Справа № 819/698/16
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/698/16

21 вересня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Косюк О.П.

за участю:

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Марцун А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Тернопільської області, третьої особи Головного управління державної казначейської служби України в Тернопільської області про визнання дій в частині ненарахування та невиплати заробітньої плати неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Тернопільської області, третьої особи Головного управління державної казначейської служби України в Тернопільської області про визнання відмови у виплаті належної йому заробітної плати протиправною та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити заробітну плату у відповідності до вимог Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 22.09.2004 року працював в органах прокуратури та наказом прокурора Тернопільської області від 16.12.2015 року №1266-к звільнений із прокуратури Тернопільської області у зв'язку з реорганізацією органів прокуратури та скороченням кількості прокурорів прокуратури Тернопільської області відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» та п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, згідно п. 1-1 перехідних положень якого до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. Тобто, міські, районні та міжрайонні прокурори, діючи в правовому полі даного закону, прирівнюються до місцевих прокурорів.

В силу вимог частин 2, 3 ст. 81 вищевказаного Закону заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: вислугу років; виконання обов'язків на адміністративних посадах та інших виплат передбачених законодавством. Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури становить з 01 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат. Крім того, згідно ч. 2 вказаної норми Закону прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років понад 25 років у розмірі 40 відсотків посадового окладу.

Позивач вважає, що за період з 02.07.2015 року по 16.12.2015 року, йому мали б нарахувати заробітну плату у розмірі 10 мінімальних заробітних плат на місяць, окрім премій та надбавок. Однак, заробітна плата у вказаному розмірі йому не виплачувалась.

У судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив його задовольнити.

У письмових запереченнях та в судовому засіданні представник відповідача адміністративний позов не визнав та пояснив, що заробітна плата прокурора регулюється Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII. Фінансування оплати праці прокурорів, відповідно до ч. 9 ст. 81 вище вказаного Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", норми і положення ч. 2 ст. 33, ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів.

Пунктами 2, 6 постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів та інші виплати. Видатки, пов'язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на отримання органів прокуратури.

Пунктом 13 Розділу ХІІІ Закону України "Про прокуратуру" доручено Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Оскільки, Кабінетом Міністрів України цього зроблено не було, Прокуратура Тернопільської області не могла самостійно встановити підвищений посадовий оклад та виплачувати відповідні кошти на користь позивача. За таких обставин, прокуратура Тернопільської області не наділена правом самостійно, без правового врегулювання Кабінетом Міністрів України та фінансової можливості Державного Бюджету України здійснювати перерахунок заробітної плати позивача та виплачувати її у вищому розмірі.

Не приведення норм постанови Кабінету Міністрів України до вимог прийнятого Закону є недоліком діяльності вищого органу виконавчої влади та не стосується діяльності як Генеральної прокуратури України так і Прокуратури Тернопільської області.

Представник відповідача зазначила, що прокуратурою Тернопільської області дотримані вимоги Закону України "Про прокуратуру" та Постанови КМУ №505 від 31.05.2012 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" при виплаті позивачу заробітної плати за період роботи на посаді прокурора прокуратури Збаразького району Тернопільської області, а тому просила відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22.09.2004 року працював в органах прокуратури. 28 травня 2013 року згідно з наказом прокурора області №278-к від 24.05.2013 року переведений на посаду прокурора прокуратури Збаразького району Тернопільської області. (а.с. 13).

25 вересня 2015 року Прокуратура Тернопільської області винесла попередження про звільнення № 11/1-1532 вих.15 із займаної посади та органів прокуратури у зв'язку з ліквідацією прокуратури Збаразького району Тернопільської області у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у Кременецькій місцевій прокуратурі з 14.12.2015 року. (а.с. 15).

На підставі наказу Генерального прокурора України №91ш від 23.09.2015 року та наказу Прокурора Тернопільської області №1266-к від 16.12.2015 року юриста 2 класу звільнено з посади прокурора прокуратури Збаразького району Тернопільської області, та з органів прокуратури у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів прокуратури Тернопільської області (п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру, п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України). (а.с. 16).

Відповідно до частин 2, 3 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: вислугу років; виконання обов'язків на адміністративних посадах та інших виплат передбачених законодавством. Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури становить з 01 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат. Крім того, згідно ч. 2 вказаної норми Закону прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років понад 25 років у розмірі 40 відсотків посадового окладу.

Однак з розрахункового листа вбачається, що позивачу з липня по грудень 2015 року нараховано заробітну плату у розмірі 58623,67 грн. (а.с. 20).

Вважаючи таку заробітну плату недостатньою та такою, що порушує Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, позивач звернувся за захистом свого порушеного права до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, (надалі Закон №1697-VII) згідно п. 1-1 Перехідних положень якого до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. На зазначений період за прокурорами та керівниками цих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури.

Заробітна плата прокурора регулюється ч. 1 Закону №1697-VII.

Відповідно до частини 2 статті 81 вище вказаного Закону заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов'язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат (ч.3 ст.81 Закону України «Про прокуратуру»).

Частиною 9 статті 81 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 1 статті 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Згідно статті 89 Закону №1697-VII фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

Фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період (стаття 90 Закону №1697-VII ).

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", норми і положення ч.2 ст.33, ст.81 Закону України "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів.

Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" ( із внесеними до неї змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №763 від 30.09.2015 року) затверджено схему посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатком 1-5.

Пунктами 2, 6 постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів та інші виплати. Видатки, пов'язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на отримання органів прокуратури.

Підпунктом 1 пункту 13 Закону №1697-VII доручено Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Оскільки, Кабінетом Міністрів України цього зроблено не було, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що прокуратура Тернопільської області не могла самостійно встановити підвищений посадовий оклад та виплачувати відповідні кошти на користь позивача.

За таких обставин, прокуратура Тернопільської області уповноважена здійснювати виплати лише в межах затвердженого фонду оплати праці і не наділена правом самостійно, без правового врегулювання Кабінетом Міністрів України та фінансової можливості Державного Бюджету України здійснювати перерахунок заробітної плати позивачу та виплачувати її у вищому розмірі.

Суд визнає, що реалізація положень Закону України "Про прокуратуру" є неможливою без внесення відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" №505 від 31.05.2012 року та Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік".

Однак, такі зміни з незалежних від відповідача причин протягом спірного періоду не були внесені.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Прокуратурою Тернопільської області не допущено порушень законодавства при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 заробітної плати за спірний період, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Тернопільської області, третьої особи Головного управління державної казначейської служби України в Тернопільської області про визнання дій в частині не нарахування та невиплати заробітної плати неправомірними, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 26.09.2016р.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.