Справа № 812/461/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/461/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чиркін С.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Біловодського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області, про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - Позивач) до ліквідаційної комісії Біловодського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області, про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що в органах внутрішніх справ працював з 09.08.1984 та 06.11.2015 наказом № 410 о/с був звільнений за п.64 «г» (за скороченням штатів). На думку Позивача, обчислення, перерахування та виплата одноразової грошової допомоги при звільненні повинні включати винагороду за безпосередню участь в АТО, отриману за жовтень 2015 року в сумі 5986 грн. Вважає, що сума винагороди за безпосередню участь в АТО має постійний характер та відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 31.01.2015 № 24 входить до структури заробітної плати. Вважає, що при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ йому повинні були нарахувати та виплатити 197535,86 грн. Враховуючи фактичну виплату в сумі 98766,86 грн, просить зобовязати Відповідача здійснити обчислення, нарахування та виплату недорахованої суми одноразової грошової допомоги з врахуванням винагороди за безпосередню участь в АТО за жовтень 2015 року в сумі 98769,00 грн.

В судове засідання 22 вересня 2016 року позивач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 90).

Представник відповідача позов не визнав, надав заперечення (а.с. 49-50), в обґрунтування яких зазначив, що відповідно до п. 10 постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», передбачено, що працівникам ОВС які звільняються із служби у тому числі у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Склад місячного грошового забезпечення працівників ОВС передбачено у постанові КМУ № 1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» де вказано, що грошове забезпечення складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Одноразові грошові винагороди, які входять до грошового забезпечення працівника ОВС, та їх розміри перераховані у Додатку № 26 до постанови КМУ від 07.11.2007 № 1294. Таким чином у постанові КМУ від 07.11.2007 № 1294 перераховані усі складові місячного грошового забезпечення працівника ОВС і цей перечень є вичерпаний.

Вважає, що твердження Позивача, що грошова винагорода за участь в АТО повинна входити до складу грошового забезпечення, яке використовується при нарахуванні разової грошової винагороди при звільненні, відповідно до пункту 10 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393, на думку відповідача, є хибним. Винагорода за участь в АТО до складових щомісячного грошового забезпечення працівника ОВС не входить, тому вказані грошові суми не враховуються при здійснені розрахунку грошової разової винагороди при звільненні яка сплачується відповідно постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

В судове засідання 22 вересня 2016 року представник відповідача не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 91).

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без участі представника управління (а.с. 89).

Ухвалою від 22.09.2016 вирішено розглядати справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Позивач - ОСОБА_1, перебував на службі в органах внутрішніх справ з 09.08.1984 по 06.11.2015, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с. 12-11).

Згідно наказу Головного управління МВС України у Луганській області від 06.11.2015 № 410 о/с Позивача звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів). Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні склала 33 роки 02 місяці 23 дні, у пільговому обчисленні 38 років 03 місяці 02 дні (а.с. 15).

Відповідно до інформації, зазначеній в довідці від 18.06.2015 № ВДЗ/5685/А, Позивач з 14.02.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Луганської області (а.с. 14).

Згідно інформації, зазначеній у довідках про грошове забезпечення за 24 місяці та про виплату винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях у жовтні 2015 року Позивачу сплачено винагороду за безпосередню участь в АТО у розмірі 5986,00 грн (а.с. 16, 17).

В грошовому атестаті № 8 зазначено, що Позивачу була нарахована та сплачена грошова допомога при звільнені (1250,00+130,00+552,00+187,50+966+2900,37) х 33 х 50% = 98766,86 грн, з яким позивач був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 19).

04.05.2016 Позивач звертався з заявами до Голови ліквідаційної комісії Біловодського РВ ГУМВС України у Луганській області про здійснення обчислення, перерахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх з урахуванням винагороди за безпосередню участь в АТО за жовтень 2015 року в сумі 5986,00 грн (а.с. 20).

Зазначені обставини визнаються сторонами і кореспондуються з наявною інформацією в перелічених документах.

Спірним питанням, яке підлягає вирішенню у справі є сума, з якої необхідно обрахувати одноразову грошову допомогу при звільненні з органів внутрішніх справ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114), а саме пункт 64 «г» встановлює, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Частиною першою статті 19 Закону від 20.12.1990 № 565 «Про міліцію», який був чинний на дату виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Відповідно до пункту 10 Постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», передбачено, що працівникам ОВС які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Позивач звільнений з органів внутрішніх справ через скорочення штатів, на день звільнення він мав календарну вислугу 33 роки, що не оспорюється сторонами.

Таким чином, в силу положень абзацу 3 пункту 10 Постанови КМУ № 393 Позивач мав право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294) установити, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком № 26 «Додаткові види грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» до Постанови № 1294 визначено вичерпний перелік додаткових видів грошового забезпечення, до яких належать:

-підвищення посадового окладу за особливі умови служби, пов'язані з підвищеним ризиком для життя, відсотків посадового окладу;

-надбавка за кваліфікаційну категорію медичним працівникам з числа начальницького складу, відсотків посадового окладу;

- надбавка за особливості проходження служби у приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, в ізоляторах тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб, у спецприймальниках для тримання осіб, підданих адміністративному арешту, відсотків посадового окладу;

- надбавка за роз'їзний характер роботи (замість добових), відсотків посадового окладу;

- доплата за особливі умови служби, відсотків посадового окладу;

- доплата за службу в нічний час, відсотків посадового окладу;

- надбавка за кваліфікаційну категорію, відсотків посадового окладу;

- підвищення посадового окладу за результатами чергової екзаменаційної сесії, відсотків посадового окладу;

- надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі, відсотків посадового окладу.

Постановою КМУ від 31.01.2015 № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», яка була чинна на дату виникнення спірних правовідносин, установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального звязку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Тобто винагорода за безпосередню участь в АТО є виплатою, яка маю тимчасовий характеру, оскільки нараховується за існування певних особливих умов.

На підставі аналізу змісту пункту 1 Постанови № 1294 та Додатку № 26 до цієї постанови суд дійшов висновку, що такий вид грошових виплат як винагорода за безпосередню участь в АТО в даному випадку, не належить до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які враховуються при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Відповідачем правомірно не враховано у суму грошового забезпечення, належного Позивачеві при звільненні з органів внутрішніх справ, винагороди за безпосередню участь в АТО за жовтень 2015 року в сумі 5986,00 грн.

За таких обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, надавши оцінку наявним у справі доказам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється у звязку з їх відсутністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Біловодського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби України у Біловодському районі Луганської області, про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_2