Справа № 495/4865/16-а
Суддя: Гайда-Герасименко О. Д.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/4865/16-а
Ухвала

іменем укераїни

29 вересня 2016 року м.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання причини пропуску поважними, поновлення, визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання причини пропуску поважними, поновлення, визнання дій протиправними та скасування постанови.

В судовому засіданні представник позивача вимоги адміністративного позову підтримав, просив задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не зявився, але надав заперечення, адміністративний позов позивача необґрунтований та просив відмовити в повному обсязі.

Враховуючи вимоги ст.122 КАС України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.128 КАС України.

23 червня 2016 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з адміністративним позовом, з якого вбачається, що 22 грудня 2015 року з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшли одночасно постанови від 07.12.2015 року №42777261 - про накладення штрафу в розмірі 680 грн. за невиконання вимог виконавчого листа по справі №495/1294/13-а, виданого 05.02.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області та від 14.12.2015 року №42777261 - про накладення штрафу за повторне невиконання вимог.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.07.2013 року по адміністративній справі №495/1294/13-а за позовом ОСОБА_2 зобовязано головне управління здійснити призначення та виплату пенсії позивачу з моменту звільнення з військової служби.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року рішення суду інстанції залишено без змін.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 07.02.2014 року подано касаційну скаргу на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.07.2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року.

Згідно з інформацією, наданою на запит головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Вищим адміністративним судом України відкрито провадження за касаційною скаргою головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та витребувано справу із суду першої інстанції.

Для виконання зазначеного рішення суду головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 13.08.2013 до Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області подана заява про роз'яснення рішення суду першої інстанції з проханням зупинити негайне виконання постанови, а саме: в якому розмірі необхідно призначити пенсію по інвалідності III групи, яка відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 17.09.2012 року №956110, наданої ОСОБА_2, причиною інвалідності зазначено загальне захворювання, що не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Ухвалою суду першої інстанції від 19.03.2014 року, яка надійшла до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 28.03.2014 року у задоволенні заяви головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - відмовлено.

Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506020 Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами, згідно з якою Пенсійному фонду виділені бюджетні асигнування для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством.

Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України і зобовязань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобовязань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Враховуючи те, що головне управління є державною установою, кошти повинні витрачатись тільки у відповідності до чинного законодавства.

Таким чином, існує очевидна небезпека, що стягнення з головного управління коштів, призведе до заподіяння значної шкоди правам та інтересам не лише головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, але й правам, свободам та інтересам пенсіонерів, які отримують пенсії по всій Одеській області.

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону України Про виконавче провадження та ст.181 КАС їй рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

03.04.2014 року державним виконавцем відповідно до статтей 17, 19, 21, 25, 75 Закону України «про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія постанови була направлена позивачу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 18.04.2014 року вих. №4188/05 повідомлено, що у звязку з тим, що 13.08.2013 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області подано заяву про розяснення судового рішення, ухвалою суду від 149.03.2014 року в задоволенні заяви відмовлено, але 002.04.2014 року вказана постанова була оскаржена в апеляційному порядку.

Враховуючи вказане, державним виконавцем керуючись ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» відкладено провадження виконавчих дій у період з 28.04.2014 року до 09.11.2015 рік, про що винесені відповідні постанови.

Оскільки, станом на 07.12.2015 рік боржником вимоги виконавчого документа так і не виконано, підтверджуючих виконання вимог виконавчого документа до відділу не надходило, державним виконавцем, відповідно до ч.1 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу від 07.12.2015 року у розмірі 680 грн..

Керуючись ч.2 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження», за повторне невиконання без поважних причин вимог виконавчого листа №495/1294/13-а виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області від 05.02.2014 року державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу від 14.12.2015 року у подвійному розмірі 1360 грн..

Не зважаючи на вжиті державним виконавцем заходи, щодо виконання рішення суду, станом на 15.12.2015 рік Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області вимоги виконавчого листа №495/1294/13-а виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області від 05.02.2014 року про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_2 пенсії з моменту звільнення з військової служби не виконані.

Ретельно дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги всі надані суду докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 55 Конституції України держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом чи законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені Кодексом адміністративного судочинства чи законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Відповідно до частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено 6-ти місячний строк для звернення до адміністративного суду, який якщо не встановлено інше, підлягає до обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений Законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Після закінчення цього часу особа не втрачає права звернутися із адміністративним позовом, але позов підлягає залишенню без розгляду з тих підстав, що пропущено строк звернення.

Наслідки пропуску цих строків встановлені статтею 100 КАС (у редакції зі змінам, внесеними згідно із Законом № 2453-VI), відповідно до якої «адміністративний позов, поданні після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підстав: позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і з ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи».

Така редакція цієї статті характеризує її як норму процесуального права.

Аналізуючи матеріали справи, досліджуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позивачами не надано жодного належного та допустимого доказу поважності пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав настільки тривалого часу, а саме з 2014 року. Суд ставиться критично до пояснень у позові про те, що судами апеляційної та касаційної інстанції розгляд справ по суті не здійснював в звязку з відсутністю у Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області коштів на сплату судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг.

Таким чином, про порушення вказаним рішення своїх прав позивач дізнався з 2014 року.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу на те, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

За захистом своїх прав позивач звернувся до суду 23 червня 2016 року.

Отже, позивачем пропущено строк звернення до суду за захистом порушеного прав, свобод та інтересів, визначений у статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому питання про поновлення цього строку ним не порушувалося і будь-яких поважних причин пропуску строку не зазначено.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час. протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення; до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Доказів наявності обставин, які б перешкоджали позивачу реалізувати своє право звернення до суду протягом строку, встановленого нормами процесуального законодавства, матеріали справи не містять та позивачем до суду не надано.

Таким чином, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду та не надано належних доказів, які б свідчили про поважність пропуску строку звернення до адміністративного суду за захистом своїх інтересів, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк, передбачений ч.2 ст.99 КАС України, звернення до адміністративного суду із даним позовом.

Керуючись ст.ст.1,2, 99-103, 155, 185 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання причини пропуску поважними, поновлення, визнання дій протиправними та скасування постанови залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-деннш строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя