Справа № 820/3884/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 вересня 2016 р. № 820/3884/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Харківської місцевої прокуратури № 2, Прокуратури Харківської області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд:

- визнати дії Харківської місцевої прокуратури № 2 щодо відмови у наданні доступу до публічної інформації на запит ОСОБА_3 від 11.07.2016 незаконним;

- зобов'язати Харківську місцеву прокуратуру № 2 надати доступ до публічної інформації на запит ОСОБА_3 від 11.07.2016, а саме: зобов'язати Харківську місцеву прокуратуру № 2 надати ОСОБА_3 або його представнику завірену належним чином копію листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.12.2015 за вих. № 07-16/07-24/6753 та додатків до нього, а також завірену належним чином копію відповіді на цей лист;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, ) на користь ОСОБА_3 судові витрати за надання правової у розмірі 6380,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.07.2016 ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 із запитом на отримання публічної інформації. У вказаному запиті, позивач просив повідомити інформацію, щодо надходження на адресу Харківської місцевої прокуратури №2, Жовтневого відділу Харківської місцевої прокуратури №2, Прокуратури Жовтневого району м. Харкова за період з 07.12.2015 р. по день надання відповіді на зазначений запит листи, подання, звернення будь-якої форми за підписом начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області, у яких би йшла мова про можливе вчинення старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_4 корупційного правопорушення, зокрема, не вжиття заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів, а саме листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.12.2015 за вих. №07-16/07-24/6753. Також, позивач просив надати йому завірену належним чином копію таких звернень та додатків до них, в разі їх наявності, та копій відповідей на них. Однак, листом в.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 старшого радника юстиції ОСОБА_5 від 14.07.2016 р. у задоволені запиту позивачу було відмовлено. Позивач вважає таку відмову незаконною, вчиненою із порушенням Конституції України і Закону України «Про публічну інформацію».

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просий його задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування заперечень зазначив, що запитувана інформація є матеріалами службового розслідування стосовно службової особи Головного територіального управління юстиції у Харківській області та містить конфіденційну інформацію стосовно інших осіб. Матеріали містять конфіденційну та службову інформацію, яка відповідно до ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є інформацією з обмеженим доступом та відповідно до ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Харківською місцевою прокуратурою № 2 відмовлено у задоволенні запиту. Інформацію особисто ОСОБА_3 запитувані документи не містять, та останнім не надано будь-яких оформлених відповідно до чинного законодавства повноважень з представництва інтересів ОСОБА_4 або інших громадян на отримання копій документів, що можуть містити конфіденційну інформацію. Тому просив у позові відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.07.2016 на особистому прийомі представником позивача ОСОБА_1, подано інформаційний запит щодо надходження на адресу Харківської місцевої прокуратури №2 та/або Жовттневого відділу Хащівської місцевої прокуратури №2 та/або прокуратури Жовтневого району м.Харкова за період з 07.12.2015 і по день надання відповіді на запит листів, подань, звернень будь-якої форми за підписом начальника Головного територіального управління юстиції у Харківській області, у яких йдеться мова про можливе вчинення корупційного правопорушення старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_4 (зокрема, лист Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.12.2015 за вих.№07-16/07-24/6753) (а.с.8).

Харківською місцевою прокуратурою № 2, листом від 14.07.2016 р. №03-29-6876вих-16, ОСОБА_3 повідомлено про факт надходження 08.12.2015 р. на адресу прокуратури Жовтневого району м. Харкова зазначеного у запиті листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області та відмовлено у наданні копій запитуваних документів (а.с. 9).

Як на підставу відмови у задоволенні запиту, Харківська місцева прокуратура № 2 посилалася на те, що запитувана інформація є матеріалами службового розслідування стосовно службової особи Головного територіального управління юстиції у Харківській області та містить конфіденційну інформацію стосовно інших осіб.

Зокрема, під час підготовки відповіді на запит ОСОБА_3 відповідачем встановлено, що до прокуратури Жовтневого району м. Харкова 08.12.2015 надійшов лист Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.12.2015 №07-16/07-24/6753. Дані щодо надходження інших листів, зазначених у запиті, у комп'ютерному програмному комплексі «Єдина система статистики та аналізу роботи органів прокуратури України» не встановлено.

Вивченням листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.12.2015 за №07-16/07-24/6753 та додатків до нього встановлено, що ці документи є матеріалами службового розслідування, яке проведено Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області з метою перевірки фактів недодержання одним з керівників управління у складі Головного територіального управління юстиції у Харківській області вимог чинного законодавства України.

Зазначені документи містять інформацію про персональні дані інших осіб, про їх відносини з юридичними, фізичними особами, про конкретні виконавчі провадження, сторонами у яких є інші, у тому числі фізичні особи, суми стягнення тощо.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Так, ст.7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень та яка може поширюватися у визначеному порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.

Відповідно до ч.2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Як визначено ч.2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Водночас ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) визначено, що до публічної інформації з обмеженим доступом відноситься конфіденційна, таємна та службова інформація.

У ст.9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Відповідно до п.10 Переліку відомостей, що становлять службову інформацію та можуть міститься в документах органів прокуратури України, та п. 9 Переліку документів, у яких міститься службова інформація,' затверджених наказом Генерального прокурора України №158 від 30.12.2014, відомості, довідки, матеріали службових розслідувань (перевірок) віднесено до службової інформації.

Таким чином, зазначені матеріали містять конфіденційну та службову інформацію, яка відповідно до ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є інформацією з обмеженим доступом та відповідно до ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Харківською місцевою прокуратурою № 2 відмовлено у задоволенні запиту.

Інформацію особисто про ОСОБА_3 запитувані документи не містять, та останнім не надано будь-яких оформлених відповідно до чинного законодавства повноважень з представництва інтересів ОСОБА_4 або інших громадян на отримання копій документів, що можуть містити конфіденційну інформацію.

Крім того, у запиті ОСОБА_3 містилася вимога, щодо надання інформації щодо надходження будь-яких документів, у яких би мова йшла про можливе вчинення старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_4 корупційного правопорушення, зокрема не вжиття заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Надання зазначеної інформації з цих підстав є неможливим з огляду на вимоги п.1.8. наказу Генерального прокурора України «Про організацію інформування суспільства щодо діяльності органів прокуратури України» від 18.09.2015 №218, де зазначено, що не допускається поширення даних про особу підозрюваного, обвинуваченого або підсудного до набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього, а стосовно потерпілого - без його згоди. На час надання відповіді на запит відомості щодо набрання законної сили будь - яким судовим рішенням стосовно вказаної у запиті особи відсутні.

З огляду на викладене, надання ОСОБА_3 копій матеріалів службового розслідування, а саме, листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.12.2015 №07-16/07-24/6753, додатків до нього є неможливим.

Статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Згідно ст.6 вищезазначеного Закону до публічної інформації з обмеженим доступом відноситься конфіденційна, таємна та службова інформація.

У ст. 9 вищезазначеного Закону зазначено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати, зокрема, інформація, що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійснення контрольних, наглядових функцій органами державної влади.

З метою забезпечення дотримання єдиного порядку обліку, зберігання і використання документів, які містять службову інформацію, з урахуванням вимог Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію», постанови Кабінету Міністрів України від 27.11.1998 № 1893, наказом Генерального прокурора України №158 від 30.12.2014 затверджено Перелік відомостей, що становлять службову інформацію та можуть міститься в документах органів прокуратури України, та Перелік документів, у яких міститься службова інформація, у п. 10 та п. 9 яких відповідно вказано, що відомості, довідки, матеріали службових розслідувань (перевірок) віднесено до службової інформації.

Оскільки Харківською місцевою прокуратурою №2 під час підготовки відповіді на запит ОСОБА_3 встановлено, що запитуванні останнім документи (лист Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.12.2015 за №07-16/07-24/6753 та додатки до нього) є матеріалами службового розслідування, яке проведено Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області з метою перевірки фактів недодержання одним з керівників управління у складі Головного територіального управління юстиції у Харківській області вимог чинного законодавства України, позивача 14.07.2016 листом за № 03-29-6876вих16 повідомлено про неможливість задоволення запиту в частині надання копій документів із зазначенням мотивованих підстав відмови та інших даних, які повинні міститися у відмові в задоволенні запиту на інформацію відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону.

Крім того, запитувані ОСОБА_3 документи містять інформацію про персональні дані інших осіб, про їх відносини з юридичними, фізичними особами, про конкретні виконавчі провадження, сторонами у яких є інші, у тому числі фізичні особи, суми стягнення тощо, надавати яку відповідач без згоди вказаних осіб не має права з огляду на вимоги ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ч.2 ст. 11, ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію», ч.2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних».

Тобто матеріали службової перевірки містять не лише дані щодо службової діяльності посадових осіб органів державної виконавчої служби, а ще й конфіденційну інформацію відносно широкого кола фізичних осіб (сторін виконавчих проваджень), надання якої без згоди цих осіб може завдати істотної шкоди їхнім інтересам, а шкода від оприлюднення інформації про персональні дані інших осіб, про їх відносини з юридичними, фізичними особами тощо, переважає суспільний інтерес в її отриманні, та обмеження Харківською місцевої прокуратурою № 2 доступу до такої інформації здійснюється виключно для захисту прав інших фізичних осіб.

Таким чином, Харківською місцевою прокуратурою №2 при вирішенні питання щодо відмови у наданні ОСОБА_3 копій документів дотримано всі вимоги ч. 2 ст. 6 Закону, при сукупності яких доступ до інформації може бути обмежений.

Крім того, запитуванні ОСОБА_3 документи (лист Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.12.2015 за №07-16/07-24/6753 та додатки до нього) стали підставою для внесення ще 17.12.2015 відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0002284 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, тобто запитувані документи зберігаються в матеріалах досудового розслідування, яке проводилося Новобаварським відділенням поліції Київського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Разом із цим, ст.222 КПК України встановлено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. У необхідних випадках слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв'язку з участю в ньому, про їх обов'язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Харківської місцевої прокуратури № 2, Прокуратури Харківської області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 20.09.2016 р.

Суддя Тітов О.М.