Справа № П/811/679/16
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року Справа № П/811/679/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., за участю секретаря Гуріної І.С. та представників:

позивача: Погорєлової С.В. та Гловацького В.Г.;

відповідача: Карпушева Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства "Олександрія-квартал"
до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області
про зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Олександрія-квартал" (далі - позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач), в якому просить суд зобов'язати Олександрійську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області зменшити розмір податку на 73576,00 грн. відповідно до постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду №П/811/675/14 від 25.04.2014 року.

В обґрунтування позову позивач вказав, що ПП "Олександрія-квартал" сплачено суму зобов'язань, зазначених у податкових деклараціях з ПДВ, проте відповідач змінив цільові призначення платежів, спрямованих в рахунок погашення поточних податкових зобов'язань, зарахувавши їх в рахунок погашення податкового боргу, який виник раніше на підставі постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду №П/811/675/14 від 25.04.2014р., що в подальшому спричинило виникнення сум недоїмки в розмірі 73 576,00 грн.

В судовому засіданні представником позивача позицію викладену в адміністративному позові підтримано та наголошено на його задоволенні.

Відповідач не погоджуючись із адміністративним позовом подав письмові заперечення, в яких виклав позицію податкового органу, та зокрема наголосив на наявності у податкового органу права направляти сплачені платником кошти на погашення заборгованості, що виникла раніше, незалежно від вказаного призначення платежу (а.с.25-26).

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів частини шостої статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України, складення постанови у повному обсязі було відкладено до 21 серпня 2016 року із проголошенням вступної та резолютивної частини постанови в тому самому судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, дійшов наступних висновків.

Приватне підприємство "Олександрія-квартал" зареєстроване як юридична особа та 10.12.2009 р. перебуває на обліку у податковому органі як платник податків.

Судом встановлено, що станом на січень 2014 року загальна сума податкового боргу позивача як платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями з податку на додану вартість становила 77578,56 грн. Протягом 2014 року позивачем були сплачені грошові зобов'язання з податку на додану вартість (а.с.27-30).

Як вбачається з облікової картки платника податків, з 26.02.2014 р. ПП "Олександрія-квартал" сплачено та проведено залік в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість у сумі 73 756, 00 грн. (а.с.27-30).

Водночас, постановою Кіровоградського окружного адміністративного від 25.04.2014р. по справі №П/811/675/14 за позовом Олександрійської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до ПП "Олександрія-квартал" про стягнення суми податкового боргу в розмірі 77 578,56 грн. за період 01.01.2013р. по 01.12.2013р. адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з ПП "Олександрія-квартал" податковий борг з податку на додану вартість в сумі 4002,56 грн. (а.с.5)

З матеріалів справи вбачається, що станом на 23.04.2014 р. за підприємством рахувався податковий борг у розмірі 4002,56 грн., що посвідчується відповідною довідкою податкового органу (а.с.46).

Не погоджуючись із такими діями податкового органу щодо зміни та спрямування призначення платежів, в рахунок погашення податкового боргу, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами пункту 57.1 статті 57 цього кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

П.п. 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.п. 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Механізм погашення заборгованості регулюється правилами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до статті 131 Податкового кодексу України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Із системного аналізу вказаних правових норм Податкового кодексу України слідує, що законом імперативно встановлено обов'язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу (крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Аналогічна точка зору викладена і в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09 лютого 2016 року (К/800/39363/15).

Разом з тим, згідно з пунктом 1 розділу V Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 5 грудня 2013 року №765, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2014 року за № 217/24994 (далі - Порядок №765, чинного на час виникнення спірних правовідносин) у разі наявності у платника податкового боргу за податками, зборами територіальні органи Міндоходів зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник, в рахунок погашення боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником. У такому самому порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника відповідно до статті 95 Податкового кодексу України або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Пунктом 4 розділу V Порядку №765 встановлено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), територіальний орган Міндоходів самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

З наведених норм вбачається, що контролюючий орган зобов'язаний зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Також відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу за прострочення строку сплати суми грошового зобов'язання.

Виходячи із вищевикладеного суд приходить до висновку, що зарахування податковим органом коштів, що надходили від позивача в оплату податкових зобов'язань із податку на додану вартість за відповідний період на погашення податкового боргу, що виник у попередніх податкових періодах, є правомірним, а отже суд приходить до висновку, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.

У зв'язку з цим, підстави для зобов'язання відповідача зменшити розмір податку по розподілу коштів на підставі постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.04.2014р. №П/811/675/14 - відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони-суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів понесення судових витрат у цій справі, пов'язаних із залученням свідків чи проведенням судових експертиз, питання про їх стягнення з позивача у зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову судом не вирішується.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Олександрія-квартал" - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Жук