Справа № 817/1321/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2016 р.Р і в н е 817/1321/16
11год. 10хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М. за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання неправомірною бездіяльності, зобовязання винести постанови про закінчення усіх виконавчих проваджень, де боржником виступає ОСОБА_3 та зняти арешт з її нерухомого майна.

Згідно із заявою від 19.09.2016 року про уточнення і зменшення позовних вимог, яка ухвалою суду, що постановлена без виходу до нарадчої кімнати, прийнята до розгляду, позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просила визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб щодо ненаправлення постанови про зняття арешту у вязку із закінченням виконавчого провадження ВП №28101577 до Рівненської філії ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції та зобовязати посадових осіб відповідача зняти з усього нерухомого майна ОСОБА_3 арешт, накладений постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції №б/н від 05.10.2009 року.

У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала повністю, суду пояснила, що на виконанні у відділі ДВС Рівненського МУЮ перебувало виконавче провадження ВП№№28101577 з примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області №5/93 від 23.06.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ "Ей-І-Ес Рівнеенерго" заборгованості. В межах вказаного провадження, 05.10.2009 року було винесено постанову про накладання арешту на все нерухоме майно боржника. Постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського МУЮ ОСОБА_4 від 15.08.2011 року виконавче провадження №28101577 закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" (смерть боржника у виконавчому провадженні) та припинено чинність арешту майна боржника. Проте, як зясувалось згодом, арешт з майна, всупереч вимог ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" знятий не був і відповідна постанова Рівненській філії ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції надіслана не була. Позивач зауважила, що являється єдиною спадкоємицею майна, що залишилось після смерті її матері - ОСОБА_3, однак позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину через те, що відповідачем не знято арешт з майна спадкодавця. Відповідно, просить визнати неправомірною таку бездіяльність відповідача і зобовязати його в судовому порядку зняти з усього нерухомого майна ОСОБА_3 арешт.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти часткового задоволення позову. Визнав, що арешт на все майно ОСОБА_3 накладений у рамках виконавчого провадження №28101577, не знято. Пояснив, що вказане виконавче провадження було закінчено 15.08.2011 року на підставі п.3. ч.1. ст.49 Закону України "Про виконавче провадження". Строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки. Оскільки виконавче провадження №28101577 на даний час знищене, Рівненський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області позбавлений правових підстав зняти арешт, накладений в його рамках.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що Господарським судом Рівненської області 23.06.2009 року видано наказ №5/93 про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ЗАТ "Ей-І-Ес Рівнеенерго" 2400,25 грн. - заборгованості за електроенергію, 1240,27 грн. - збитків, 437,69 грн. пені , 102,00 грн. - витрат по сплаті держмита, 312,50 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу (а.с.15).

Вказаний наказ був предявлений до примусового виконання у Відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції, де було відкрито виконавче провадження ВП№14323861. 12.02.2010 року дане виконавче провадження завершене державним виконавцем на підставі п.2 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження". Однак наказ Господарського суду Рівненської області №5/93 від 23.06.2009 року був повторно предявлений до примусового виконання у Відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції, де було відкрито виконавче провадження ВП №28101577 (а.с.26-27).

05.10.2009 року в рамках даного виконавчого провадження постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції №б/н накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3. Вказане обтяження зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 13.10.2009 року реєстраційний номер обтяження - 9143510 (а.с.30).

15.08.2011 року вказане виконавче провадження закінчено державним виконавцем на підставі п.3 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.16).

Матеріали виконавчого провадження знищені по закінченню строку зберігання (а.с.27).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №68359757, арешт накладений постановою державного виконавця ДВС Рівненського міського управління юстиції №б/н від 05.10.2009 року на все нерухоме майно ОСОБА_3, станом на 19.09.2016 року не знято (а.с.30).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 23.08.2010 року (а.с.9). Її рідна донька ОСОБА_1 (а.с.10-12) звернулась до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 Приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу за №2-2011, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за №50663132, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалось у звязку з зареєстрованим обтяженням нерухомого майна спадкодавця (а.с.13-14).

ОСОБА_1 звернувся із заявою до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з проханням зняти арешт з майна покійної матері.

Листом №10046 від 15.08.2016 року відповідач відмовив позивачу у наданні будь-якої інформації по виконавчих провадженнях, де ОСОБА_3 виступала боржником і запропонував звернутись до суду із заявою про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до положень ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно положень ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Крім того, за правилами абзацу 2 ч.2 ст.25 цього Закону, державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на все майно позивача, закінчене на підставі п.3 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" у звязку із смертю боржника.

Відповідно до положень ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Керуючись вищезазначеними нормами чинного законодавства, відповідач зазначив у постанові про закінчення виконавчого провадження від 15.08.2011 року ВП №28101577 про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

Однак, фактично арешт з нерухомого майна ОСОБА_3 знято не було. Відповідна постанова не була направлена державним виконавцем до Рівненської філії ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції для реєстрації припинення відповідного обтяження.

Вказане свідчить про те, що з боку відповідача допущена протиправна бездіяльність, яка призвела до того, що скасоване в 2011 році обтяження залишилось актуальним. Це, в свою чергу, породило порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача на отримання у власність спадкового майна.

Відповідно до п. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", у разі прийняття рішення судом про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. А в силу вимог ч.3 цієї статті, з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Проаналізувавши норми чинного законодавства та беручи до уваги те, що виконавче провадження ВП№28101577 закінчено, чинність арешту припинена, однак відповідна постанова не направлена до Рівненської філії ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції для реєстрації припинення відповідного обтяження, а матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання, суд вважає, що наявні законні підстави для покладення на Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції обовязку по зняттю арешту з усього нерухомого майна ОСОБА_3, накладеного постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції №б/н від 05.10.2009 року (номер обтяження 9143510, зареєстроване 13.10.2009 року Рівненською філією ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції), внаслідок чого відповідні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо не направлення постанови про зняття арешту з усього нерухомого майна ОСОБА_3, у зв'язку із закінченням виконавчого провадження ВП №28101577, до Рівненської філії ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Зобов'язати Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_3, накладений постановою державного виконавця Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 05.10.2009 року №б/н (номер обтяження 9143510, зареєстроване 13.10.2009 року Рівненською філією ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.