Справа № 821/479/16
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/479/16

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді -Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.03.2016 року, видане ГУ ДФС у Херсонській області ФОП ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 червня 2014 року позивач отримала ліцензію серії НОМЕР_3 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 08 червня 2014 року до 08 червня 2015 року. 09 червня 2015 року ГУ ДФС у Херсонській області продовжено термін дії ліцензії, а позивач отримала нову ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії НОМЕР_1 терміном дії з 09 червня 2015 року по 09 червня 2016 року. В подальшому посадовими особами відповідача проведена фактична перевірка, результати якої оформлено актом перевірки № 051/21/22/22/НОМЕР_2 від 23 лютого 2016 року. Висновком акту перевірки є порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ст.15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР), шляхом здійснення 08 червня 2015 року роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, оскільки строк дії першої ліцензії серії НОМЕР_3 сплив 07 червня 2015 року, а строк дії другої ліцензії серії НОМЕР_1 розпочався 09 червня 2015 року. Висновки акту перевірки стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 03 березня 2016 року, яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Не погоджуючись з зазначеним повідомленням-рішенням позивач звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що останнє винесене без повного дослідження всіх істотних обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 23.02.2016 № 051/21/22/22/НОМЕР_2, складеного за наслідками фактичної перевірки позивача. За даним актом перевірки відповідачем встановлено, що позивач з 08.06.2014 року по момент проведення перевірки здійснював торгівлю алкогольними напоями. Для здійснення відповідного виду господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 отримала ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії НОМЕР_3 реєстраційний №4-21-02-64-05036 терміном дії з 8 червня 2014 року до 8 червня 2015 року та серії НОМЕР_1 реєстраційний №5-21-02-64-10119 терміном дії з 9 червня 2015 року по 9 червня 2016 року.

Відповідач вважає, що термін дії ліцензій на право торгівлі алкогольними напоями визначається одним роком, останній день її дії - день, що передує даті, визначеній у ліцензії. Тобто, за висновками відповідача, позивач 08.06.2015 р. здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, інші підстави для винесення спірного повідомлення-рішення відсутні. Дані про фактичний продаж алкогольних напоїв отримані відповідачем з реєстратора розрахункових операцій позивача, та не спростовуються позивачем.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ліцензія серії НОМЕР_3 реєстраційний №4-21-02-64-05036 терміном дії з 8 червня 2014 року до 8 червня 2015 року діяла 8 червня 2015 року, а продаж алкогольних напоїв у цей день здійснювався за наявності відповідних ліцензій. Тому застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 17000,00 грн. за безліцензійний продаж алкогольних напоїв є протиправним, а тому податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки жодних інших підстав окрім суперечностей в зарахуванні або не зарахуванні дати 8 червня 2015 року в період дії ліцензії в його основу не покладено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»(Закон №481).

Відповідно до частини 12 ст. 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з частиною 18 статті 15 цього Закону ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами в поїздах, на морських або річкових суднах видаються органами виконавчої влади, уповноваженими Кабінетом Міністрів України, в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем формування поїзда (приписки судна).

Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України (частина перша статті 16).

Згідно до п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи у позивача в наявності була ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії НОМЕР_3 реєстраційний №4-21-02-64-05036 терміном дії з 8 червня 2014 року до 8 червня 2015 року (а.с. 9).

Закон № 481/95-ВР не містить норми, яка б встановлювала правила щодо перебігу строків, встановлених цим Законом, з метою застосування цьогоЗакону. У вітчизняному законодавстві немає спеціального закону, який би встановлював правила перебігу строків, передбачених нормами, що регулюють публічні відносини.

Відповідно до частини 7 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до частини 1 ст. 251 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (частина 2 цієї статті).

Згідно із ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.. 253 ЦК України).

Частиною 1 ст. 254 ЦК України встановлено, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Застосовуючи вказані правові норми, суд першої інстанції, зробив правильний висновок про те, що дія вказаної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями закінчується 08.06.2015, а не 07.06.2015, а отже торгівля алкогольними напоями 08.06.2015 є правомірною.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Херсонського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст рішення виготовлено 23.09.2016 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик