Справа № 22-а/0690/6597/11
Суддя: Гансецька І. А.
Дата ухвалення: 2011-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/6597/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Микитюк О.Ю., Трояновської Г.С.

при секретарі: Ковач Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області про стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області, просив стягнути на його користь недоплачені кошти, як дитині війни, за період з 2006 року по 2010 рік в сумі 5911,70 грн.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 21 червня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь позивача доплату до пенсії за період з 09.07.2007 року по 01.05. 2010 року в сумі 3259,44 грн.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову. Зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про соціальний захист дітей війни, здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Також, апелянт посилається на те, що суд безпідставно застосував положення ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку цивільного судочинства за правилами ЦПК України.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог абзацу 6 пункту 1 Закону України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 02.12.2010 року № 2748-УІ.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними і кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до Положення „Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року саме на територіальні управління ПФУ покладені такі функції, а питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про право позивача на виплату доплати до пенсії відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про статус і соціальний захист дітей війни».

Разом з тим, враховуючи, що перегляд рішення суду першої інстанції здійснюється за правилами адміністративного судочинства, а також те, що між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, суд застосовує до спірних правовідносин вимоги ст. 99 КАС України щодо строку позовної давності в редакції, що діяла на час розгляду справи, який становив 1 рік.

Також, задовольняючи вимогу про стягнення коштів, суд першої інстанції помилився у визначенні способу захисту порушеного права. Оскільки вказані грошові суми не були нараховані позивачу, а суд не наділений компетенцію виконувати функцію органу, який уповноважений нараховувати кошти, позов в цій частині слід задовольнити частково, зобовязавши відповідача нарахувати кошти та забезпечити їх виплату.

За таких обставин постанову належить скасувати і прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202,205,207, 212 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області задовольнити частково.

Скасувати рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21 червня 2010 року.

Визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії з урахуванням надбавки як дитині війни відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про статус і соціальний захист дітей війни».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області здійснити нарахування та забезпечити виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії як дитині війни в розмірі, передбаченому ст.6 Закону України «Про статус і соціальний захист дітей війни» за період з 28.05.2009 року по 30.04.2010 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: