Справа № 805/2219/16-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 р. Справа №805/2219/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12:30

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Христофорова А.Б.

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Бахмутський Аграрний Союз» до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Бахмутський Аграрний Союз» звернувся до суду з адміністративним позовом до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення рішення від 02.07.2016 року № НОМЕР_1.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що Артемівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС проведено позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року за результатами якої складено акт № 91/14/25099117 від 16.06.2016 року та прийняте спірне податкове повідомлення рішення.

Позивач не погоджується із висновками акту перевірки, на підставі яких прийняте спірне податкове повідомлення рішення, посилається на приписи Податкового кодексу України, вказує, що для проведення перевірки спірних господарських операцій позивачем були надані Відповідачу договір, специфікації, податкові накладні, видаткові накладні, товарно транспортні накладні, відомості регістрів бухгалтерського обліку та інша документація, що безпосередньо стосується господарських відносин, виду, обсягу та якості операцій з ТОВ «Продінвест ЛТД».

З урахуванням викладеного, відповідно до приписів Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» позивач вважає, що прийняте відповідачем податкове повідомлення рішення не ґрунтується на чинному законодавстві, порушує законні права та інтереси позивача, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, позивач зазначає, що він є платником спеціального режиму оподаткування з податку на додану вартість у відповідності до вимог ст. 209 ПК України. Враховуючи особливості спеціального режиму оподаткування, за результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_3 «Бахмутський Аграрний Союз» повинен був на 20 140 грн. більше перерахувати суму податку на додану вартість, яка спрямовується на спеціальний рахунок підприємства. Отже, встановлені перевіркою порушення щодо неправомірного включення до складу податкового кредиту суми 20 140 грн. не впливає на розрахунки з бюджетом.

Позивач також вказує, що спірним податковим повідомленням рішенням до нього застосовані штрафні санкції у розмірі 100% за неправомірне використання підприємством податкової пільги, а саме внаслідок отримання (застосування) податкової пільги не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання. Позивач зазначає, що таких обставин в ОСОБА_1 перевірки не встановлено.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові та письмових поясненнях.

Відповідач не погодився із доводами адміністративного позову, надав письмові заперечення, де зазначив, що за результатами проведеної перевірки взаємовідносин позивача з ТОВ «Продінвест ЛТД» встановлені факти, які свідчать про те, що у вересні 2014 року ТОВ «Продінвест ЛТД» не здійснював придбання та не мав серед запасів макухи соняшникової для ОСОБА_3 «БАС», не мав транспортних засобів для доставки продукції, умови доставки товару із м. Харків до с. Бахмутське, наведені в документах, наданих до перевірки, не відповідають фізичним можливостям постачальника, дані первинних документів, складених ТОВ «Продінвест ЛТД», не відповідають даним складського обліку позивача, а тому відсутнє будь яке підтвердження факту отримання позивачем у вересні 2014 року продукції від ТОВ «Продінвест ЛТД».

Відповідач посилається на приписи Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Податкового кодексу України, приймаючи до уваги, що перевіркою не встановлено фактів придбання ТОВ «Продінвест ЛТД» відповідного товару макухи соняшникової, що засвідчує недійсність (неможливість) формування ним відповідного активу, та подальшої її реалізації, позивачем порушені пп. 14.1.191 п. 14.1, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 209.2 ст. 209 ПК України в результаті чого завищено суму податкового кредиту у грудні 2014 року на загальну суму 20140 грн.

Стосовно застосування до позивача штрафних санкції відповідно до ст. 123 ПК України, відповідач вказує, що до платника, який перебуває на пільговому режимі оподаткування та є звільненим від сплати податку до бюджету, у випадку порушення ним правил оподаткування застосовуються заходи відповідальності, що передбачають розрахунки з бюджетом. З урахуванням викладеного, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях.

Дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Бахмутський Аграрний Союз» є юридичною особою (а.с. 70-79). ОСОБА_3 «Бахмутський Аграрний Союз» знаходиться на обліку в Артемівській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з 11.09.1997 за № 2 та є субєктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість з 27.12.2012 року, відповідно до свідоцтва № 200094751.

Судом встановлено, що Артемівською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області проведено виїзну позапланову документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, повноти нарахування та своєчасності сплати податків при взаємовідносинах з ТОВ «Вілс ЛТД», ТОВ «Тарсан ЛТД», ТОВ «БК «Седес», ТОВ «Продінвест ЛТД», ТОВ «ОСОБА_3 Опт Продукт», ТОВ «Конструктив Компані», ТОВ «Капіталс Груп», ТОВ «Бігнікс», ТОВ «Блюхері Продакшн», ТОВ «Лерос», ТОВ «Штовар Україна», ТОВ «Автозапчастина Ойл», ТОВ «Апреліус» за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року.

За результатами перевірки складено акт від 16.06.2016 року № 91/14/25099117 (а.с. 12-37), яким встановлені порушення пп. 14.1.191 п. 14.1, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 209.2 ст. 209 ПК України та визначено заниження податку на додану вартість у грудні 2014 року в сумі 20 140 грн.

На підставі ОСОБА_1 перевірки Відповідачем прийняте спірне податкове повідомлення рішення від 02.07.2016 року № 00001400, яким визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість за податковим зобовязанням 20 140 грн., та штрафними санкціями 25 175 грн. (а.с. 40)

У межах спірних відносин підлягають застосуванню положення статей 198, 209 Податкового кодексу України.

Як зазначалося раніше, відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем 14.1.191 п. 14.1, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

ОСОБА_3 на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 209.2 ст. 209 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 «Бахмутський Аграрний Союз» (Покупець) та ТОВ «Продінвест ЛТД» (Постачальник) був укладений Договір поставки № 2909/14-1 від 29.09.2014 року, відповідно до якого Постачальник поставляє, а Покупець набуває на умовах, викладених у Договорі макуху соняшникову у відповідності із специфікаціями, які є невідємною частиною цього Договору. (а.с. 42-44)

Специфікацією № 1 від 29.09.2014 року до договору поставки визначено, що Постачальник зобовязується поставити Покупцю макуху соняшникову у кількості 120 тонн за ціною 2850 грн. з ПДВ на загальну суму 342000 грн. з ПДВ (а.с. 45)

За наслідками поставки ТОВ «Продінвест ЛТД» видало позивачу податкові накладні № 9 від 29.09.2014 року, № 18 від 29.09.2014 року, № 19 від 29.09.2014 року (а.с. 46-48)

На підтвердження фактичного здійснення господарської операції позивачем до суду також надано копії видаткових накладних № 9 від 29.09.2014 року, № 18 від 29.09.2014 року, № 19 від 29.09.2014 року (а.с. 49-51), товарно транспортні накладні б/н від 29.09.2014 року

(а.с. 52-54), рахунок фактура № 9 від 29.09.2014 року (а.с 55)

Розрахунки за поставлений товар здійснено у безготівковій формі через розрахунковий рахунок 13.10.2014 року на загальну суму 120840 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується копією платіжного доручення № 8840 від 13.10.2014 року (а.с. 56)

На підтвердження отримання поставленого товару позивачем надано до суду копії Книги реєстрації аналізів по виявленню сирої клітчатки в комбікормовій сировині, Журналу реєстрації отриманої сировини, Журналу ваговика, Журналу реєстрації довіреностей (а.с. 57-68)

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При дослідженні доказів під час судового розгляду справи та їх засвідчення, судом було встановлено, що у підприємства відсутні оригінали податкових накладних, виданих ТОВ «Продінвест ЛТД», які надані позивачем разом із позовною заявою (а.с. 46-48), при цьому судом було зауважено, що підпис директора ТОВ «Продінвест ЛТД» ОСОБА_4 на податкових накладних не відповідає його підпису на Договорі поставки № 2909/14-1 від 29.09.2014 року та Специфікації № 1 від 29.09.2014 року до договору поставки. Підписи директора ОСОБА_4 на видаткових накладних, які містяться в матеріалах адміністративної справи також не збігаються із підписами Договорі поставки № 2909/14-1 від 29.09.2014 року та Специфікації № 1 від 29.09.2014 року. В подальшому позивачем надані інші копії податкових накладних № 9 від 29.09.2014 року, № 18 від 29.09.2014 року, № 19 від 29.09.2014 року, які долучені до матеріалів адміністративної справи (а.с. 100-102), разом з тим будь яких обґрунтованих пояснень щодо наявності однакових податкових накладних, виданих ТОВ «Продінвест ЛТД», але з різними підписами директора ОСОБА_4 суду не надано.

В матеріалах справи наявні копії товарно транспортних накладних від 29.09.2014 року, наданих позивачем на обґрунтування поставки товару ТОВ «Продінвест ЛТД». Разом з тим суд критично ставиться до оцінки вказаних документів, як доказів транспортування продукції, адже в них відсутні відмітки про вантажно розвантажувальні роботи (час прибуття та вибуття транспортного засобу. Крім того, із змісту вказаних товарно транспортних накладних вбачається, що поставки оформлені одним днем, одним транспортним засобом та здійснювалися одним водієм, що ставить під сумнів реальність здійснення постачання, з урахуванням того, що відстань від м. Харкова (навантаження) до с. Бахмутське дорівнює більше 200 км. До того ж, в товарно транспортних накладних замовником вказаний ОСОБА_3 «Бахмутський Аграрний Союз», проте жодних договорів із перевізником позивачем до суду не надано.

З наданої податковим органом інформації про результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Продінвест ЛТД» вбачається, що основними видами діяльності згідно з КВЕД є: оптова торгівля фруктами та овочами; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; вантажний автомобільний транспорт; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; оптова торгівля мясом і мясними продуктами; неспеціалізована оптова торгівля.

При цьому, зазначено, що будь які документи дозвільного характеру, ліцензії у підприємства відсутні. Інформація про наявність транспортних засобів відсутня. Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2 квартал 2015 року ТОВ «Продінвест ЛТД» наданого до Ленінської ОДПІ у м. Луганську чисельність складає 1 особа. В ході проведення аналізу інформації, наявної в ОДФС реєстраційних документів та інших документів, встановлено відсутність необхідних умов для здійснення господарської діяльності, в т.ч. придбання відповідних товарів, послуг із залученням стороннього трудового ресурсу, транспортних засобів, складських приміщень, виробничих потужностей, основних фондів, тощо.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія протоколу допита свідка ОСОБА_4 (директор ТОВ «Продінвест ЛТД» та ТОВ «Блюбері Продакшн» на час здійснення спірних господарських операцій) від 08 лютого 2016 року, з якого вбачається, що за вказівкою ОСОБА_5 20.02.2014 року він зареєстрував ТОВ «Продінвест ЛТД», 12.12.2014 року перереєстрував на себе ТОВ «Блюбері Продакшн». Складські приміщення у підприємства були відсутні і саме підприємство було номінальним. З протоколу допиту також вбачається, що директор ТОВ «Продінвест ЛТД» ОСОБА_4 тільки підписував документи за вказівкою ОСОБА_6І або ОСОБА_5, ним та цим підприємством не виконувалися роботи, не надавалися послуги та не постачалися товари, які були вказані у первинних бухгалтерських документах щодо діяльності вищевказаних підприємств.

У своїй постанові від 27.03.12 року Верховний Суд України зазначив, що про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

Також, у постанові Верховного Суду України від 22.09.15 року у справі за позовом ТОВ "Ампір СВ" до ДПІ у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, Верховний Суд України вказав, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення таких операцій всіма необхідними документами первинного бухгалтерського обліку. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту за відсутності факту придбання товару.

Отже, у даному випадку надані позивачем документи (видаткові накладні) є не достатніми доказами, які відображають реальність господарських операцій, приймаючи до уваги надані податковим органом докази фактичної, технічної, технологічної неможливості контрагента до вчинення дій, що становлять зміст господарської операції з перевезення, як-то: відсутність персоналу, основних фондів, транспортних засобів тощо.

Суд зауважує, що платник податку повинен бути розумним та обачливим при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів (послуг), що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства. Отже, заходи, спрямовані на отримання витягу з Єдиного державного реєстру та інших документів реєстраційного характеру, не є достатніми, позаяк отримані платником відомості не дозволяють кваліфікувати контрагента як добросовісного партнера, що гарантує виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників.

Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов'язань, але і в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.03.2014 у справі № К/9991/26540/11.

За таких умов, суд прийшов до висновку про безтоварність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Продінвест ЛТД», а відтак про обґрунтованість висновків податкового органу, викладених в акті перевірки.

Відповідно до спірного податкового повідомлення рішення від 02.07.2016 року № НОМЕР_1, позивачу нарахована сума грошового зобовязання за податковим зобовязанням 20140 грн., та штрафними санкціями 25 175 грн. Отже, до позивача згідно спірного податкового повідомлення рішення були застосовані санкції, передбачені п. 123.1 ст. 123 ПК України в сумі 5 053 грн., та санкції, передбачені п. 123.2 ст. 123 ПК України в сумі 20 140 грн.

Відповідно до п. 123.2 ст. 123 ПК України, використання платником податків (посадовими особами платника податків) сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, збору, платежу додатково до штрафів, передбачених пунктом 123.1 цієї статті, -

тягне за собою стягнення до бюджету суми податків, зборів, платежів, що підлягали нарахуванню без застосування податкової пільги. Сплата штрафу не звільняє таких осіб від відповідальності за умисне ухилення від оподаткування.

Суд не погоджується із правомірністю застосування податковим органом до позивача штрафної санкції, передбаченої п. 123.2 ст. 123 ПК України в сумі 20 140 грн. з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, позивач ОСОБА_3 «Бахмутський Аграрний Союз» є субєктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість з 27.12.2012 року, відповідно до свідоцтва № 200094751, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до п. 209.2 ст. 209 ПК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено у судовому засіданні і не заперечується відповідачем, сума неправомірно сформованого податкового кредиту 20 140 грн. і як наслідок заниження податку на додану вартість у цій сумі, повинна була бути перерахована на спеціальний рахунок підприємства, відповідно до приписів ст. 209 ПК України та з урахуванням положень постанови КМУ від 12.01.2011 року № 11.

В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт отримання (застосування) позивачем податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання, актом перевірки зазначений факт з боку податкового органу не встановлений і відповідачем у судовому засіданні не доведений.

Зазначені висновки також узгоджуються і з Узагальнюючою податковою консультацією, затвердженою наказом Державної податкової служби України від 22 листопада 2012 року № 1046 (питання відповідь № 6).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що спірне податкове повідомлення рішення від 02.07.2016 року № НОМЕР_1 підлягає скасуванню в частині застосування до позивача штрафної санкції в сумі 20 140 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судовий збір розподілити у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючисьст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Бахмутський Аграрний Союз» до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення рішення від 02.07.2016 року № НОМЕР_1, задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення рішення від 02.07.2016 року № НОМЕР_1, прийняте Артемівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 20 140 грн. (двадцять тисяч, сто сорок) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС на користь Приватного акціонерного товариства «Бахмутський Аграрний Союз» (, с. Новолуганське, Бахмутський район, Донецька область, 84573) судовий збір у розмірі 606 (шістсот шість тридцять) грн 32 коп.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено у судовому засіданні 20.09.2016 року.

Повний текст постанови виготовлено 23.09.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.