Справа № 204/1901/16-а
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
26 вересня 2016 рокусправа № 204/1901/16-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.
суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.
за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.
за участі представника позивача Макарової Т.П.
представника відповідача Куртмоллаєва А.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2016 р. в справі № 204/1901/16-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі МО), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ОВК) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України у вигляді протиправного ухилення від отримання його заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975; визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, що виявилися у перевищенні наданих повноважень та призвели до порушення прав позивача щодо розгляду його заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975; зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2016 р. позов задоволено частково, визнані протиправними дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, що виразилися у перевищенні наданих повноважень та призвели до порушення прав ОСОБА_1 щодо розгляду його заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975; зобов`язано Дніпропетровський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України направити документи ОСОБА_1 до Міністерства оборони України для розгляду його заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 направити документи ОСОБА_1 до Міністерства оборони України для розгляду заяви про призначення та виплати одноразової грошової допомоги та відмови у задоволенні інших позовних вимог, прийняти в цій частині нове рішення про задоволення вимог позивача. Апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Представник відповідача Міністерства оборони України в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Представник відповідача ОВК до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач звільнений з військової служби в 1988 році, є учасником бойових дій та інвалідом війни ІІІ групи, приймав участь у бойових діях у Демократичній Республіці Афганістан з 17 березня 1982 року по 20 червня 1983 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується відповідачами. З 26 травня 2015 року позивача визнано інвалідом ІІІ групи у зв`язку із пораненням та контузією, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою Обласної МСЕК № 5 від 03.06.2015 року серії 10 ААГ № 035095.
Таким чином, з 26 травня 2015 року позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від № 975 від 25.12.2013 року у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності IIІ групи.
Позивачем надані усі належні документи до уповноваженого органу Міністерства оборони, які той повернув позивачу, оскільки позивач звільнений з в/ч НОМЕР_1 , що входила до складу Середньоазіатського округу КДБ СРСР, і йому запропоновано звернутись до Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Суд вважав, що таким чином Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом не визнало право позивача на отримання допомоги як інваліду ІІІ групи у зв`язку із пораненням та контузією, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
Крім того, позивачем надані усі належні документи до Адміністрації Державної прикордонної служби України для прийняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, але йому у цьому також було відмовлено.
З огляду на те, що інвалідність позивачу встановлена з 26 травня 2015 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що Дніпропетровський обласний військовий комісаріат при вирішенні вказаного питання повинен був керуватися п. 6 Порядку, затвердженого постановою 25 грудня 2013 року № 975, та направити документи позивача до головного розпорядника бюджетних коштів, тобто Міністерства оборони України, у зв`язку з чим частково задовольнив позов та з урахуванням ч. 2 ст. 11 КАС України обрав спосіб захисту порушеного права позивача.
Крім того, встановивши, що позивачем направлялись заяву на іншу адресу, ніж та що є офіційною адресою Міністерства оборони України, з якої конверт був повернутий позивачу за закінченням строку зберігання, суд першої інстанції вважав, що Міністерством оборони України не порушувались права позивача, Міноборони протиправно не ухилялося від отримання заяви позивача, а позивачем була направлена його заява не за тією адресою, що обумовило відмову у задоволення позову в частині вимог до Міністерства оборони України.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, приймав участь у бойових діях у Демократичній Республіці Афганістан з 17.03.1982 р. по 20.06.1983 р. Позивач звільнений з військової служби в 1988 р. З 26.05.2015 р. позивача визнано інвалідом 3 групи. Причина інвалідності - пораненням та контузія, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою Обласної МСЕК № 5 від 03.06.2015 р. серії 10 ААГ № 035095.
Після встановлення 3 групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, 26.10.2015 р. позивач звернувся до Красногвардійсько-Кіровського об`єднаного районного військового комісаріату м. Дніпропетровська (далі ОРВК) з питання виплати одноразової грошової допомоги, яким документи щодо отримання позивачем одноразової грошової допомоги направлені до Дніпропетровського обласного військового комісаріату.
Листом від 18.11.2015 р. Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом повернуто документи позивача до ОРВК із зазначенням, що оскільки позивач проходив службу в Прикордонних військах КДБ СРСР, виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється Міністерством оборони.
Адміністрацією Державної прикордонної служби України відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що Держприкордонслужба України не є правонаступником Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР, а також у зв`язку з відсутністю нормативного акту, який встановлює обов`язок служби виплачувати грошову допомогу військовослужбовцям Прикордонних військ КДБ СРСР.
Службою безпеки України також повідомлено позивача про відсутність правових підстав для виплати одноразової грошової допомоги.
Крім того, 27.01.2015 р. позивачем направлена заява до громадської приймальної Міністерства оборони України з питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги, яка повернута позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, відповідно до ч. 1 ст. 3 якого дія цього Закону поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
За приписами п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IІI групи.
Як встановлено ч. 6 ст. 16-3 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975), пунктом 6 якого передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.
Відповідно до п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Пунктом 13 Порядку № 975 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Згідно з п. 14 цього Порядку одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
Відтак, Порядком № 975 встановлено, що заява про призначення одноразової грошової допомоги подається до уповноваженого органу (військовий комісаріат), який направляє у 15-денний строк документи розпоряднику бюджетних коштів (Міністерство оборони) для прийняття рішення про призначення або відмови у призначенні допомоги.
В даному випадку Дніпропетровським ОВК як уповноваженим органом не направлялось розпоряднику бюджетних коштів (Міністерству оборони) документи для призначення позивачу одноразової грошової допомоги, відповідно, Міністерством оборони не приймалось будь-якого рішення за заявою позивача.
Оскільки позивачу інвалідність, пов`язана з проходженням військової служби, встановлена з 26.05.2015 р., є правильним висновок суду першої інстанції, що Дніпропетровський обласний військовий комісаріат при вирішенні вказаного питання повинен був керуватися п. 6 Порядку № 975, направивши документи позивача до головного розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України, відповідно, є правильним задоволення позову в частині визнання протиправними дій Дніпропетровського ОВК, а також зобов`язання Дніпропетровський ОВК направити документи ОСОБА_1 до Міністерства оборони України для розгляду заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 975.
Також є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині вимог до Міністерства оборони України.
Як в ході розгляду справи в суді першої інстанції, так й ході апеляційного перегляду справи не встановлено протиправної бездіяльності Міністерства оборони України в частині ухилення від отримання заяви позивача.
Як правильно зазначено судом першої інстанції, позивачем Міністерству оборони направлено заяву за іншою адресою (адресу громадської приймальної), ніж та що є офіційною адресою Міністерства оборони України.
Міністерством оборони не приймалось рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги. Крім того, Міністерством оборони заява позивача не могла була прийнятою, оскільки, як зазначено вище, така заява відповідно до Порядку № 975 подається не безпосередньо до особи, яка призначає допомогу, тобто до Міністерства оборони, а до уповноваженої особи, якої є військовий комісаріат.
Крім того, позовні вимоги в частині зобов`язання Міністерства оборони призначити позивачу одноразову грошову допомогу також не можуть бути задоволенні, оскільки уповноваженою особою документи не направлялись до Міністерства оборони, відповідно, у розпорядника бюджетних коштів не виникло обов`язку із призначення допомоги. Безпосереднє зобов`язання судом Міністерства оборони призначити позивачу одноразову грошову допомогу призведе до порушення Порядку № 975.
Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду апеляційної інстанції.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2016 р. в справі № 204/1901/16-а залишити без задоволення.
Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2016 р. в справі № 204/1901/16-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 27.09.2016 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко