Справа № 826/11253/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

16 вересня 2016 року № 826/11253/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні
за позовом ОСОБА_1

до Служби безпеки України в особі Житлово-побутової комісії Центрального

управління

про скасування рішення від 16.04.2015 року № 404/1269

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:
Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся з позовом до Служби безпеки України в особі Житлово-побутової комісії Центрального управління (надалі Відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати Рішення, оформлене протоколом № 3, Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України від 15 березня 2016 р. про зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї із квартирного обліку Центрального управління Служби безпеки України; зобов`язати Службу безпеки України поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку Центрального управління Служби безпеки України у списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житла, як учасник бойових дій шляхом прийняття відповідного рішення; зобов`язати Службу безпеки України невідкладно забезпечити житлом ОСОБА_1 та членів його сім`ї у відповідності до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. №470.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що рішення Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України, оформлене протоколом № З, є незаконним та таким, що суперечить вимогам законодавства.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі з підстав викладених в письмових запереченнях.

В обґрунтування заперечень Відповідач зазначає, що у власності членів сім`ї ОСОБА_1 перебуває 48,43 кв. м. жилої площі, що має враховуватись при наданні житла відповідно до статті 48 ЖК УРСР. Виходячи з того, що на трьох осіб може бути надано квартиру жилою площею не більше 40,95 кв. м. (13,65 х 3) з урахуванням жилої площі у жилому будинку (квартирі), що перебуває у їх приватній власності, сім`ї ОСОБА_1 не може бути надано житлове приміщення для постійного проживання. На момент прийняття ЖПК ЦУ СБУ оскаржуваного рішення підстави для подальшого перебування сім`ї ОСОБА_1 на квартирному обліку в ЦУ СБУ були відсутні.

В судовому засіданні представник Відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі та просив в позові відмовити.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Позивач разом з дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 з 29.09.2011 р. перебував на квартирному обліку, а саме у списку осіб, які користуються правом на першочергове отримання житла як учасник бойових дій.

Житлово-побутовою комісією Центрального управління Служби безпеки України 15 березня 2016 р. прийнято рішення, оформлене протоколом № 3 про зняття ОСОБА_1 та членів його родини з квартирного обліку на підставі п. 1 ст. 40 Житлового кодексу УРСР та підпункту 1 пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджено постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, а також п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабміну від 03.08.2006р. №1081; пункту 3.15 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям СБУ та членам їх сімей житлових приміщень затверджена наказом СБУ від 06.11.2007 р. № 792, оскільки в результаті поліпшення житлових умов відпала потреба в наданні іншого житлового приміщення.

Позивач не погоджується з рішенням Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України, оформлене протоколом № З та звернувся до Суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є підполковником, командиром групи 1 відділу 2 управління ЦСО «А» в рамках структури Служби безпеки України, що підтверджується посвідченням.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням учасника бойових дій, виданим 16 серпня 2010 р. Службою безпеки України.

Позивач у період з 14 квітня по 6 травня 2014 р. брав безпосередню участь у заходах АТО, що підтверджується Довідкою №11/1/5-528 від 18.04.2016 р. виданою Управлінням роботи з особовим складом Служби безпеки України та отримав поранення в ході АТО, що підтверджується Перевідний епікризом №3869 Військово-медичним клінічним Центром Північного регіону Міністерства оборони України.

У відповідності до Довідки Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України №61 від 27.06.2014 р. ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку в Центральному управління Служби безпеки України складом сім`ї 3 особи ( ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , донька Софія 2011 р.н.) з 19.09.2011 року у списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житла, як учасник бойових дій.

Як вбачається з матеріалів справи на засіданні 15.03.2016 р. Житлово-побутовою комісією Центрального управління Служби безпеки України розглядалося питання щодо правових підстав для подальшого перебування підполковника ОСОБА_1 на квартирному обліку в Центральному управлінні Служби безпеки України.

За результатом питання щодо правових підстав для подальшого перебування підполковника ОСОБА_1 на квартирному обліку в Центральному управлінні Служби безпеки України складено Протокол №3 від 15.03.2016 року (надалі Протокол №3).

Як вбачається з Витягу з Протоколу №3, що сім`я ОСОБА_1 (у складі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) забезпечена житловою площею в обсязі 29,23 кв. м. (10,03 кв. м. належать на праві власності ОСОБА_1 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а також 19,2 кв. м. (6,4 * 3 особи) у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ), тобто вище, на думку Житлово-побутової комісії, за рівень середньої забезпеченості громадян житловою площею в м. Києві (9,0 кв. м. на одну особу відповідно до Постанови виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів та президії Київської міської ради профспілок від 15.07.1985 р. № 582 «Про порядок застосування у м. Києві «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання житлових приміщень в Українській РЄР».

За результатом розгляду документів Житлово-побутовою комісією Центрального управління Служби безпеки України 15 березня 2016 р. прийнято рішення, яким знято ОСОБА_1 та членів його родини з квартирного обліку.

Відповідно до абз. 1, 7 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006р. №1081, якою затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (надалі Порядок №1081) військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла .

Абзацами 1 - 3 п. 3 Порядку №1081, встановлено, що Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Військовослужбовці, які визнані у встановленому законодавством порядку інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та члени сімей військовослужбовців, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення з урахуванням пільг, установлених законами. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Згідно з п.22, п.24 Порядку №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Відповідно до п.25 Порядку №1081, На кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Облікова справа зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом - в квартирно-експлуатаційному органі. Після закінчення зазначеного строку справа знищується у встановленому порядку.

Згідно п.2.1, п. 2.2 Інструкції, затвердженої Наказом Служби безпеки України від 06.11.2007р. №792 «Про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень» (надалі - Інструкція №792), житлово-побутові комісії утворюються у Центральному управлінні, його підрозділах, а також органах, закладах та установах СБ України з метою дотримання вимог чинного законодавства при веденні обліку співробітників, які потребують поліпшення житлових умов, та членів їх сімей, розподілу та використання житлової площі. Основними завданнями житлово-побутових комісій є: прийняття рішень з питань квартирного обліку і надання житлових приміщень; розгляд рапортів співробітників про зарахування на облік осіб як таких, що потребують поліпшення житлових умов; перевірка житлових умов співробітників; ведення обліку співробітників, які потребують поліпшення житлових умов, та членів їх сімей. Рішення житлово-побутових комісій затверджуються: у Центральному управлінні - заступником Голови СБ України, до функціональних обов`язків якого належить координація господарського забезпечення; в органах, закладах та установах СБ України - їх керівником.

Пунктом 3.9 Інструкції №792 встановлено, що співробітники, узяті на квартирний облік, уносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень, що ведеться за формою згідно з додатком 4 до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.84 N 470 (далі - Правила). Ця книга повинна бути пронумерована, прошнурована, підписана секретарем житлово-побутової комісії і скріплена печаткою відповідного органу, закладу чи установи СБ України. Ця книга зберігається як документ статистичної звітності.

У відповідності до п.3.15 Інструкції №792, Співробітники та члени їх сімей знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого відпала потреба в наданні житла; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту; засудження до позбавлення волі за вироком суду, що набрав законної сили, крім випадків звільнення від покарання чи відбування; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п.30 Порядку №1081, Військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Нормами ст.40 ЖК УРСР встановлено, що Громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 11) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім`ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку. Не знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов народні депутати України, які перейшли на постійну роботу у Верховну Раду України, і члени їх сімей за місцем попередньої роботи чи постійного проживання.

Відповідач зазначає, що підставою для зняття Позивача та членів його сім`ї з обліку стало те, що ОСОБА_1 з 29.09.2011 р. складом сім`ї три особи (він, дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_4 , 2011 р.н.) перебував на квартирному обліку та у списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житла, як учасник бойових дій. На момент зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 разом із членами сім`ї, матір`ю та братом був зареєстрований у двокімнатній квартирі АДРЕСА_3 , в якій йому належить 1/3 частки на праві приватної власності. В подальшому було з`ясовано, що ОСОБА_1 разом із дружиною, дочкою, своєю матір`ю, матір`ю дружини та сестрою дружини з 13.06.2014 р. зареєстровані у двокімнатній квартирі АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (дружина) та ОСОБА_3 (донька) в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності від 27.08.2013 р.

На думку Відповідача сім`ї ОСОБА_1 на праві приватної (спільної часткової) власності належить в цілому окрема квартира жилою площею 38,4 кв. м., крім того Позивачу особисто належить на праві приватної власності 1/3 частки іншої двокімнатної квартири.

Судом досліджено матеріали справи та встановлено, що Позивач є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житлова площа якої становить 30,1 кв. м. Зазначена квартира належить на праві власності у рівних частках (10,03 кв. м.) Позивачу, а також його брату - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матері Позивача, що підтверджується Свідоцтвом на право власності на житло від 09.12.1997 р.

Позивач зазначає, що вищевказана площа не перебуває у фактичному користуванні його, оскільки на даний момент Позивач проживає у іншій квартирі за адресою: АДРЕСА_5 (житлова площа якої становить 38,4 кв. м.), що підтверджується Свідоцтвом на право власності від 27.08.2013 р. індексний номер:8473458.

Як вбачається з Протоколу №3 у квартирі, за адресою: АДРЕСА_5 проживало та зареєстровано шестеро осіб, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (донька Позивача), ОСОБА_6 (мати Позивача), ОСОБА_7 (мати дружини Позивача), ОСОБА_8 (сестра дружини Позивача) на час розгляду

Проте, як свідчать матеріали справи на час прийняття спірного рішення дружина Позивача - ОСОБА_2 , спостерігалась з приводу вагітності у «Центрі здоров`я жінки» Київського міського пологового будинку № 6, що підтверджується Довідкою №9 від 17.02.2016 р.

Позивач зазначає, що під час розгляду на засіданні Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України питання щодо подальшого перебування підполковника ОСОБА_1 на квартирному обліку строк вагітності ОСОБА_2 (дружини Позивача) становив 32-33 тижні.

Вищезазначена інформація була повідомлена Позивачем на засіданні Житлово-побутової комісії 15.03.2016 р. з наданням Комісії відповідних доказів та на засіданні також була присутня дружина Позивача - ОСОБА_2 .

Проте, Відповідачем під час прийняття спірного рішення не було взято до уваги, що дружина Позивача перебувала в стані вагітності.

У Позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась друга донька - ОСОБА_9 , що підтверджується Свідоцтвом про народження виданого 11.05.2016 р. серія НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи на даний час у квартирі, за адресою: АДРЕСА_5 проживає та зареєстровано семеро осіб, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (донька Позивача), ОСОБА_6 (мати Позивача), ОСОБА_7 (мати дружини Позивача), ОСОБА_8 (сестра дружини Позивача), а також ОСОБА_9 (донька Позивача), що підтверджується Довідкою №150 від 24.05.2016 р. видана ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер».

Позивач вважає, що розрахунок житлової площі, якою забезпечена сім`я ОСОБА_10 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , повинен бути здійснений з врахуванням інших трьох осіб, що проживають у зазначеній квартирі ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ). Як наслідок, в квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , на одну особу припадає близько 5,5 кв. м. (38.4 кв. м. / 7 зареєстрованих осіб).

З огляду на викладене, сім`я ОСОБА_10 (у складі чотирьох осіб, які перебувають на квартирному обліку) забезпечена житловою площею в наступному обсязі: 10,03 кв.м. - в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та 22 кв. м. (5,5 * 4 особи) - в квартирі - за адресою: АДРЕСА_5 . В сукупності на сім`ю Позивача припадає 32,03 кв. м. житлової площі.

Як результат, на кожну особу в сім`ї ОСОБА_1 припадає приблизно 8 кв. м., тобто менше за рівень середньої забезпеченості громадян житловою площею в м. Києві (9,0 кв. м. на одну особу відповідно до Постанови Київської міської ради № 582).

З аналізу матеріалів справи вбачається, що Житлово-побутовою комісією передчасно було зроблено висновок, що у Позивача та його сім`ї відбулось поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні іншого житлового приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Згідно з пп. 1 п. 13 Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 1984 року №470 (надалі Правила №470), обліку громадян на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних. Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами.

Пунктом 14 Правил № 470, передбачено, що тими, що потребують поліпшення житлових умов визнаються також громадяни, які проживають у комунальних чи невпорядкованих стосовно умов даного населеного пункту квартирах: особи, які належать до інвалідів війни; особи, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10); Герої Радянського Союзу, Герої Соціалістичної Праці, особи, нагороджені орденами Слави, Трудової Слави, "За службу Батьківщині у Збройних Силах СРСР" усіх трьох ступенів; учасники бойових дій та учасники війни; працівники, які тривалий час сумлінно пропрацювали на одному підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до п. 51 п. 53 Правил № 470, жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. При наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі старшими за 9 років, крім подружжя, а також особами, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим вони не можуть проживати в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Не допускається також заселення квартири, збудованої для однієї сім`ї, двома і більше сім`ями або двома і більше одинокими особами, за винятком випадку, передбаченого абзацом шостим пункту 67 цих Правил. Особам похилого віку, а за висновком лікувально-профілактичного закладу також відповідним категоріям інвалідів і хворих на їх прохання жилі приміщення надаються на нижніх поверхах або в будинках з ліфтами. Порядок видачі вказаних висновків установлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР. Жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

Згідно з п.28 Правил N 470, зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з вказанням підстав зняття з обліку (виключення із списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи.

Відповідно до п. 26 Правил N 470, Громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті. Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

У відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що Житлово-побутова комісія ЦУ СБУ при встановленні поліпшення житлових умов сім`ї ОСОБА_10 , внаслідок чого відпала потреба в наданні іншого житлового приміщення, мала враховувати факт близького народження ще одного члена у сім`ї Позивача - ОСОБА_9 .

Таким чином, Житлово-побутова комісія при прийнятті оскаржуваного рішення 15 березня 2016 р. повинна була провести розрахунок наявної житлової площі, що припадає на кожного члена сім`ї ОСОБА_10 , з врахуванням близького народження другої доньки у сім`ї Позивача.

З аналізу матеріалів справи, Суд приходить до висновку, що на одного члена сім`ї Позивача, яка складається із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , припадає 8 кв. м. житлової площі.

Отже, на кожного члена сім`ї Позивача припадає менше житлової площі, ніж необхідно для поліпшення житлових умов, внаслідок чого Позивач та члени його сім`ї потребують поліпшення умов житлового приміщення.

Суд приходить до висновку, що Рішення, яке оформлене Протоколом № 3, Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України від 15 березня 2016 р. про зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї із квартирного обліку Центрального управління Служби безпеки України прийняте без дослідження обставин ситуації та з порушенням норм законодавства. Внаслідок цього ОСОБА_1 та члени його сім`ї були безпідставно зняті з квартирного обліку в Центральному управлінні СБУ.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є в частині щодо визнання протиправним та скасувати Рішення, оформлене протоколом № 3, Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України від 15 березня 2016 р. про зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї із квартирного обліку Центрального управління Служби безпеки України, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено протиправність дій та рішення Відповідача щодо зняття з квартирного обліку Позивача та його сім`ю, то в даному випадку, для повного захисту порушених прав Позивача, Суд вважає задовольнити позовні вимоги Позивача в частині щодо зобов`язати Службу безпеки України поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку Центрального управління Служби безпеки України у списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житла, як учасник бойових дій шляхом прийняття відповідного рішення та зобов`язати Службу безпеки України невідкладно забезпечити житлом ОСОБА_1 та членів його сім`ї у відповідності до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. №470.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, Суд приходить висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення, оформлене протоколом № 3, Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України від 15 березня 2016 р. про зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї із квартирного обліку Центрального управління Служби безпеки України

3. Зобов`язати Службу безпеки України поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку Центрального управління Служби безпеки України у списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житла, як учасник бойових дій шляхом прийняття відповідного рішення.

4. Зобов`язати Службу безпеки України невідкладно забезпечити житлом ОСОБА_1 та членів його сім`ї у відповідності до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. №470.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук