Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року м. Київ К/9991/36842/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової служби України

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12.04.2012

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2012

у справі № 2а/0570/1003/2012 Донецького окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кнауф Гіпс Донбас" (далі - ТОВ "Кнауф Гіпс Донбас")

до Державної податкової служби України (далі - ДПС),

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку (далі - СДПІ)

про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12.04.2012, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2012, позов ТОВ "Кнауф Гіпс Донбас" задоволено: визнані недійсними податкові повідомлення-рішення СДПІ від 21.11.2011 № /45548/10/15-16-23/3 та № /45546/10/15-16-23/3, якими ТОВ "Кнауф Гіпс Донбас" зменшено від'ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 року на 60 118 180,00грн. та збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 10 077 097,00грн., та рішення Державної податкової служби України від 13.01.2012 № 821/6/10-2415 про результати розгляду повторної скарги; присуджено на користь ТОВ "Кнауф Гіпс Донбас" із Державного бюджету України витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2 179,00 грн.

У касаційній скарзі ДПС, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить відмовити у задоволенні скарги через її необґрунтованість.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для донарахування ТОВ "Кнауф Гіпс Донбас" суми грошового зобов`язання з податку на прибуток та зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 04.11.2011 № 723/15-16-23/3-31279540, про порушення товариством пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі - ПК), що полягало у завищенні від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 року на 60 118 180,00 грн. та заниженні податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року на 10 077 097,00 грн.

У судовому процесі встановлено, що такий висновок податкового органу вмотивовано тим, що позивач в податковій декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року незаконно включив до від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (рядок 06.6 декларації) від'ємне значення об'єкта оподаткування в розмірі 71 161 086,00 грн., яке, в свою чергу, визначив із врахуванням від'ємного значення за результатами фінансово-господарської діяльності за 2010 рік (60 118 180,00 грн.), тоді як, за висновком СДПІ, мав право включати лише витрати за І квартал 2011 року (11 042 906,00 грн.), визначені без врахування від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2010 рік. При цьому СДПІ не заперечується правильність показників податкового обліку, задекларованих товариством у податкових деклараціях з податку на прибуток за податкові звітні періоди, що передували ІІ кварталу 2011 року, в тому числі, за 2010 рік.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 1 розділу ХІХ "Прикінцеві положення"ПК України розділ ІІІ цього Кодексу "Податок на прибуток підприємств" набирає чинності з 01.04.2011.

Абзац перший пункту 1 підрозділу 4 "Особливості справляння податку на прибуток підприємств" розділу ХХ "Перехідні положення" ПК також встановлює, що розділ III цього Кодексу застосовується під час розрахунків з бюджетом, починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 1 квітня 2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом.

За змістом цих норм норми ПК не застосовується до визначення доходів і витрат, що отримані і проведені до 01.04.2011. Цей Кодекс не застосовується і до розрахунку об'єкта оподаткування у І кварталі 2011 року. Про це свідчить зміст пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК, у першому абзаці якого йдеться тільки про правовий режим від'ємного значення об'єкта оподаткування за підсумками І кварталу 2011 року. Тобто, розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками І кварталу 2011 року здійснюється за нормами Закону № 334/94-ВР, який втратив чинність з 01.04.2011 (підпункт 2 пункту 2 розділу ХІХ "Прикінцеві положення"ПК), тоді як в абзаці другому пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ ПК йдеться про розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого кварталу, наступних податкових періодів, який здійснюється за ПК.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Закону № 334/94-ВР якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

При цьому абзацом другим пункту 22.4 статті 22 цього ж Закону визначено, що у 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

Отже, розрахунок об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року здійснюється з врахування доходів і витрат цього кварталу та з врахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2010 рік, яке підлягає включенню до витрат І кварталу 2011 року без обмежень.

Відповідно до пункту 150.1 статті 150 ПК якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Пунктом 3 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК встановлено, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням того, що якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Суди першої та апеляційної інстанції правильно застосували вище наведені правові норми, зробивши висновок, що до складу валових витрат ІІ кварталу 2011 року підлягає включенню сума від'ємного значення об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року, яка, у свою чергу, розраховується з урахуванням у складі валових витрат І кварталу 2011 року від'ємного значення об'єкта оподаткування, що утворилося за підсумками 2010 року.

Суди також вірно зазначили, що рішення Державної податкової адміністрації України та спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі митної справи, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку (пункт 56.10 статті 56 ПК).

Доводи ДПС, викладені в касаційній скарзі, не спростовують правильність цих висновків судів попередніх інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12.04.2012 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та з підстав, визначених ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев