Справа № 808/8969/15
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2016 рокусправа № 808/8969/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю Бишевської Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року по справі №808/8969/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и В:

Товарство з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 18 серпня 2015 року, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 37155,00 грн., з яких за основним платежем 29724,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 7431,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на безпідставні висновки перевіряючих осіб щодо нереальності укладеного правочину з ТОВ "Юна Пром" та вказував на реальність господарської операції, за наслідками якої позивачем визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість та сформовано податковий кредит.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Постанова суду мотивована необґрунтованістю та недоведеністю відповідачем тих обставин, які стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. Такі висновки суд обґрунтував встановленими обставинами справи, які свідчать про реальність господарських операцій, які не визнаються відповідачем, а також наявністю належним чином оформленими первинними документами, які підтверджують здійснені позивачем господарські операції, за наслідками яких підприємством визначено податкові зобовязання з податку на додану вартість.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Пологівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в період з 20.07.2015р. по 25.07.2015р. посадовими особами Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного

управління ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" (), з питання підтвердження взаємовідносин із платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Юна Пром" () за період з 15 лютого 2012 року по 31 травня 2015 року, за результатами якої складено Акт №557/08-15-22-021/30082229 від 31 липня 2015 року.

В Акті перевірки зроблено висновки про порушення підприємством вимог п.п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201, п.209.3 ст.209 ПК України, Товариством з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" занижено податок на додану вартість за липень 2013 року на суму 29724 грн., внаслідок завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, яка включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на суму 29724 грн. (за січень-червень 2013 року).

Такі висновки податкової служби, з огляду на акт перевірки, ґрунтуються на наступному.

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ "Розагропродукт" у перевіреному періоді відобразило у податковому обліку господарські операції з ТОВ "Юна Пром" з приводу поставки нафтопродуктів.

Вказані господарські взаємовідносини ОДПІ вважає нереальними, такими, що не створюють юридичних наслідків і відповідно позбавляють ТОВ "Розагропродукт" права на формування податкового кредиту.

Як вбачається з Акту перевірки, висновки про нереальність господарських операцій ОДПІ зроблено з огляду на акт Бердянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 05 лютого 2014 року №023/08-22-22-11/38042650 "Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Юна Пром" (код за ), з питань підтвердження господарських відносин із Товариством з обмеженою відповідальністю "Будбізнеспром - Т" () за період січень 2013 року з Приватним підприємством "Алікона" () за період січень 2013 року". Згідно Акту зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку із відсутністю юридичної особи за місцезнаходженням, неможливим є співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і кількості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.У зв'язку з незнаходженням ТОВ "Юна Пром" за податковою адресою, відсутністю необхідних умов для досягнення економічної вигоди у вигляді прибутку, а також ненаданням пояснень та документальних підтверджень з питання здійснення фінансово-господарської діяльності не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ТОВ "Юна Пром" з контрагентами-покупцями за січень-квітень 2013 року, рух товарів (робіт,послуг) від продавця до покупця. У ТОВ "Юна Пром" відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні власні чи орендовані складські приміщення, технічний персонал, виробничі активи, транспортні засоби, тобто зазначені угоди мають ознаки сумнівності. За висновками Акту в ході відпрацювання ТОВ "Юна Пром" не можливо зробити висновок щодо підтвердження реальності здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ "Юна Пром" з контрагентами-постачальниками ТОВ "Будбізнеспром - Т" за період січень 2013 року, Приватним підприємством "Алікона" за період січень 2013 року.

З огляду на вищенаведене, ОДПІ в акті перевірки робить висновок про те, що у зв'язку з не підтвердженням податкового кредиту з податку на додану вартість за операціями з реалізації контрагентами-постачальниками товарів ТОВ "Юна Пром", у ТОВ "Розагропродукт" відсутні підстави для включення сум податку на додану вартість за вказаними податковими накладними до податкового кредиту.

Будь-яких інших обставин, з якими б Пологівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області пов'язувала порушення ТОВ "Розагропродукт" вимог податкового законодавства, акт перевірки №557/08-15-22-021/30082229 від 31 липня 2015 року не містить.

На підставі Акта перевірки №557/08-15-22-021/30082229 від 31.07.2015р. ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 18 серпня 2015 року, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 37155,00 грн., з яких за основним платежем 29724,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 7431,00 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податковогоповідомлення-рішення є предметом спору, який передано вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржене рішення відповідача прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені, зокрема, Податковим кодексом України.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права визначено підстави для формування платником податкового кредиту і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), сплата (нарахування) ПДВ, у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як вбачається з акту перевірки, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, податковою службою взагалі не досліджувались господарські операції між позивачем та ТОВ «Юна Пром» за наслідками яких позивачем віднесено до складу податкового кредиту спірні суми ПДВ. Висновки про завищення позивачем податкового кредиту зроблені не з огляду на вищенаведені норми права, а з огляду на Акт про неможливість проведення зустрічної звірки постачальника позивача - ТОВ «Юна Пром», в якому проаналізовано фінансово-господарську діяльність ТОВ «Юна Пром» з іншими суб'єктами підприємницької діяльності, з такими як: ТОВ «Будбізнеспром - Т», ПП «Алікона» (т. а.с.115-121). При цьому, ОДПІ не зазначає яке відношення має до цих суб'єктів підприємницької діяльності позивач з огляду на те, що останній не мав з ними господарських взаємовідносин. Враховуючи вищенаведені норми матеріального права, оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської діяльності повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Отже, обставини, які викладені в акті перевірки ТОВ «Розагропродукт», не свідчать про порушення саме позивачем вимог податкового законодавства, що б могло бути підставою для прийняття контролюючим органом рішення про збільшення сум грошового зобов'язання.

Крім цього, сам акт про неможливість проведення зустрічної звірки постачальника позивача, на який посилається ОДПІ, може лише свідчити про те, що таку звірку фактично проведено не було, а отже такий акт не може свідчити про нереальність господарських операцій, які здійснювались від імені такого платника податків, а відповідно не може бути належним та допустимим доказом, який би свідчив про заниження позивачем податкових зобов'язань.

В той же час, приймаючи до уваги позицію ОДПІ щодо нереальності спірних господарських операцій та враховуючи приписи ст.138 КАС України колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах, має бути доведеним (спростованим) факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Юна Пром».

Встановлені обставини справи свідчать про те, що основним видом діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (т.1 а.с.22). З метою здійснення господарською діяльністю позивачем, у перевіреному періоді, укладено договір на придбання нафтопродуктів.

Так, 03 січня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Юна Пром" (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" (Покупець) укладено договір про поставку нафтопродуктів №02 (Т.1 а.с.126-127).

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Договору Постачальник зобов'язується передати в погоджені строки, а Покупець прийняти і оплатити на умовах, викладених в Договорі, нафтопродукти, найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на Товар, які оформлюються на кожну окрему партію Товару.

Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 Договору номенклатура Товару, його кількість, ціна встановлюються сторонами за спільною згодою на основі заявки покупця й зазначаються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на Товар, котрі являються специфікацією в розумінні статті 266 Господарського кодексу України і мають невід'ємну частину цього Договору.

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Розагропродукт" придбало у ТОВ "Юна Пром" бензин та дизпаливо згідно видаткових накладних:

№юн-0000006 від 17 січня 2013 року ТОВ "Розагропродукт" придбало у ТОВ "Юна Пром" дизпаливо в кількості 17100,0 л на загальну суму 155952,0 грн., у т.ч. ПДВ 25992,0 грн. (Т.1 а.с.128);

№юн-21839 від 23 квітня 2013 року ТОВ "Розагропродукт" придбало у ТОВ "Юна Пром" бензин А95 в кількості 2200 л на загальну суму 22396,0 грн., у т.ч. ПДВ 3732,67 грн. (Т.1 а.с.135).

Згідно видаткових отримані податкові накладні: №26 від 17 січня 2013 року;№50 від 22 квітня 2013 року (Т.1 а.с.130,131).

Згідно платіжних доручень №379 від 17 січня 2013 року та №3323 від 22 квітня 2013 року (Т.1 а.с.244,245) ТОВ "Розагропродукт" оплатив ТОВ "Юна Пром" дизпаливо на загальну суму 155952,0 грн, у т.ч. ПДВ 25992,0 грн. відповідно до рахунку-фактури №юн-0000001 від 16 січня 2013 року (Т.1 а.с.128) та бензин на загальну суму 22396,0 грн., у т.ч. ПДВ 3732,67 грн. відповідно до рахунку-фактури №юн-0000002 від 19 квітня 2013 року (Т.1 а.с.136).

Транспортування товару від ТОВ "Юна Пром" на адресу ТОВ "Розагропродукт" підтверджується товарно-транспортними накладними №8 від 17 січня 2013 року та №01АА від 23 квітня 2013 року (Т.1 а.с.137,138).

Зазначені первинні документи надавалися позивачем до перевірки, що відображено в Акті, при цьому, будь-яких зауважень до їх складення перевіряючими особами висловлено не було.

Крім цього, позивачем надано до суду першої інстанції копії наступних документів:

звіти про рух матеріальних цінностей січень-липень 2013 року (Т.1 а.с.147-153); Акти на використання ПММ №5 від 31.01.2013 року; №4 від 31.01.2013 року; №4 від 28.02.2013 року; №5 від 28.02.2013 року; №6 від 28.02.2013 року; №5 від 29.03.2013 року; №6 від 29.03.2013 року; №8 від 29.03.2013 року; №2 від 30.04.2013 року; №1 від 30.04.2013 року; №2 від 31.05.2013 року; №1 від 31.05.2013 року; №2 від 27.06.2013 року; №1 від 27.06.2013 року; №1 від 31.07.2013 року (Т.1 а.с.154-169);

прибуткові накладні №ПН-4 від 17.01.2013р. та №ПН-11 від 22.04.2013р.(Т.1 а.с.240,241).

матеріальні звіти ПММ (Т.1 а.с.210-212,214-215, 217-220,222-225,227-229,231-234,236-239).

лімітно-забірні картки на отримання ПММ (Т.1 а.с.185-209).

З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено сторони господарських операцій, визначено найменування поставлених товарів, їх кількість та вартість. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Таким чином, встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність висновків ОДПІ щодо нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ "Юна Пром".

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються. В апеляційній скарзі відповідач посилається на ті обставини, які зазначені в акті перевірки. Натомість, вказаним підставам для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, як зазначено вище, судом першої інстанції надано належну правову оцінку.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року по справі №808/8969/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 28.09.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська