Справа № 806/1319/16
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Житомир справа № 806/1319/16

категорія 8.3.11

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

секретар судового засідання Господарчук І.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №3112-17 від 25.06.2015 р.,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Малинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення форми "Ф" № 3112-17 від 25.06.2015. В обґрунтування позову зазначає, що податковим органом визначено суму податкового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб 25000,00 грн. Не погоджуючись з об'єктивністю та законністю винесеного податкового повідомлення - рішення позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, обєктивно та не упереджено дослідивши докази, які мають юридичне значення у справі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В ході розгляду адміністративної справи було встановлено, що Малинською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області було винесено та надіслано позивачу податкове повідомлення - рішення форми "Ф" № 3112-17 від 25.06.2016, яким визначено суму транспортного податку для фізичних осіб 25000,00 грн. (а.с. 6).

Безспірно встановлено, що ОСОБА_3 є власником легкового автомобіля марки TOYOTA моделі Highlander з обємом двигуна 3456 см куб., рік випуску 2011, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК № 314111 (а.с. 7).

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII, ухвалений 28.12.2014 року внесено зміни до Податкового кодексу України. Зокрема, частиною 2 статті 1 Закону, внесено зміни щодо місцевих податків, так, до пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу України - Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що Платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

У відповідності підпункту 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Приписами пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

У відповідності до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Статтею 8 Податкового кодексу України, визначено що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

У статті 10 Податкового кодексу України, до місцевих податків відносять податок на майно в частині транспортного податку. Отже транспортний податок згідно Податкового кодексу України є місцевим податком.

Разом з тим, особливість місцевих податків полягає в тому, що вони за законом не можуть бути встановлені безпосередньо рішенням Верховної Ради України.

Так, відповідно до пункту 8.3 статті 8 Податкового кодексу України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно пункту 12.3. статті 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Приписами підпунктів 12.3.1, 12.3.2, 12.3.3, 12.3.4 статті 12 Податкового кодексу України визначено, що встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

При цьому згідно підпункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Малинської міської ради на 59 - ій сесії шостого скликання від 26.01.2015 встановлено податок на майно в м. Малині (в частині транспортного податку) на 2015рік (а.с. 16 - 17). Відтак, нові податки на 2015 рік в м. Малині введенні в дію 26 січня 2015 року поточного бюджетного періоду, що суперечить визначеним Податковим кодексом України правилам введення податків, ставок та зборів. Враховуючи те, що нормативно - правовий документ прийнятий Малинською міською радою 26.01.2015, тобто з порушенням правил визначених статтею 12 Податкового кодексу України, а тому стягнення транспортного податку в 2015 році є неправомірним та таким, що не відповідає принципам чинного законодавства.

Крім того, відповідно до статті 4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу; стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що зміни до будь яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року; при цьому опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Суд зазначає, що Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII, ухвалений 28.12.2014 року є чинним та конституційним. Однак, зміни до будь - яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше ніж за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові податки та ставки. Отже, податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Така правова позиція визначена Вищим адміністративним судом у справі № К/8077/16 та Європейським судом у рішеннях від 14.01.2011 року у справі "Щокін проти України" та від 07.07.2011 року у справі "Серков проти України" в частині необхідності застосування національного законодавства у разі допущення можливості його неоднозначного тлумачення у найсприятливіший для заявника спосіб.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що нові податки та ставки, можуть застосовуватись податковим органом не раніше наступного податкового періоду. Так з огляду на те, що встановлення транспортного податку в м. Малині було вчинено з порушенням норм матеріального права, тому вимога Малинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області щодо сплати ОСОБА_3 транспортного податку в 2015 році - протиправна. Відтак, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158-163,524 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №3112-17 від 25.06.2015 р., винесене Малинською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Житомирській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 551,20 грн.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 21 вересня 2016 р.