Справа № 2-а-16209/11
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2011-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Постанова
Іменем україни
02 грудня 2011 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого суддіКоваленка І.В.
при секретаріКоденко К.В.
за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Савельєвої О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:
У липні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1992 року є військовим пенсіонером, учасником бойових дій в Афганістані та інвалідом ІІІ групи. У травні 2011 року йому вдалося відшукати газету «Червона зірка» від 08.04.1990 з особистою фотографією на якій зображено його під час несення бойового чергування в складі екіпажу бойового вертольоту з озброєними підлеглими. Крім газети, також отримав архівну довідку Центрального архіву м.Подольск, Російської Федерації від 06.10.2011 № 1595 та три фотографії про бойове чергування у складі Центрального бойового управління в м.Кабул у 1986 та 1987 роках.

На думку позивача вказані документи та фотографії на підставі статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» надають йому право на перерахунок пенсії. Проте, відповідач відмовився включити в довідку про грошове забезпечення винагороду за бойове чергування у розмірі від 18 % посадового окладу та збільшити розмір надбавки за особливі умови служби для осіб, що мають винагороду за бойове чергування, з 25 % до 30 %, що перешкоджає органу Пенсійного фонду України збільшити розмір його пенсії.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з посиланням на підстави, наведені у письмових запереченнях.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є офіцером запасу Збройних Сил України та пенсіонером Міністерства оборони України і перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Крім того, є учасником бойових дій на території Республіки Афганістан з 28.12.1979 по 15.02.1989 та інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 .

У запас позивач звільнений у 1992 році і з цього часу отримує пенсію за вислугу років як військовослужбовець.

Із повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вбачається, що перерахунок пенсії позивачу проведено 01.04.2008. Після перерахунку призначена пенсія складається із сум грошового забезпечення, зокрема з посадового окладу, окладу за військове звання, надбавок за вислугу років, кваліфікацію, секретність, надбавки за особливі умови служби за стрибки з парашутом, особливо важливі завдання, а також премії. Загальний розмір пенсії склав 3138,27 грн.

Із вказаного повідомлення вбачається, що щомісячна винагорода за бойове чергування у позивача відсутня, а надбавка за особливі умови служби (НОУС) встановлена у розмірі 25 %.

Право на включення у довідку про грошове забезпечення винагороди за бойове чергування в розмірі від 18 % позивач обґрунтовує з посиланням на частину першу статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», якою встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Із пояснень позивача, додатковими документами, що дають йому паво на перерахунок пенсії, є газета «Червона зірка» від 08.04.1990, про яку йому стало відомо у травні 2011 року та на шпальтах якої опубліковано статтю з його фотографією під час несення бойового чергування, та архівна довідка Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 21.07.2011 № 3/244096.

Представник відповідача пояснила, що в архівній справі ОСОБА_1 відсутні докази про встановлення позивачу винагороди за бойове чергування, однак є документи про встановлення надбавки за особливі умови служби у розмірі 25 %, яка включена до складу грошового забезпечення та врахована при призначенні пенсі позивачу.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (у редакції чинній на дату призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Згідно із частиною першою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Із аналізу наведеної норми вказаного Закону слідує, що перерахунок пенсії проводиться за документами, що є у пенсійній справі, та додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Із пояснень позивача винагорода за бойове чергування під час несення служби йому не встановлювалася. Вказані обставини також підтвердила представник відповідача з посиланням на архівну справу позивача.

Згідно із частиною четвертою статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З урахуванням наведеного, надані позивачем документи та фотографії не можна вважати належними доказами, оскільки встановлення посадового окладу, надбавок, винагород та інших заохочувальних виплат здійснюється на підставі відповідного розпорядчого акту командира частини, із зазначенням розміру, а також характеру їх виплати (постійного або тимчасового), що впливає на розмір та склад грошового забезпечення (пункт 1.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329).

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача включити до складу грошового забезпечення винагороди за бойове чергування у розмірі від 18 %.

Безпідставними також є вимоги про збільшення розміру надбавки за особливі умови служби з 25 % до 30 %, які позивач обґрунтовує посиланням на пункт 14.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329.

Так, відповідно до пункту 14.3 наведеної Інструкції у разі, якщо військовослужбовці, яким установлена надбавка за особливі умови служби відповідно до підпунктів 14.2.1, 14.2.2, 14.2.4, 14.2.6 та 14.2.7 цієї Інструкції, залучені для несення бойового чергування з протиповітряної оборони, бойового чергування по протичовновій обороні та спеціального чергування по протипідводно-диверсійній обороні, загальний розмір надбавки за особливі умови служби збільшується на п`ять відсотків, за умови, якщо вони проходять службу у військових частинах і на посадах, визначених у переліку, зазначеному в підпункті 14.2.3 цієї Інструкції.

Із матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що позивачу надбавка за особливі умови служби встановлена у розмірі 25 %. Правовою підставою для встановлення такої надбавки на теперішній час є підпункт 14.2.5 пункту 14.2 наведеної вище Інструкції, згідно якої передбачено, що особам офіцерського складу, які проходять військову службу за контрактом в органах військового управління, управліннях об`єднань та з`єднань, військових частинах аеромобільних військ і спеціального призначення, виплачується надбавка за особливі умови служби в розмірі двадцять п`ять відсотків посадового окладу на місяць.

Із аналізу положень пункту 14.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329, слідує, що його вимоги не поширюються на підпункт 14.2.5 пункту 14.2 цієї Інструкції.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання дій відповідача неправомірними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 7-12, 70, 71, 159, 161-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання включити до грошового забезпечення винагороду та збільшити розмір надбавки - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст постанови

підписано 06.12.2011