Справа № 199/3343/16-а (2-а/199/102/16)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2016 рокусправа № 199/3343/16-а (2-а/199/102/16)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2016 року по справі № 199/3343/16-а (2-а/199/102/16) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

11.05.2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська (далі - відповідач) в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови врахувати в загальний трудовий стаж періоди роботи на Дніпропетровському дослідно-експериментальному заводі з 06.01.1976 року по 12.04.1977 року, Дніпропетровській автобазі тресту «Дніпростальконструкція» з 27 по 29.12.1975 року, ПП «Техстрой» з 01.01.2004 року по 21.01.2004 року; визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови врахувати його право на зменшення пенсійного віку на 2 роки і виходу на пенсію з 25.01.2012 року; зобов'язати УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська провести перерахунок розміру пенсії з врахуванням в загальний трудовий стаж періодів його роботи на Дніпропетровському дослідно-експериментальному заводі з 06.01.1976 року по 12.04.1977 року, Дніпропетровській автобазі тресту «Дніпростальконструкція» з 27 по 29.12.1975 року, ПП «Техстрой» з 01.01.2004 року по 21.01.2004 року, а також з врахуванням права на зменшення пенсійного віку на 2 роки і виходу на пенсію з 25.01.2012 року.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2016 року позовну заяву повернуто.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги апелянт обґрунтував тим, що суд першої інстанції зробив хибний висновок про те, що ним не усунуто недоліки позовної заяви після залишення його позову без руху. Апелянт вказував, що повернення позовної заяви сталось через те, що суд першої інстанції вважає, що ним не сплачено судовий збір, однак судовий збір, який нарахований судом першої інстанції у розмірі 1653,60 грн. в півтора рази перевищує місячний дохід, розмір пенсії складає 1026,99 грн., сплата судового збору є фізично неможлива і залишить апелянта без коштів на існування. Апелянт вказував, що він у якості усунення недоліків позову надав уточнений позов з вірним зазначенням найменування відповідача та вірною своєю адресою, повторно заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке проігноровано судом та повернуто позов не дивлячись на виконання умов ухвали про залишення позову без руху.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа розглянута відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України за відсутності сторін, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції, повернув позовну заяву виходячи з того, що ОСОБА_1 не було виконано ухвалу про залишення позову без руху у повному обсязі, що дає право суду для повернення позовної заяви. Повертаючи позов, суд першої інстанції вказував, що усуваючи недоліки позову, позивач надав позов у новій редакції та клопотання про звільнення від сплати судового збору, однак суд не вбачав підстав для звільнення від сплати судового збору.

Матеріалами справи встановлено, що 11.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому відповідачем вказав УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, оскільки саме УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська листом від 11.02.2106 року № 903/02/18 відмовило позивачу у перерахунку пенсії. Однієї з вимог позовної заяви, ОСОБА_1 просив суд звільнити його від сплати судового збору.

Про реорганізацію органів Пенсійного фонду України ОСОБА_1 було не відомо.

Встановлено, що ухвалою від 12.05.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська залишив позов ОСОБА_1 без руху, строком до 27.05.2016 року. У якості недоліків позовної заяви суд першої інстанції вказував, що позивачем невірно зазначено найменування відповідача та адресу своєї реєстрації, не у повному обсязі сплачено судовий збір, враховуючи, що позов містить три позовні вимоги, сплаті підлягає 1653,60 грн.

Копію ухвали про залишення позову без руху отримано ОСОБА_1 17.05.2016 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відправлення.

24.05.2016 року ОСОБА_1 надав до суду клопотання про усунення недоліків позовної заяви та звільнення від сплати судового збору. Надав позовну заяву, де відповідачем зазначає Лівобережне об'єднане УПФУ у м. Дніпропетровську. У якості обґрунтування звільнення його від сплати судового збору зазначив, що розмір його пенсії щомісяця складає 1026,99 грн., натомість сума судового збору складає 1653,60 грн., у разі сплати коштів, він залишиться без засобів на існування. ОСОБА_1 надав довідку про розмір пенсії за віком, де вказано, що розмір пенсії починаючи з грудня 2015 року і помісячно складає 1026,99 грн.

06.06.2016 року судом повернуто позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Поміж тим, варто вказати, що згідно п. 5 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються, у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Тобто, законодавчими нормами передбачений механізм забезпечення громадянам доступ до судочинства України.

Звісно, позивач звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору повинен його обґрунтувати, навести докази неможливості сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надав до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська довідку про розмір своєї пенсії, яка є меншою від суми нарахованого судового збору.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

З клопотання про звільнення від сплати судового збору вбачається, що станом на час подання позову ОСОБА_1 не має можливості сплатити такий судовий збір, і це повинно було бути враховано судом першої інстанції. З ухвали про повернення позову не вбачається вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Суд першої інстанції вказував, що позивачем усунуто всі недоліки позовної заяви окрім сплати судового збору. У якості усунення цього недоліку позову, позивач надав обґрунтоване клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено право позивача на звернення до суду, підстави передбачені ч. 3 ст. 108 КАС України для повернення позовної заяви ОСОБА_1 - відсутні.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу суду слід скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч.3 ст.108, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, ст.ст. 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2016 року по справі № 199/3343/16-а (2-а/199/102/16) - скасувати.

Справу № 199/3343/16-а (2-а/199/102/16) направити до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для продовження розгляду.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук