Справа № 826/6287/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

29 серпня 2016 року № 826/6287/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до Призовної комісії Деснянського району у м. Києві військового комісаріату

у особі Голови - Заступника голови Деснянської районної в м. Києві

державної адміністрації Алєксєєнко Ірини Миколаївни

про зобов`язання вчинити дії

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:
Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Призовної комісії Деснянського району у м. Києві військового комісаріату у особі Голови - Заступника голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Алєксєєнко Ірини Миколаївни (надалі Відповідач), в якому просить зобов`язати Голову районної призовної комісії Деснянського району у м. Києві військового комісаріату організовувати роботу - засідання комісії, на якому прийняти рішення про звільнення в мирний час від призову на військову службу до Збройних Сил України мого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі, передбаченій абзацом п`ятим частини першої статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1993 року «Від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, яких батько став інвалідом під час проходження військової служби або зборів військовозобов`язаних» та видати витяг з протоколу засідання призовної комісії.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Позивачем разом з сином було подано до військового комісаріату всі необхідні документи, які підтверджують, що ОСОБА_2 підлягає звільненню в мирний час від призову на військову службу до Збройних Сил України, згідно абзацу п`ятого частини першої статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Проте, всупереч вимогам законодавства Відповідачем станом на час розгляду справи не прийнято рішення про звільнення ОСОБА_2 в мирний час від призову на військову службу до Збройних Сил України.

На адресу Суду надійшло клопотання від представника Відповідача про закриття провадження у справі, оскільки комісією прийнято рішення про звільнення ОСОБА_2 від призову на військову службу до Збройних Сил України.

Враховуючи, що в судове засідання не прибув представник Відповідача, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмовому провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Позивач зазначає, що він спільно з сином ОСОБА_2 (надалі - син Позивача), ІНФОРМАЦІЯ_1 14 березня 2016 року звернулись до Голови призовної комісії Деснянського району у м. Києві військового комісаріату - Заступника голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Алєксєєнко І. М. із заявою (вх.. № 102/К-457 від 14.03.2016р.) звільнити сина Позивача від призову на строкову військову службу на підставі, передбаченій абзацом п`ятим частини першої статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1993 року «Від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, яких батько став інвалідом під час проходження військової служби або зборів військовозобов`язаних», що передбачає статус інваліда війни.

Крім того, Позивач просив надати письмову відповідь на руки про результати розгляду заяви і суть прийнятого рішення на засіданні призовної комісії.

На адресу Позивача 01 квітня 2016 року поштою було доставлено Лист № 102-102/К - 457-1286 від 24.03.2016 р. за підписом Заступника голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Алєксєєнко І.М. у якому повідомляли Позивача, що його заява щодо звільнення від призову на військову службу до Збройних Сил України розглянута. Для вирішення питання по суті матеріали направлені до Деснянського районного у м. Києві військового комісаріату.

Згідно Витягу з книги протоколів засідань призовної комісії Протокол №37 від 30.06.2016, гр. ОСОБА_2 1996 року народження рішенням призовної комісії згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, на підставі ст. 18б графи І Наказу МОУ від 14.08.2008 р. №402.

Позивач вважає дії Відповідача протиправними та такими, що порушують його та сина права, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

У відповідності до абзаців 1, 3 статтею 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року N 2232-XII (надалі - Закон № 2232-ХІІ) громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату.

За змістом абзацу 1 частини 7 статті 14 Закону № 2232-ХІІ для проведення приписки громадян України до призовних дільниць у районних (міських) військових комісаріатах утворюються комісії з питань приписки. За приписами частини 9 цієї ж статті на районні (міські) комісії з питань приписки покладаються організація і проведення медичного огляду допризовників, які викликаються на комісію, визначення їх придатності для військової служби, а згідно з частиною 10 наведеної правової норми Закону за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень: придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування; підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення); непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних; непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку; підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості, у тому числі із звільненням від відбування покарання; підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України затверджено Положення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтва про народження виданого 18.10.1996 р. серія НОМЕР_1 , копія міститься в матеріалах справи.

ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 виданого 17.01.2007 р. МВС України.

Частинами першою - восьмою статті 15 Закону № 2232-ХІІ, передбачено, що На строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку). Громадяни призовного віку в добровільному порядку можуть бути прийняті на військову службу за контрактом на умовах, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, та в порядку, визначеному положеннями про проходження військової служби громадянами України. Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин. Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами. Порядок організації підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу визначається цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Строки проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу визначаються Указом Президента України. Такий указ публікується в засобах масової інформації не пізніш як за місяць до закінчення року, що передує року призову (призовів) громадян України на строкову військову службу, крім указу про призов (призови) громадян України на строкову військову службу в особливий період, який публікується не пізніш як за місяць до початку проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу. Чисельність громадян України, які підлягають призову на строкову військову службу, та обсяги видатків для проведення чергового призову визначаються Кабінетом Міністрів України. Після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову: призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України; призовники, які змінили місце проживання, зобов`язані в семиденний строк прибути до районного (міського) військового комісаріату за новим місцем проживання для взяття на військовий облік; керівники підприємств, установ, організацій і навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форм власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття громадян призовного віку до призовних дільниць.

Згідно з п.1 та п.3 Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015р. №15/2015, затвердженого Законом України №113-VIII від 15.01.2015р., оголошено протягом 2015 року часткову мобілізацію та здійснено призов військовозобов`язаних і резервістів.

Як зазначає Позивач та свідчать матеріали справи 12 лютого 2016р. ОСОБА_2 (син Позивача), особисто прибув до Деснянського районного у м. Києві військового комісаріату в строк, зазначений у повістці призовної комісії.

Позивач зазначає, що він спільно з сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 14 березня 2016 року звернулись до Голови призовної комісії Деснянського району у м. Києві військового комісаріату - Заступника голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Алєксєєнко І. М. із заявою (вх.. № 102/К-457 від 14.03.2016р.) звільнити сина Позивача від призову на строкову військову службу на підставі, передбаченій абзацом п`ятим частини першої статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1993 року «Від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, яких батько став інвалідом під час проходження військової служби або зборів військовозобов`язаних», що передбачає статус інваліда війни.

Згідно Витягу з книги протоколів засідань призовної комісії Протокол №37 від 30.06.2016, гр. ОСОБА_2 1996 року народження рішенням призовної комісії згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, на підставі ст. 18б графи І Наказу МОУ від 14.08.2008 р. №402 (надалі Протокол №37).

У відповідності до статті 18 Наказу МОУ від 14.08.2008 р. №402, для діагностики розладів особистості необхідний старанно та об`єктивно зібраний анамнез, а також ретельне обстеження в умовах психіатричного стаціонару. Огляд громадян та військовослужбовців проводиться після вивчення особової справи, службової та медичної характеристик. До пункту "а" належать різко виражені, що не піддаються компенсації, так звані ядерні форми психопатії та випадки патологічного розвитку особистості (паранояльні, обсесивно-фобічні тощо), які характеризуються найбільш глибокими та стійкими хворобливими проявами, що на тривалий час позбавляють працездатність та перешкоджають виконанню службових обов`язків. До пункту "б" належать помірно виражені форми розладів особистості, психопатії та патологічного розвитку особистості, що проявляються помірно вираженими стійкими емоційно-вольовими афективними зривами, легкістю розвитку афективно-поведінкових реакцій, виразною неврівноваженістю вегетативної нервової системи, а також психічним інфантилізмом. Випадки установчої, навмисної поведінки, прояви недисциплінованості, що не випливають з усієї патологічної структури особистості, не можуть оцінюватися як ознаки хворобливого розладу.

Пунктом 77 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. №352, Відповідно до результатів медичного огляду призовника, його моральних і професійних якостей, рівня освіти, а також матеріального і соціального стану призовника та членів його сім`ї районна призовна комісія виносить і оголошує одне з рішень, яке заноситься до облікової картки призовника та до книги протоколів засідань призовної комісії, про: придатність до військової служби і призов на строкову військову службу з призначенням до виду (роду військ) Збройних Сил, інших військових формувань, а також визначає термін відправлення його у військову частину; тимчасову непридатність до військової служби і надання відстрочки за станом здоров`я; надання відстрочки або звільнення від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтями 17 і 18 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, для проходження випробувань та складення вступних іспитів, чи прийняття рішення про відмову в такому направленні; направлення до лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання (перебування) громадян, яких визнано тимчасово непридатними до військової служби; надіслання до відповідних правоохоронних органів матеріалів на призовників, які ухиляються від призову на строкову військову службу; виключення з військового обліку призовників громадян у зв`язку з направленням їх для проходження альтернативної (невійськової) служби; внесення на розгляд призовної комісії вищого рівня клопотань щодо надання громадянам відстрочок від призову на строкову військову службу у випадках, не передбачених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно пункту 10 статті 15 Закону №2232-ХІІ, за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень: придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування; підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення); непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних; непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку; підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості, у тому числі із звільненням від відбування покарання; підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

У відповідності до статті 18 Закону № 2232-ХІІ, від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України: які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час; які до дня відправлення на строкову військову службу досягли 27-річного; які виконали обов`язки служби у військовому резерві протягом строків першого та другого контрактів; батько або мати, рідний (повнорідний, неповнорідний) брат або сестра яких загинули, померли або стали інвалідами під час проходження військової служби або зборів військовозобов`язаних. Призовники, які мають право на звільнення від призову на цій підставі, можуть його не використовувати; які до набуття громадянства України пройшли військову службу в інших державах; які були засуджені за вчинення злочину до позбавлення волі, обмеження волі, у тому числі із звільненням від відбування покарання; яким після закінчення вищих навчальних закладів присвоєно військові (спеціальні) звання офіцерського (начальницького) складу.

Суд звертає увагу, що непридатний до проходження військової служби та звільнений від призову на строкову військову службу в мирний час є різними поняттями та відповідно регулюються різними статтями Закону.

Вищезазначені поняття (непридатний до проходження військової служби; звільнений від призову на строкову військову службу) не є тотожними та містять різний юридичний зміст.

Враховуючи, що Позивачем та його сином неодноразово було подано документи, які підтверджують, що батько призовника є інвалідом ІІ групи та має статус ветерана війни інваліда війни то в даному випадку на гр. ОСОБА_2 1996 року народження поширюється вимоги абзацу п`ятого частини першої статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Проте, всупереч вимогам законодавства Відповідачем не було розглянуту подані документи належним чином та не було прийнято відповідне рішення, оскільки, як вбачається, з Витягу з Протоколу №37 гр. ОСОБА_2 1996 року визнаний непридатним до військової служби, а не звільнено.

Крім того, Суд звертає увагу, що Відповідачем не надано Суду доказів та письмових пояснень з приводу розгляду Скарги Позивача та його сина від 14.03.2016 року, в якій також зверталося увагу на вимоги абзацу п`ятого частини першої статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

З аналізу матеріалів справи та норм законів, Суд приходить до висновку про протиправність дій Голови районної призовної комісії Деснянського району у м. Києві військового комісаріату щодо не належного розгляду поданих документів гр. ОСОБА_2 1996 року.

У відповідності до частини 2 статті 11 КАС України, Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Щодо позовних вимог щодо зобов`язання Голову районної призовної комісії Деснянського району у м. Києві військового комісаріату організовувати роботу - засідання комісії, на якому прийняти рішення про звільнення в мирний час від призову на військову службу до Збройних Сил України мого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі, передбаченій абзацом п`ятим частини першої статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1993 року «Від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, яких батько став інвалідом під час проходження військової служби або зборів військовозобов`язаних» та видати витяг з протоколу засідання призовної комісії, Суд зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Судом встановлено протиправність дій Відповідача щодо неналежного розгляду поданих документів громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення в мирний час від призову на військову службу до Збройних Сил України.

Враховуючи вищевикладене Суд вважає, що в даному випадку підлягає задоволенню позовні вимоги шляхом зобов`язати Голову районної призовної комісії Деснянського району у м. Києві військового комісаріату організовувати роботу - засідання комісії, розглянути повторно документи громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення в мирний час від призову на військову службу до Збройних Сил України на підставі абзацом п`ятим частини першої статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1993 року.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобов`язання Голову районної призовної комісії Деснянського району у м. Києві військового комісаріату організовувати роботу - засідання комісії, розглянути повторно документи громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення в мирний час від призову на військову службу до Збройних Сил України на підставі абзацом п`ятим частини першої статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1993 року.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук