Справа № 343/1383/16-а
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2016-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1383/16-а
Провадження №: 2-а/0343/102/16
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Андрусіва І. М.,

за участю: секретаря судових засідань - Височанської О.З.,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача- Мазура М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Долинського об"єднаного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії Долинського об"єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області та зобов"язання вчинення певних дій,-,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до суду з даним адміністративним позовом, враховуючи клопотання про уточнення позовних вимог від 21.09.2016 року, просить визнати протиправними дії Долинського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області щодо відмови у перерахунку призначеної йому пенсії із збільшенням її на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч.2 ст. 56 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" стаж. Зобов'язати Долинське об'єднане управлінн ПФУ Івано-Франківської області перерахувати йому пенсію із збільшенням на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч. 2 ст. 56 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи "стаж та повернути невиплачені суми із 05.01.2016 року.

В обгрунтування позову покликається на те, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, перебуває на обліку в Долинському об'єднаному управлінні ПФУ Івано-Франківської області, отримує пенсію за віком відповідно до норм ЗУ "Про пенсійне забезпечення" зі зменшенням пенсійного віку.13.07.2016 року він звернувася до Долинського об"єднаного управління ПФУ з вимогою здійснити перерахунок пенсії із врахуванням трудового стажу. Проте відповідач у такому перерахунку відмовив, вказавши, що у нього відсутнє право на призначення державної пенсії відповідно до ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважає такі дії Долинського об"єднаного управління неправоміними і такими, що порушують норми чинного законодавства України.

Позивач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник позивача вважає заперечення представника відповідача невмотивованим. Відповідач при обрахуванні йому пенсії керувався не базовим для його категорії ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",а двома іншими "Про пенсійне забезпечення" та "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" (№1058), за основу взявши останній, хоча відповідно до п.13 Прикінцевих положень даного Закону у разі якщо особа має право на отримання пенсію відповідно до Закону України «Про статус і і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та інших, призначається одна пенсія за її вибором. Його цього вибору відповідач позбавив. Відповідно до ЗУ №796-12 він має право на державну пенсію у 50 років при трудовому стажі не менше 20 років. Йому обрахували пенсію від 25 років. Відповідач офіційно підтвердив його загальний трудовий стаж - 44 роки, а доплату за понаднормовий стаж - 24 відсотки від зарплати не нарахував, а тільки за 19. При цьому розрахунок проведено не від заробітної плати-5034,54 грн., а від прожиткового мінімуму.

З приводу застосування ст.99 КАС України пояснив, що відповідачем не надоно жодного підтвердження того, що він був обізнаний з розрахунком пенсії. Про помилки управління при нарахуванні йому пенсії він дізнався з власної ініціативи, коли отримав відмову, а тому не вимагає її перерахунку з 10.03.2002 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з підстав, викладених у запереченні. Зі змісту заперечення вбачається, що позивачеві з 10.03.2002 року призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення » зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( далі - Закон).

Розмір пенсії визначено за новою формулою відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнту страхового стажу, визначеного за формулою відповідно до ст. 25 цього Закону. Заробітна плата вирахована згідно ст.40 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 56 ЗУ"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків та 15 років для жінок із збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75-ти відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1 - 10 років і більше для чоловіків та 7 років 6 місяців і більше для жінок - не вище 85-ти відсотків заробітку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що вони визначають особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Однак Законом України "Про статус і соціальний захист громадан, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не визначений порядок перерахунку пенсій, що є підставою для застосування аналогії закону на підставі ч. 7 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 відсоток визначеної законом її розрахункової величини.

Оскільки у позивача відсутнє право на призначення державної пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", він не має права на перерахунок пенсії згідно ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивачеві вже встановлено доплату за стаж, обчислений у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому вимоги щодо застосування другої пільги по обчисленню стажу у відповідності до Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", так як подвійне обчислення доплати за стаж не передбачено чинним законодавством.

Таким чином, управління при здійсненні виплати пенсії діє на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, передбачений діючим законодавством України.

Окрім цього, вважає, що позивачем при зверненні до адміністративного суду без поважних причин пропущено шестимісячний строк, як це передбачено ст. 99 КАС України, оскільки пенсію отримує з 2002 року. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом відповідно до ст. 100 КАС України залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Зі змісту ч. З ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч. З ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 8 КАСУ в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справ з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З матеріалів адміністративної справи встановлено про те, що ОСОБА_4 з 10.03.2002 року призначено пенсію за віком на підставі ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" (Закон № 1058-IV ) зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій відповідно до ст.55 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Закон № 796-ХІІ).

Відповідно до Розпорядження №142132 від 05.07.2010 року загальний трудовий стаж позивача становить понад 44 роки.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується світлокопією посвідчення серії НОМЕР_1.

Статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

З пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058-IV слідує, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії зокрема і відповідно до Закону № 796-ХІІ, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до статті 71 Закону № 796-ХІІ дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 55 Закону № 796-ХІІ встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Для реалізації свого права вибору на одержання пенсії, 13.07.2016 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок отримуваної ним пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ та перерахунку пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 цього Закону.

14.07.2016 року Долинське об"єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області повідомленням за № 67/С-13 відмовило позивачу у такому перерахунку пенсії, оскільки у нього відсутнє право на призначення державної пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ, а відтак не має права і на перерахунок. Окрім цього йому вже встановлено доплату за стаж, обчислений у відповідності до Закону № 1058-IV, а тому вимоги щодо застосування другої пільги по обчисленню стажу у відповідності до Закону № 796-ХІІ розглядається як подвійне обчислення доплати за стаж та чинним законодавством не передбачено.

Однак, згідно із статтею 56 Закону № 796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.

Порівнюючи положення частини 2 статті 56, статті 57 Закону № 796-ХІІ та частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, суд приходить до висновку, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Крім цього, на основі аналізу пенсійного законодавства України суд дійшов до висновку, що починаючи з 01 січня 2004 року, з впровадженням в Україні пенсійної реформи, призначення та перерахунок трудових пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, лише на підставі Закону № 796-ХІІ без врахування положень Закону № 1058-IV є неможливим; і навпаки застосування окремих положень Закону № 1058-IV не є перешкодою до використання до цієї категорії осіб при обрахунку пенсії Закону № 796-ХІІ. При наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, права на тотожні пенсійні виплати застосуванню підлягають положення спеціального характеру, в цьому випадку Закон № 796-ХІІ.

Судом не беруться до уваги доводи представника відповідача про те, що застосування положень частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ до позивача призведе до подвійного нарахування збільшення до пенсії на понаднормативний стаж, оскільки правильність нарахування пенсій, уникнення помилок, подвійних виплат відповідно до затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 Положення про Пенсійний фонд України, Закону № 1788-XII, Закону № 1058-IV є обов'язок саме відповідача.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 07.07.2015 року у справі №21-727а/1.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, оскільки позивач, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на призначення пенсії із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж, який для чоловіків становить не менше 20 років, то відмова відповідача у вказаному перерахунку пенсії із її збільшенням на 1 % за понаднормований стаж є протиправною. Відтак суд зобов'язує відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 із збільшенням на 1 % заробітку за кожний рік роботи, понад встановлений ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж роботи, але не вище 75 відсотків заробітку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За вказаних обставин, суд задовольняє вимоги позивача в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст.99 КАС України, з12.01.2016 року. Позовні вимоги за період з 05.01.2016 року по 11.01.2016 року включно не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.256 КАС України постанова суду підлягає до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, ч. З ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії, ст.ст. 19, 22 Конституції України, ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.49, 55, 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 та ч.3 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальобов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.8-11, 17,18, 71, 86, 94, 99, 100, 158-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_4 із збільшенням її на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж роботи.

Зобов'язати Долинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку, починаючи з 12.01.2016 року.

Відмовити в задоволенні адміністративного позову про проведення та виплату пенсії ОСОБА_4 відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 05.01.2016 року по 12.01.2016 року.

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Долинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною постанови через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя

Повний текст постанови виготовлено 23.09.2016 року.