Справа № 813/740/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2016 року Справа № 876/5380/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Заставного Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним і скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 29.02.2016 року звернулася в суд з уточненим позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича в якому просила, визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» стосовно не включення ОСОБА_4 в реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором банківського вкладу (депозиту) від 02.03.2015 року №011-13734-020315 у розмірі 5 000 доларів США.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.06.2016 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович подав апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк» 02.03.2015 року було підписано договір №011-13734-020315 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США.

Відповідно до п.1.2 такого договору, сума вкладу становить 5 000,00 доларів США. Пунктом 1.3 договору встановлено, що вклад залучається на строк з моменту його зарахування на рахунок та по 16.03.2015 року включно. Згідно з п.1.4 договору, процентна ставка на суму вкладу становить 5,5 відсотка в рік. Пунктом 1.6 договору передбачено, що банк на виконання цього договору відкриває вкладнику рахунок НОМЕР_1.

Пунктом 1.8 договору встановлено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення цього договору.

02.03.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено додаткову угоду №1 до договору №011-13734-020315 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США, якою викладено в іншій редакції п.1.8 договору.

Відповідно до редакції договору банківського вкладу зі змінами, пунктом 1.8 такого договору передбачено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладення цього договору. Виключно для цілей цього договору сторони домовилися, що умови п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» до відноси, що виникають на підставі цього договору, не застосовуються. У разі, якщо в день укладення цього договору не буде здійснено зарахування або перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, цей договорів вважається таким, що не був укладений.

Згідно платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, від 02.03.2015 року №46635550 на депозитний рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_1 надійшли кошти в сумі 5 000,00 доларів США, шляхом переказу з рахунку ОСОБА_5 НОМЕР_2.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) 02.03.2015 року прийнято рішення №51 про запровадження в Банку тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» (надалі - Уповноважена особа Фонду).

03.03.2015 року в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» призначено Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено строком на 6 місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 02.08.2015 року №147 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та повноваження Уповноваженої особи Фонду до 02 жовтня 2015 року включно.

Постановою Правління Національного банку України від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «Дельта Банк».

02.10.2015 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від №181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Тимчасовою адміністрацією ПАТ «Дельта Банк» від 10.08.2015 року №05-3059898 позивача було повідомлено про тимчасове обмеження операцій щодо виплат за рахунками, відкритими на ім'я ОСОБА_4 на час тимчасової адміністрації в банку та про проведення перевірки операцій за такими рахунками.

16.09.2015 року Уповноваженою особою Фонду було прийнято наказ №813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», яким вирішено застосувати наслідки нікчемності договорів, зазначених у додатках до наказу. Відповідно до змісту додатків до наказу №813, серед таких договорів є договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США №011-13734-020315 від 02.03.2015 року, який був укладений позивачем.

Тимчасова адміністрація ПАТ «Дельта Банк» листом №8821/1518 від 23.09.2015 року повідомила позивача про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №011-13734-020315 від 02.03.2015 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4, згідно з п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». А також, позивача не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною третьою статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Законом України «Про банки і банківську діяльність» визначені структура банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи з викладених правових норм та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

У справі, яка розглядається, колегія суддів встановила, що ПАТ «Дельта Банк» знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Такий висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду України викладеній, зокрема, у постановах від 16 лютого 2016 року у справі № 21-4846а15 та від 15 червня 2016 року у справі № 21-286а16.

А відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича - задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.06.2016 року у справі № 813/740/16 - скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 27.09.2016 року