Справа № 802/1006/16-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 вересня 2016 р. Справа № 802/1006/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Віятик Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка Ігоря Валерійовича

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Педченко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Державної екологічної інспекції у Вінницькій області

про: стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2016 до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (далі - ДЕІ у Вінницькій області, відповідач) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На обґрунтування позову позивачем вказано, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.01.2016 у справі № 2а/0270/536/12, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано наказ ДЕІ у Вінницькій області №166-к від 28.12.2011 про його звільнення з посади начальника відділу оперативного екологічного міжрайонного контролю,, старшого державного інспектора ОНПС ДЕІ у Вінницькій області. Відтак, у відповідності до ст. 235 КЗпП він має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволені з підстав зазначених у письмових запереченнях. Зокрема пояснила, що відповідно до ст. 235 КЗпП виплата працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу відбувається за умови його поновлення на роботі. Тому , враховуючи, що позивач відмовився від поновлення на посаді начальника відділу оперативного екологічного міжрайонного контролю ДЕІ у Вінницькій області, немає й підстав для виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд встановив наступне.

Наказом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 28.12.2011 за № 166-к позивача було звільнено з посади начальника відділу оперативного екологічного міжрайонного контролю, старшого державного інспектора ОНПС ДЕІ у Вінницькій області.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.03.2012 у справі № 2а/0270/536/12, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні адміністративного позову про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.06.2012 вказану постанову залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.11.2015 задоволено касаційну скаргу позивача, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16.03.2012 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.06.2012 скасовано і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.01.2016 у справі № 2а/0270/536/12, позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції у Вінницькій області №166-к від 28.12.2011 про звільнення ОСОБА_1 Ухвалою від 26.04.2016 Вінницький апеляційний адміністративний суд залишив апеляційну скаргу ДЕІ у Вінницькій області без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16.01.2016 - без змін.

Також, судом встановлено, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.01.2016 у справі № 2а/0270/536/12 повернуто ОСОБА_1 заяву про уточнення позовних вимог, а саме щодо вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вказана заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, як того вимагає ст. 137 КАС України та враховуючи, що даною заявою фактично змінено як підставу, так і предмет позову, що не допускається в адміністративному процесі.

Разом з тим, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.01.2016 у справі № 2а/0270/536/12 провадження в частині поновлення на роботі в ДЕІ у Вінницькій області - закрито, у зв'язку з відмовою ОСОБА_1 від даної позовної вимоги.

Крім того, 19.08.2013 ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника відділу комплексного управління природоохоронною діяльністю в Департаменті екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації.

Відтак, на думку позивача, він має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як уже встановлено, судом скасовано наказ про звільнення ОСОБА_1, однак позивач не забажав продовжувати трудові відносини ДЕІ у Вінницькій області, оскільки на той момент працевлаштувався в Департаменті екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації.

Проте, проаналізувавши положення ст. 235 КЗпП, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу незважаючи на те, що відмовився продовжувати трудові відносини з відповідачем. Та обставина, що через певний період ОСОБА_1 працевлаштувався, не може бути підставою для відмови у виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Вказана позиція узгоджується з позицією викладеною в ухвалі Верховного Суду України від 15.04.2009 по справі №6-18184св08.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995. (далі - Порядок).

Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 вказаного Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. (абз. 2 п. 8 Порядку).

Згідно з абз. 3 п. 8 Порядку, середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до довідки ДЕІ у Вінницькій області середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 на час звільнення становить 111,25 грн. У вимушеному прогулі, що не оплачувався, позивач перебував з 31.12.2011 по 18.08.2013. Загальна кількість робочих днів даного періоду становить 406 днів.

Відтак, сума заробітної плати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу складає 45167,50 грн. (406 р.д. * 111,25 грн.). Однак, із вказаної суми необхідно відрахувати військовий збір 1,5% та податок з доходів фізичних осіб 18%. Отже, сума заробітної плати без податків та зборів складає 36359,84 грн. (45167,50 грн. - 8807,66 грн.)

Разом з тим, Верховний суд України в пункту 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" вказав, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 в період з 02.02.2012 по 22.02.2013 отримував допомогу по безробіттю в розмірі 18980,65 грн, що підтверджується довідкою Ленінського РЦЗ м. Вінниці №01-43а/1178 від 14.09.2016.

Таким чином, належний до виплати ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 17379,19 грн. (36359,84 грн. - 18980,65 грн.)

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені у ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з Державної екологічної інспекції у Вінницькій області середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 17379,19 грн.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ст. 94 КАС України зі сторін спору не належить стягувати.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження заробітної плати у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, Вінницький окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 17 379,19 (сімнадцять тисяч триста сімдесят десять грн. 19 коп.)

3. Постанову суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна