № 288/22/21301987, позивач неправомірно перебуває на спеціальному режимі оподаткування, оскільки неможливо виростити задекларовані об'єми соняшника на площах земельних ділянок, які перебувають у користуванні ФГ «АРТ-А». Крім того, останнім не надано первинних документів щодо реалізації продукції, а тому, на думку контролюючого органу, питома вага власних сільськогосподарських товарів/послуг ФГ «АРТ-А» за період з 1 січня 2013 року по 31 травня 2015 року складає 0 %.

Проте, як встановлено матеріалами справи, питання щодо дійсності реалізації ФГ «АРТ-А» сільськогосподарської продукції (соняшника) власного вирощування та документального підтвердження господарських операцій з її реалізації контрагентам - покупцям за період січень - березень 2014 року було предметом дослідження судово-економічної експертизи, призначеної в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 березня 2014 року за № 00000055.

Згідно висновку судово-економічної експертизи від 29 травня 2014 року № 2/31 фактично підтверджено можливість вирощення сільськогосподарської продукції на землях, які перебували у користуванні ФГ «АРТ-А» у 2013 та 2014 роках, та документально підтверджено правомірність формування позивачем податкових зобов'язань за період січень - березень 2014 року (т. 1 а. с. 71-87).

Зокрема, як зазначено у висновку експерта, в оренді у позивача знаходились земельні ділянки загальною площею 5826,19 га, що підтверджується договорами оренди, датованими лютим 2012 року, та довідкою Держкомзему у Бериславському районі Херсонської області від 28.02.2013 р. № 01-02/9/3834, згідно якої ФГ «АРТ-А» орендує земельні ділянки у кількості 3170,88 га, з них у Томаринській сільській раді - 1472,25 га, Високівській сільській раді - 1698,63 га; довідкою Крайненської сільської ради Сакського району АРК від 20.10.2013 р. № 02-13/211, відповідно до якої на стадії оформлення знаходяться земельні паї у кількості 216 штук, загальною площею 1001,65 га; а також довідкою Крайненської сільської ради Сакського району АРК від 02.12.2013 р. № 02-12/294, згідно якої на стадії оформлення знаходяться земельні паї загальною площею 1500 га (т. 4 а. с. 83).

Крім того, згідно довідки відділу Держземагенства у Тельманівському районі Донецької області від 21 січня 2014 року № 1126/01/14 на стадії оформлення знаходиться договір суборенди земельної ділянки площею 1099,85 га на території Мічурінської сільської ради, укладений між ФГ «АРТ-А» та ТОВ «Агрофірма «Мічуріне», а згідно довідки відділу Держземагенства у Скадовському районі Херсонської області від 30 січня 2014 року № 01-03/201 у користуванні позивача знаходяться земельні ділянки на території Приморської сільської ради площею 158,54 га (т. 4 а. с. 132, 145).

При цьому питома вага виробленої сільськогосподарської продукції ФГ «АРТ-А» протягом останніх 12 послідовних звітних періодів (з квітня 2013 року по березень 2014 року) становить 100 %, що перевищує 75 %, а отже дає підстави позивачу для використання спеціального режиму оподаткування з податку на додану вартість (т. 1 а. с. 86).

На спростування доводів контролюючого органу щодо наявності технічних ресурсів для вирощування сільськогосподарської продукції, позивачем надано перелік відповідної техніки, яка зареєстрована за ФГ «АРТ-А», та свідоцтва про реєстрацію названих машин (т. 4 а. с. 134, 141-144).

До того ж, питання правомірності перебування позивача на спеціальному режимі оподаткування з податку на додану вартість у 2013 році перевірено у судовому порядку.

Так, постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 8 вересня 2014 року по справі № 821/2741/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року, позовні вимоги ФГ «АРТ-А» до Скадовської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про визнання дій та рішення протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Названі судові рішення набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Матеріалами справи також встановлено, що 31 грудня 2015 року на адресу Скадовської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області надійшов лист від ФГ «АРТ-А» за № 12/1 з копіями первинних документів, згідно Додатку № 1 (т. 4 а. с. 110-120).

Зазначена обставина відповідачем не заперечується, про що свідчить висновок останнього про розгляд заперечень ФГ «АРТ-А» до акту позапланової невиїзної документальної перевірки від 30 грудня 2015 року № 288/22/21301987 (т. 4 а. с. 121-126).

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно п. 44.6 ст. 44 названого Кодексу якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Отже, скориставшись своїм правом відповідно до наведених вище приписів податкового законодавства, позивач після закінчення перевірки але до прийняття рішення контролюючим органом надав останньому первинні документи щодо підтвердження сільськогосподарської діяльності, проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, в порушення вимог п. 44.6 ст. 44 ПК України відповідачем не враховано ці документи, як такі, що підтверджують реалізацію сільськогосподарської продукції з контрагентами-покупцями.

Дослідивши первинні документи, надані ФГ «АРТ-А» контролюючому органу, апеляційний суд зазначає наступне.

Основним видом діяльності ФГ «АРТ-А», серед іншого, є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (т. 1 а. с. 95-96).

Відповідно до звіту «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 1 грудня 2012 року» позивачем було зібрано 518 ц ячменю, 2600 ц соняшника, 263 ц капусти, 43 ц огірків, 347 ц помідорів, 105 ц моркви, 231 ц цибулі, 25 ц кавунів, 337 ц динь.

Згідно звітам «Підсумки врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 1 грудня 2014 року» позивачем було зібрано 2800 ц соняшника, 500 ц зернових та зернобобових культур, 25350 ц соняшника (т. 4 а. с. 148-182).

Зазначену вище сільськогосподарську продукцію позивачем реалізовано протягом 2013 - 2015 років контрагентам-покупцям, зокрема, ТОВ «Легат ВВ», ТОВ «Анкора», ФГ «Кравець», ПАТ «Пологівський Олейноестракційний завод», ТОВ «Сталь», ТОВ «Оптімус Плюс», ТОВ «Сінтез Трейд Агро», ТОВ «Євро Сервіс Груп», ПП «Обрій», ТОВ «УПІ-Інтертрейдінг», ТОВ «Біолідер», ДП «ДГ «Богунівська еліта» ІСГ Причорномор'я НААН, ДП «ДГ « Ім. М.І. Кутузова» НААН, ДП «ДГ «Ім. 9 січня» ІБКІЦБ НААН, ДП «ДГ «Ім. О.В. Суворова» ІСГП НААН, ДП «ДГ «Комунар» ІСГП НААН, ДП «ДГ «Артеміда» ІК НААН, ДП «ДГ «Зорі над Бугом» НААН, ДП «ДГ «Корделівське» ІК НААН, ДП «ДГ «Зелені кошари» СГІ-НЦНС, ДП «ДГ «Жеребківське» ІСГ Причорномор'я НААН, ДП «ДГ «Червоний землероб» КДСГДС НААН, ДП «ДГ «Івківці» ІЗР НААН, ДП «ДГ «Кутузівка» ІСГ Північного Сходу НААНУ, ДП «ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН, ДП «ДГ «Еліта» МДСДС ІЗЗ НААН, ДП «ДГ «Комсомолець» ІСГПС НААН, ДП «ДГ «Шевченківське» ІБКІЦБ НААН, ДП «ДГ «Оленівське» ННЦ «Інститут механізації та електрифікації СГ», ДП «ДГ «Правдинське» ІРНААН, ДП «ДГ «АФ «Надія» ІСГПС НААНУ, ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН, ДП «ДГ «Ізвєстія» ДДСДС НААНУ, про що надані первинні документи - видаткові та податкові накладні, довіреності на отримання товарів, оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України, що не спростовується висновками акта перевірки (т. 2 а. с. 29-206, т. 3 а. с. 44-165, 227-250, т. 4 а. с. 1-40).

Вказані документи були досліджені судом першої інстанції та їм надана належна оцінка в оскарженому судовому рішенні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст. 9 названого Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта, що питома вага реалізованих позивачем сільськогосподарських товарів/послуг протягом 2013 - 2015 років становить 0 %, оскільки, з урахуванням наведених вище звітів збору врожаю, а також висновків судово-економічної експертизи, фермерським господарством окрім соняшнику, операції по реалізації якого поставлені відповідачем під сумнів в акті перевірки, також реалізовано 7,9 т пшениці на загальну суму 31,4 тис. грн., 2,8 тонн ячменя на загальну суму 4,5 тис. грн. та 218 тонн овочів (цибуля, морква, буряк) на загальну суму 1247,7 тис. грн.. При цьому питома вага реалізованої вирощеної сільськогосподарської продукції за перевірений період становить 100 %.

Із врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції знаходить обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що позивачем було додержано встановлений чинним законодавством порядок перебування у статусі платника фіксованого сільськогосподарського податку, а з 1 січня 2015 року - платника єдиного податку четвертої групи, що свідчить про неправомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями від 21 січня 2016 року № за неподання декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року, № за неподання декларації з податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік, № за неподання декларацій із земельного податку за 2014 та 2015 роки, а також визначення податковим повідомленням-рішенням від 21 січня 2016 року № податкового зобов'язання з земельного податку у сумі 45300 грн. 84 коп. за основним платежем та 11325 грн. 21 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Як встановлено матеріалами справи, оскаржену вимогу від 8 лютого 2016 року № 62-25 складено контролюючим органом виключно на підставі оскаржених по справі податкових повідомлень-рішень від 21 січня 2016 року.

Оскільки при розгляді справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо протиправності податкових повідомлень-рішень Скадовської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 21 січня 2016 року № , № , № та , висновок суду про задоволення вимог ФГ «АРТ-А» про визнання протиправним та скасування податкової вимоги від 8 лютого 2016 року № 62-25, також є правильним.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 травня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 26 вересня 2016 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко