Справа № 182/7568/15-а
Суддя: Шестакова З. С.
Дата ухвалення: 2016-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/7568/15-а
Провадження № 2-а/0182/41/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08.09.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Нікопольської міської ради, Управління комунального майна Нікопольської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії щодо приватизації,суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, який 15 червня 2016 року уточнив, та остаточно просив суд визнатипротиправною бездіяльність Управління комунального майна Нікопольської міської ради (далі по тексту - Управління комунального майна) щодо виконання рішення Нікопольської міської ради № 83-8/VI від 24 червня 2011 року «Про визначення та затвердження способу приватизації «викуп» об'єктів комунальної власності, які включено до переліку об'єктів, що підлягають приватизації» по приватизації позивачем нежитлового вбудованого приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 Зобов'язати Управління комунального майна вчинити дії щодо приватизації ним нежитлового вбудованого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 а саме: частини блоку 9 загальною площею 31,2 кв.м, що складається з кімнати 9 (211) площею 11,5 кв.м, коридору 10 площею 1, 9 кв.м, кімнати 12 (212) площею 17,8 кв.м, як окремої одиниці, шляхом виконання всіх, передбачених чинним законодавством України процедур та укладенням договору купівлі-продажу цього нежитлового вбудованого приміщення.

Право «викуп» згідно рішень Нікопольської міської ради належить позивачу ФОП ОСОБА_2, який на момент прийняття рішень про приватизацію та по теперішній час є орендарем цього приміщення на підставі договору найма (оренди) індивідуально визначеного майна (нерухомого або іншого), що належить до комунальної власності.

Спочатку Комітет по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради на виконання рішення Нікопольської міської ради від 24 червня 2011 року № 83-8/VI своїм листом від 08 липня 2011 року зобов'язав КП «НМБТІ» виготовити технічний паспорт на зазначений об'єкт.

Позивачем було здійснено оплату за виготовлення технічного паспорту, отримано технічний паспорт та передано його до Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради, здійснена та оплачена незалежна оцінка зазначеного приміщення.

Крім того, позивачем проведені будівельні роботи зазначеного приміщення на підставі Договору про виконання будівельних робіт б/н від 25 червня 2011 року на суму 3 520,00 грн., з яких 1 704,00 грн. - вартість будівельних матеріалів та 1 816,00 грн. - вартість будівельних робіт.

Однак, в подальшому Комітет по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради відмовився виконувати зазначене рішення Нікопольської міської ради з приводу приватизації вищезазначеного приміщення, мотивуючи свою відмову набранням чинності окремих положень

Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Не погодившись з зазначеною відмовою, позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії щодо приватизації.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2011 року по адміністративній справі № 2а-5253/11 частково визнаний позов позивача та визнано протиправною бездіяльність Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради щодо приватизації спірного нежитлового вбудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_1

З березня 2012 року відповідно до п. 1.7 Положення про Управління комунального майна Нікопольської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 23 березня 2012 року № 7-18/VI «Про Управління комунального майна Нікопольської міської ради», правонаступником Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради по усіх майнових та немайнових правах і обов`язках визначено Управління комунального майна.

На звернення позивача щодо виконання рішення Нікопольської міської ради від 24.06.2011 № 83-8/VI Управлінням комунального майна листом № 420 від 03 травня 2012 року, було надано відповідь, що постійними комісіями міської ради рекомендовано Управлінню комунального майна Нікопольської міської ради протягом 2-х місяців виконати вищезазначене рішення Нікопольської ради з урахуванням постанови суду від 07 грудня 2011 року та здійснити заходи щодо приватизації майна заявника.

Однак, до теперішнього часу відповідачами не було вчинено жодної дії щодо виконання рішення Нікопольської міської ради від 24 червня 2011 року № 83-8/VI.

Натомість, Управління комунального майна звернулось до Нікопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Нікопольської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання незаконними та скасування рішень Нікопольської міської ради № 70-7/VI від 29 квітня 2011 року та № 83-8/VI від 24 червня 2011 року в частині включення до переліку об'єктів комунальної власності, які підлягають приватизації у 2011 році, та визначення та затвердження способу приватизації «викуп» нежитлового вбудованого приміщення на АДРЕСА_1 площею 11,3 кв.м

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року, зазначений адміністративний позов залишено без розгляду через пропущення строку звернення до суду.

На чергове звернення позивача від 02 жовтня 2015 року щодо виконання рішення Нікопольської міської ради від 24.06.2011 № 83-8/VI та здійснення приватизації способом «викуп» нежитлового вбудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 площею 11,3 кв.м, Управління комунального майна листом від 06 жовтня .2015 року № 614 знов відмовило позивачу, мотивуючи свою відмову посиланням на п. 3 Розділу VШ «Прикінцеві положення» Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», відповідно до якого установлено мораторій на відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад) гуртожитків, які перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форм власності, або увійшли до статутних фондів акціонерних чи колективних підприємств, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, протягом строку реалізації державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, але не менше одинадцяти років з дня опублікування цього Закону. А з огляду на те, що зазначене приміщення не виділене як окремий об'єкт нерухомості та є частиною гуртожитку, і свідоцтво про право власності видане на будівлю гуртожитку в цілому, то на цей об'єкт поширюється сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», яким визначено заборону на відчуження у будь-який спосіб гуртожитків як цілісних майнових комплексів або їх окремих будівель, споруд, жилих та нежилих приміщень та іншого майна на користь фізичних чи юридичних осіб.

З такою позицією відповідача позивач не погоджується та вважає бездіяльність

Управління комунального майна Нікопольської міської ради щодо відмови йому у приватизації вищезазначеного нежитлового вбудованого приміщення протиправною, оскільки зазначеною бездіяльністю порушуються його законні права та інтереси.

До того ж, позивач вважає, що рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 26 лютого 2003 року № 110 «Про переведення квартир з житлового фонду в нежитловий для переобладнання під об'єкти торгівлі та соціального призначення» спірне приміщення з 2003 року до таких не відноситься, та відповідно до абз. 6 ст. 11Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» є нежитловим приміщенням у гуртожитку, які входять до житлового комплексу гуртожитку, але не належать до житлових приміщень і є самостійними об'єктами цивільно-правових відносин, тому на таке приміщення не розповсюджується сфера дії даного закону в частині заборони відчуження.

Крім того, посилання відповідача у листі № 770 від 15.11.2011 на не виділення спірного приміщення як окремого об'єкту нерухомості та відсутність окремого правовстановлюючого документу на це приміщення, як на підставу невиконання рішення міської ради, є таким, що суперечить закону, оскільки неотримання самим комітетом відповідних реєстраційних документів на право власності є також підтвердженням неправомірної бездіяльності відповідача.

Тому, позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги та зобов'язати Управління комунального майна вчинити дії щодо приватизації ним нежитлового вбудованого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 а саме: частини блоку 9 загальною площею 31,2 кв.м, шляхом викупу відповідно до рішення Нікопольської міської ради від 24 червня 2011 року № 83-8/VI «Про визначення та затвердження способу приватизації «викуп» об'єктів комунальної власності, які включено до переліку об'єктів, що підлягають приватизації» з урахуванням висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна від 28 січня 2016 року № 96, складеним КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», згідно якого за технічними показниками кімната 9 (211) площею 11,5 кв.м не є відокремлена від кімнати 12 (212), коридору 10, не має окремого виходу і не може бути виділена в натурі без кімнати 12 (212), коридору 10.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 та просила їх задовольнити.

Представники відповідачів з позовом ознайомлені, про день розгляду справи належним чином повідомлені, однак в судове засідання 08 вересня не з'явилися.

Від представника Нікопольської міської ради надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги ОСОБА_2 не визнала з підстав, викладених у запереченні на позов.

Представник відповідача Управління комунального майна в судове засідання не з'явився без поважних причин. 30 червня 2016 року за вхідним № 12940/16 від Управління комунального майна до суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких відповідач позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, оскільки рішення Нікопольської міської ради від 24 червня 2011 року № 83-8/VІ, яким було визначено спосіб приватизації «викуп» нежитлового вбудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_1, суперечить Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», відповідно до якого установлено мораторій на відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад) гуртожитків, які перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форм власності, або увійшли до статутних фондів акціонерних чи колективних підприємств, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, протягом строку реалізації державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, але не менше одинадцяти років з дня опублікування цього Закону. А з огляду на те, що зазначене приміщення не виділене як окремий об'єкт нерухомості та є частиною гуртожитку, і свідоцтво про право власності видане на будівлю гуртожитку в цілому, то на цей об'єкт поширюється сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», яким визначено заборону на відчуження у будь-який спосіб гуртожитків як цілісних майнових комплексів або їх окремих будівель, споруд, жилих та нежилих приміщень та іншого майна на користь фізичних чи юридичних осіб. Тому, просив суд в позові ОСОБА_2 відмовити (а.с.49-53).

Суд за згодою представника позивач вважає доцільним розглянути справу без представників відповідачів відповідно до вимог частини четвертої статті 128 КАС України.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оглянувши адміністративну справу № 2а-5253/11 за позовом ФОП ОСОБА_2 до Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради, третя особа - Нікопольська міська рада, про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії щодо приватизації, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, територіальній громаді м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради належить нежитлове вбудоване приміщення гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Нікопольської міської ради від 15 травня 2002 року № 210,

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 26 лютого 2003 року № 110 «Про переведення квартир з житлового фонду в нежитловий для переобладнання під об'єкти торгівлі та соціального призначення» були переведені з розряду житлового фонду у нежитловий для переобладнання під офіс приміщення І-го поверху в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1, що є комунальною власністю та належить територіальній громаді м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради згідно Свідоцтва про право власності (а.с.6).

Рішенням Нікопольської міської ради від 29 квітня 2011 року № 70-7/VI було включено до переліку об'єктів, які підлягають приватизації у 2011 році, в тому числі, нежитлове вбудоване приміщення площею 11,3 кв.м по АДРЕСА_1, яким на підставі договору оренди користується ФОП ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно до рішення Нікопольської міської ради від 24 червня 2011 року № 83-8/VI «Про визначення та затвердження способу приватизації «викуп» об'єктів комунальної власності, які включено до переліку об'єктів, що підлягають приватизації» визначено та затверджено спосіб приватизації «викуп» об'єкту комунальної власності - нежитлового вбудованого приміщення площею 11,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 зобов'язано Комітет по управлінню комунальним майном міської ради провести приватизацію вищевказаного об'єкту (а.с.7).

Оскільки Комітет по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради відмовився виконувати зазначене рішення Нікопольської міської ради з приводу приватизації вищезазначеного приміщення, мотивуючи свою відмову набранням чинності окремих положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ФОП ОСОБА_2 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради, третя особа - Нікопольська міська рада, про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії щодо приватизації (адміністративна справа № 2а-5253/11).

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2011 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради щодо приватизації ФОП ОСОБА_2 нежитлового вбудованого приміщення за адресою АДРЕСА_1 площею 11,3 кв.м (а.с.27,28 адміністративної справи № 2а-5253/11). Постанова набула чинності 18 грудня 2011 року.

Частинами другої і четвертої статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради. Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

З березня 2012 року відповідно до пункту 1.7 Положення про Управління комунального майна, затвердженого рішенням міської ради від 23 березня 2012 року № 7-18/VI «Про Управління комунального майна Нікопольської міської ради» (далі по тексту - Положення), правонаступником Комітету по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради по усіх майнових та немайнових правах і обов`язках визначено Управління комунального майна Нікопольської міської ради.

Згідно з пункту 1.5 Положення Управління у своїй діяльності керується, зокрема, рішеннями Нікопольської міської ради та її виконавчого комітету.

Підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 Положення Управління комунального майна здійснює приватизацію об'єктів комунальної власності та продаж земельних ділянок щодо яких прийнято рішення міської ради.

На звернення позивача на ім'я секретаря Нікопольської міської ради щодо виконання рішення Нікопольської міської ради від 24 червня 2011 року № 83-8/VI Управлінням комунального майна, було надано відповідь за № 320 від 03 травня 2012 року щодо розгляду постійними комісіями міської ради звернення позивача та рекомендовано Управлінню комунального майна протягом 2-х місяців виконати вищезазначене рішення Нікопольської ради з урахуванням постанови суду від 07 грудня 2011 року та здійснити заходи щодо приватизації майна заявника (а.с.17).

Однак, Управління комунального майна не вчинило жодної дії щодо виконання рішення Нікопольської міської ради від 24 червня 2011 року № 83-8/VI, а звернулось до Нікопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Нікопольської міської ради, третя особа - ОСОБА_2, про визнання незаконними та скасування рішень Нікопольської міської ради № 70-7/VI від 29 квітня 2011 року та № 83-8/VI від 24 червня 2011 року в частині включення до переліку об'єктів комунальної власності, які підлягають приватизації у 2011 році, та визначення та затвердження способу приватизації «викуп» нежитлового вбудованого приміщення на АДРЕСА_1 площею 11,3 кв.м.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року, зазначений адміністративний позов залишено без розгляду через пропущення строку звернення до суду (а.с.19,20).

На чергове звернення позивача від 02 жовтня 2015 року щодо виконання рішення Нікопольської міської ради від 24 червня 2011 року № 83-8/VI та здійснення приватизації способом «викуп» нежитлового вбудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 площею 11,3 кв.м, Управління комунального майна листом від 06 жовтня 2015 року за № 614 відмовило ОСОБА_2, мотивуючи тим, що пунктом 3 розділу VШ «Прикінцеві положення» Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» установлено мораторій на відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад) гуртожитків, які перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форм власності, або увійшли до статутних фондів акціонерних чи колективних підприємств, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, протягом строку реалізації державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, але не менше одинадцяти років з дня опублікування цього Закону. А з огляду на те, що зазначене приміщення не виділене як окремий об'єкт нерухомості та є частиною гуртожитку, і свідоцтво про право власності видане на будівлю гуртожитку в цілому, то на цей об'єкт поширюється сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», яким визначено заборону на відчуження у будь-який спосіб гуртожитків як цілісних майнових комплексів або їх окремих будівель, споруд, жилих та нежилих приміщень та іншого майна на користь фізичних чи юридичних осіб (а.с.21).

Відповідно до статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до пункту 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Як встановлено у судовому засіданні рішення Нікопольської міської ради № 83-8/VI від 24 червня 2011 року «Про визначення та затвердження способу приватизації «викуп» об'єктів

комунальної власності, які включено до переліку об'єктів, що підлягають приватизації» є чинним та не визнано незаконним в судовому порядку, а тому є обов'язковим до виконання згідно чинного законодавства.

Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача Управління комунального майна в тому, що рішення Нікопольської міської ради від 24 червня 2011 року № 83-8/VІ, яким було визначено спосіб приватизації «викуп» нежитлового вбудованого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 суперечить Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», відповідно до якого установлено мораторій на відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад) гуртожитків, які перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форм власності, або увійшли до статутних фондів акціонерних чи колективних підприємств, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, протягом строку реалізації державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, але не менше одинадцяти років з дня опублікування цього Закону.

Так, сфера дії Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» щодо заборони відчуження стосується виключно гуртожитків та приміщень, які є допоміжними та такими, що перебувають у загальному користуванні, а перший поверх гуртожитку по АДРЕСА_1, за рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 110 від 26 лютого 2003 року був переведений з розряду житлового фонду в нежитловий фонд для подальшої реконструкції під офіси (а.с.6).

Статус спірного приміщення як самостійного об'єкта цивільно-правових відносин, який не належить до житлового фонду гуртожитку, підтверджується також визначенням понять частини 2 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян».

Також, посилання відповідача Управління комунального майна у листі № 614 від 06 жовтня 2015 року та у своєму запереченні на невиділення спірного приміщення як окремого об'єкту нерухомості та відсутність окремого правовстановлюючого документу на це приміщення, як на підставу неможливості виконати рішення міської ради, суд не приймає до уваги з огляду на те, що неотримання самим Управління комунального майна відповідних реєстраційних документів на право власності є також підтвердженням неправомірної бездіяльності відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що бездіяльність Управління комунального майна щодо відмови ФОП ОСОБА_2 у приватизації нежитлового вбудованого приміщення площею 11,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 є протиправною, а тому суд знаходить позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

При вирішенні питання щодо зобов'язання Управління комунального майна вчинити дії щодо приватизації позивачем нежитлового вбудованого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 площею 11,3 кв.м, суд приймає до уваги Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна від 28 січня 2016 року за № 96, складений КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» стосовно частини блоку 9 будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні позивача, відповідно до якого за технічними показниками кімната 9 (211) площею 11,5 кв.м не є відокремлена від кімнати 12 (212), коридору 10, не має окремого виходу і не може бути виділена в натурі без кімнати 12 (212), коридору 10.

Згідно довідки КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 688 від 14 травня 2016 року по будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 немає можливості провести розрахунок часток, оскільки кожне вбудоване житлове приміщення за вказаною адресою становить одиницю. Тому, згідно даних технічної інвентаризації: вбудоване

приміщення - частина блоку 9 загальною площею 31,2 кв.м - також становить одиницю (а.с.41).

Факт користування позивачем частиною блоку 9 будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 31,2 кв.м, яка складається з кімнати 9 (211), площею 11,5 кв.м; кімнати 12 (212), площею 17,8 кв.м; коридору 10, площею 1,9 кв.м, підтверджується довідкою КП «МЖТІ» Нікопольської міської ради № 14/15/0419-5433 від 05 вересня 2016 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 1-4, 6, 9, 11, 18, 41, 71,158-163,167 КАС України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд

постановив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління комунального майна Нікопольської міської ради щодо виконання рішення Нікопольської міської ради № 83-8/VI від 24 червня 2011 року «Про визначення та затвердження способу приватизації «викуп» об'єктів комунальної власності, які включено до переліку об'єктів, що підлягають приватизації» по приватизації фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 нежитлового вбудованого приміщення, площею 11,3 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Зобов'язати Управління комунального майна Нікопольської міської ради вчинити дії щодо приватизації фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 нежитлового вбудованого приміщення, площею 11,3 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням довідки КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 688 від 14 травня 2016 року та Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна від 28 січня 2016 року за № 96, складеному КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» стосовно частини блоку 9 будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відповідно до якого за технічними показниками кімната 9 (211) площею 11,5 кв.м не є відокремлена від кімнати 12 (212), коридору 10, не має окремого виходу і не може бути виділена в натурі без кімнати 12 (212), коридору 10; за даними технічної інвентаризації: вбудоване приміщення - частина блоку 9 загальною площею 31,2 кв.м - становить одиницю.

На постанову може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: З. С. Шестакова