Справа № 589/3339/16-а
Суддя: Прачук О. В.
Дата ухвалення: 2016-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/3339/16-а
Провадження № 2-а/589/90/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Похтель В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області,

- про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Шосткинського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - управління ПФУ), в якому просив визнати протиправними дії управління ПФУ щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії з 01 червня 2015 року та зобов'язати управління відновити йому виплату раніше призначеної пенсії з 01.06.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог послався на те, що з 2012 року він перебуває на обліку в управлінні ПФУ та йому була призначена пенсія за віком.

З 01 квітня 2015 року у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII виплату пенсії йому було припинено.

На письмову вимогу позивача про поновлення пенсії відповідачем було відмовлено у відновленні виплати пенсії з посиланням на ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 року, оскільки позивач працює на посаді сільського голови Клишківської сільради.

Позивач вважає дії управління ПФУ щодо відмови у відновленні виплати пенсії протиправними і такими, що порушують його конституційне право на пенсійне забезпечення.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213, передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Оскільки нового Закону щодо призначення пенсій прийнято не було, раніше призначені пенсії не перераховуються. Крім того, згідно Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 року у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України « Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку:

Згідно ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

02 березня 2016 року позивач звернувся до управління ПФУ з заявою про відновлення йому виплати раніше призначеної пенсії. (а.с. 9)

Листом від 03.03.2016 року відповідач повідомив про відмову у задоволенні заяви. (а. с. 10)

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає і право на забезпечення у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон) право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.

Відповідно до ст.7 Закону принципами загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат.

Як встановлено в судовому засіданні, призначена позивачу пенсія не виплачувалась з посиланням відповідача на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII від 02.03.2015 та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911- VIII від 24.12.2015, якими було змінено порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам.

Вказаний в пункті 5 Закону № 213-VIII щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах у період з 01 квітня 2015 року по 01 червня 2015 року не був прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, і норми

Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Таким чином, з 1 червня 2015 року позивач не є особою, яка має право на призначення пенсії у порядку спеціального закону, відтак відпали передбачені Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911 -VIII від 24.12.2015 підстави для невиплати пенсії, призначеної відповідно по Закону України «Про державну службу», на які посилається відповідач.

Зазначена позиція викладена і в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016 року № К/800/4966/16.

Разом з тим, підлягає врахуванню посилання відповідача на пропущення позивачем строків звернення до суду.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 03.08.2016 року, в якому просив поновити виплату раніше призначеної пенсії з 01.06.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, суд вважає, що права позивача підлягають захисту з 03 лютого 2016 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про прийняття ухвали про залишення позовних вимог за період з 01.06.2015 р. по 02.02.2016 р. без розгляду.

Зважаючи на вищезазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, оскільки відмова Управління в поновленні виплати пенсії, порушує передбачене ст. 46 Конституції України право позивача на соціальний захист та суперечить вимогам ст.19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 70, 71, 94, 158-163, 167,186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 у відновленні виплати раніше призначеної пенсії з 03 лютого 2016 року.

Зобов'язати Шосткинське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Сумської області відновити виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії з 03 лютого 2016 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01 червня 2015 року по 02 лютого 2016 року - залишити без розгляду .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Шосткинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 551 грн 20 к.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Шосткинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

З оригіналом згідно.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук