Справа № 813/2747/16
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

15 вересня 2016 року № 813/2747/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача Кулик Р.П., відповідача Чижевського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридично-землевпорядна фірма» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридично-землевпорядна фірма» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області) з вимогою визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 24.12.2015 № , яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 33 360,00 грн у зв'язку з порушенням граничного строку сплати грошового зобов'язання з Єдиного податку з юридичних осіб.

Відповідачем через канцелярію суду 14.09.2016 (вх.№22910) подано, підтримане представником Чижевським М.В.в судовому засіданні, клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Клопотання обґрунтовано пропуском позивачем передбаченого частиною четвертою статті 99 КАС України місячного строку звернення до суду з даним позовом. Вказує, що позивач дізнався про результати розгляду вторинної скарги 13.05.2016 року, жодним чином не обґрунтувавши поважність причин пропуску. Додатково пояснив, що позивач скористався досудовим порядком врегулювання спору, передбаченим пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, тому вважає, що слід застосувати положення частини четвертої статті 99 КАС України. Просив клопотання задовольнити.

Представник позивача Кулик Р.П. в судовому засіданні проти задоволення клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду заперечила. Пояснила, що для оскарження податкового повідомлення-рішення передбачено 1095 днів, тому звернення до суду з даним позовом відбулося з дотриманням вказаних строків звернення. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Суд, заслухавши доводи представників сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про необґрунтованість клопотання, мотивуючи це наступним.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно до положень частини другої статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до частини четвертої цієї ж статті якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 100 КАС України, відповідно до частини першої якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) обов'язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб'єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Правона судовий захист не позбавляє суб'єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб'єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Досудове врегулювання спору може мати місце також за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності у договорі застереження щодо такого врегулювання спору.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

З урахуванням викладеного, положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Системний аналіз вищевказаного дає підстави стверджувати, що розрізняється досудовий порядок врегулювання спору, який встановлений законом або договором, та досудовий порядок врегулювання спору за волевиявленням учасників правовідносин

Предметом оскарження у даній справі є податкове повідомлення-рішення від 24.12.2015 № .

Статтею 56 Податкового кодексу України та Порядком оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 916 від 21.10.2015 врегульовано процедуру адміністративного оскарження рішень контролюючих органів.

Адміністративне оскарження рішень контролюючих органів не є обов'язковим.

Посилання відповідача на пункт 56.19. статті 56 Податкового кодексу України. відповідно до якого у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті, судом до уваги не береться як таке, що не відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002.

Відповідно до пункту 56.18.статті 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Зазначений строк становить 1095 днів із дня отримання такого рішення незалежно від того чи скористалася особа своїм правом на досудове розв'язання спору шляхом застосування процедури адміністративного оскарження.

Звернення позивача до суду відбулося в строки, передбачені Податковим кодексом України.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, тому відповідне клопотання відповідача не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду.

Суддя Хома О.П.