Справа № 404/1517/15-а (2а/404/218/15)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2016 рокусправа № 404/1517/15-а провадження №2а/404/218/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.
суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю
за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області
на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 серпня 2015 року по справі №404/1517/15-а (провадження №2а/404/218/15) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді № 23/С-11 від 04.03.2014 року про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вимог ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу»;
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до вимог п. 3 Заключних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вимог ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» з дати звернення до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді.
В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що у період з 29 жовтня 1986 року по 05 жовтня 1988 року працювала по вільному найму в військовій частині п.п. НОМЕР_1 , яка приймала участь в бойових діях в республіці Афганістан. Має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідною довідкою Кіровоградського об`єднаного міського військового комісаріату. У лютому 2014 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику бойових дій. Проте, у призначенні пенсії відповідачем було відмовлено. Таке рішення відповідача позивач вважає протиправним та таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення.
Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено. Постанова суду мотивована тим, що виконуючи інтернаціональний обов`язок в Демократичній Республіці Афганістан, перебуваючи в статусі військовозобов`язаного, що призваний на військові збори, як учасник бойових дій, має право на призначення зі зменшенням пенсійного віку у відповідності до п.3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Кіровоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області (яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді) звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що п.3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено вичерпний перелік осіб, які мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але до таких осіб відповідач не відноситься, у зв`язку з чим, заявник апеляційної скарги, вказує на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність у позивача права на призначення дострокової пенсії за віком.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Судом встановлено, що у період з 29 жовтня 1986 року по 05 жовтня 1988 року ОСОБА_1 працювала у військовій частині п.п. НОМЕР_1 на посаді повара, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача (а.с.12-14).
Згідно довідки Кіровоградського об`єднаного міського військового комісаріату № 4/122 від 05.12.2013 року ОСОБА_1 дійсно являється учасником бойових дій згідно ст. 6 п. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в період з 29 жовтня 1986 року по 05 жовтня 1988 року працювала по вільному найму в військовій частині п.п. НОМЕР_1 , яка приймала участь в бойових діях в республіці Афганістан (а.с. 21).
В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі п.3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом за №23/С-11 від 04.03.2014р. Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді повідомило позивача про відсутність підстав для призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, за позицією УПФУ ОСОБА_1 не має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки вона не має статусу військовослужбовця (а.с.8-9).
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до змісту абз. 6 п. 3 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.
Тобто, вказаною нормою права встановлена додаткова соціальна пільга особам, перелік яких наведено у зазначеній нормі права.
Однією з таких категорій осіб є військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку.
Доказів того, що ОСОБА_1 як військовослужбовець брала участь у бойових діях, або що стала інвалідом внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, суду не надано, а відтак у суду були відсутні підстави для висновку про наявність у позивача права на призначення дострокової пенсії.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до ст..ст.5, 6 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12.07.1967 №1950-VІІ, який був чинним на час перебування позивача в ДРА, військова служба складається з дійсної військової служби в запасі Збройних Сил СРСР. Громадяни, які перебуваються на дійсній військовій службі, іменуються військовослужбовцями, а ті, що перебувають у запасі військовозобов`язаними.
Позивач, у спірному періоді, не перебувала на дійсній військовій службі, у зв`язку з чим її не можливо вважати військовослужбовцем.
З довідки Кіровоградського об`єднаного міського військового комісаріату № 4/122 від 05.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_1 в період з 29 жовтня 1986 року по 05 жовтня 1988 року працювала по вільному найму в військовій частині п.п. НОМЕР_1 , яка приймала участь в бойових діях в республіці Афганістан. Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 перебувала в ДРА як військовозобов`язаний, що призваний на військові збори, є безпідставним, оскільки позивачка не була призвана на військові збори, а працювала у військовій частині по вільному найму.
Той факт, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій не може бути підставою для висновку щодо наявності у неї права на призначення дострокової пенсії, оскільки п.3 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачає того, що особи, які мають такий статус, мають право на призначення дострокової пенсії.
Перелік осіб, які визнаються учасниками бойових дій, наведений в статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», і до таких осіб відносяться не лише військовослужбовці, які безпосередньо приймали участь у бойових діях, а й інші особи, зокрема, працівники, які брали участь у забезпеченні бойової діяльності військ - п.2 ст.6 Закону на підставі якого позивачу надано статус учасника бойових дій.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та в силу п.4 ст.202 КАС України, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області задовольнити.
Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 серпня 2015 року по справі №404/1517/15-а (провадження №2а/404/218/15) скасувати та прийняти нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.
(Постанову у повному обсязі складено 23.09.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк