Справа № 2а-2267/11/1370
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року м. Львів № 2а-2267/11/1370

11 год. 08 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1;

відповідача: представник ОСОБА_2;

третьої особи: представник ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Личаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 сервісний центр 4641 Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

ВСТАНОВИВ:

Личаківська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2М.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 сервісний центр 4641 Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 1106515,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» ОСОБА_2 повинен був сплатити податок з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за здійснену першу реєстрацію транспортних засобів марки VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_1; MERCEDES-BENZ 208, державний номерний знак НОМЕР_2; FORD TRANSIT 350 ЕF, державний номерний знак НОМЕР_3; VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_4; VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_5; MERCEDES-BENZ VITO 108, державний номерний знак НОМЕР_6; VOLKSWAGEN Тr, державний номерний знак НОМЕР_7; ІVЕСО 29L9 DAILY, державний номерний знак НОМЕР_8; ОРЕL СOMBO - В-LFW державний номерний знак НОМЕР_9; МАN 8.174 LC, державний номерний знак НОМЕР_10; MERCEDES-BENZ АТЕG, державний номерний знак НОМЕР_11; DAIMLER-CHRYSLER. АТЕG 970.22, державний номерний знак НОМЕР_12; МАN 8.145, державний номерний знак НОМЕР_13; DAF АЕ 45.150, державний номерний знак НОМЕР_14; MERCEDES-BENZ 814, державний номерний знак НОМЕР_15; MERCEDES-BENZ 814, державний номерний знак НОМЕР_16; MERCEDES-BENZ 814, державний номерний знак НОМЕР_17; DAF 45.130, державний номерний знак НОМЕР_18; MERCEDES-BENZ АТЕG, державний номерний знак НОМЕР_19; MERCEDES-BENZ 709D, державний номерний знак НОМЕР_20; МАN 8.225LЕ, державний номерний знак НОМЕР_21; MERCEDES-BENZ 609D, державний номерний знак НОМЕР_22; VOLKSWAGEN Тr, державний номерний знак НОМЕР_23; MERCEDES-BENZ 709D, державний номерний знак НОМЕР_24; MERCEDES-BENZ 410D, державний номерний знак НОМЕР_25; МАN 8.145, державний номерний знак НОМЕР_26; МАN L2000, державний номерний знак НОМЕР_27; VOLKSWAGEN 70Х02А, державний номерний знак НОМЕР_28; VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_29; VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_30; VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_31; VOLKSWAGEN LТ31, державний номерний знак НОМЕР_32; VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_33; WOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_34; MERCEDES-BENZ Sprinter 412СDІ, державний номерний знак НОМЕР_35; MERCEDES-BENZ Sprinter 312, державний номерний знак НОМЕР_36. Проте, як вбачається із довідки начальника ДПІ у Личаківському районі м. Львова № 1960/10/19 від 31.01.2011 року, кошти по податку від ОСОБА_2 до місцевого бюджету Личаківського району м. Львова не надходили.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив про необґрунтованість позовних вимог, просив у їх задоволенні відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні адміністративний позов позивача підтримав, просив позовні вимоги задовольнити.

Суд заслухав пояснення представника позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно з даними УДАІ ГУМВСУ у Львівській області, на імя ОСОБА_2 зареєстровано автомобілі VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_1; MERCEDES-BENZ 208, державний номерний знак НОМЕР_2; FORD TRANSIT 350 ЕF, державний номерний знак НОМЕР_3; VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_4; VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_5; MERCEDES-BENZ VITO 108, державний номерний знак НОМЕР_6; VOLKSWAGEN Тr, державний номерний знак НОМЕР_7; ІVЕСО 29L9 DAILY, державний номерний знак НОМЕР_8; ОРЕL СOMBO - В-LFW державний номерний знак НОМЕР_9; МАN 8.174 LC, державний номерний знак НОМЕР_10; MERCEDES-BENZ АТЕG, державний номерний знак НОМЕР_11; DAIMLER-CHRYSLER. АТЕG 970.22, державний номерний знак НОМЕР_12; МАN 8.145, державний номерний знак НОМЕР_13; DAF АЕ 45.150, державний номерний знак НОМЕР_14; MERCEDES-BENZ 814, державний номерний знак НОМЕР_15; MERCEDES-BENZ 814, державний номерний знак НОМЕР_16; MERCEDES-BENZ 814, державний номерний знак НОМЕР_17; DAF 45.130, державний номерний знак НОМЕР_18; MERCEDES-BENZ АТЕG, державний номерний знак НОМЕР_19; MERCEDES-BENZ 709D, державний номерний знак НОМЕР_20; МАN 8.225LЕ, державний номерний знак НОМЕР_21; MERCEDES-BENZ 609D, державний номерний знак НОМЕР_22; VOLKSWAGEN Тr, державний номерний знак НОМЕР_23; MERCEDES-BENZ 709D, державний номерний знак НОМЕР_24; MERCEDES-BENZ 410D, державний номерний знак НОМЕР_25; МАN 8.145, державний номерний знак НОМЕР_26; МАN L2000, державний номерний знак НОМЕР_27; VOLKSWAGEN 70Х02А, державний номерний знак НОМЕР_28; VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_29; VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_30; VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_31; VOLKSWAGEN LТ31, державний номерний знак НОМЕР_32; VOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_33; WOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_34; MERCEDES-BENZ Sprinter 412СDІ, державний номерний знак НОМЕР_35; MERCEDES-BENZ Sprinter 312, державний номерний знак НОМЕР_36

З матеріалів справи слідує, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на загальну суму 1106515,00 грн. при реєстрації транспортних засобів на ОСОБА_2 до бюджету не надійшов.

Таким чином, спір виник щодо сплати фізичною особою податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. У звязку з цим та з урахуванням висновків Вищого адміністративного суду, викладених в ухвалі від 03.02.2016 року, доказуванню у даній справі підлягає доведеність факту сплати податку, придбання ОСОБА_2 автомобілів та подання безпосередньо відповідачем заяв про реєстрацію транспортних засобів на своє ім'я разом із відповідними документами.

Вирішуючи спір, суд керується наступними положеннями чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До 01.01.2011 року принципи побудови системи оподаткування, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників визначалися Законом України «Про систему оподаткування» від 25 червня 1991 року № 1251-XII (далі - Закон № 1251-XII).

Поняття податку і збору (обов'язкового платежу) до бюджетів та до державних цільових фондів визначено у статті 2 цього Закону, під яким слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів згідно пункту 10 статті 14 Закону № 1251-XII належить до загальнодержавних податків.

Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11 грудня 1991 року №1963-XII (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), (далі - Закон №1963-XII) встановлювався податок з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів як джерело фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних шляхів загального користування та проведення природоохоронних заходів на водоймищах.

Відповідно до статті 1 Закону №1963-XII платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно з ч. 6 ст. 5 цього ж Закону, у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі Порядок), встановлено єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції.

Згідно з п. 8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації транспортного засобу, а не після.

На виконання висновків Вищого адміністративного суду, викладених в ухвалі від 03.02.2016 року, судом витребувано у третьої особи докази щодо звернення ОСОБА_2 із письмовими заявами про реєстрацію зазначених вище транспортних засобів, а також докази щодо переліку документів, поданих цією особою для такої реєстрації, в т.ч. документів, що посвідчують особу заявника, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (правомірність придбання) транспортних засобів, які визначаються як обов'язкові у пункті 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

Листом № 31/13-1658 від 15.06.2016 року третя особа повідомила суд, що письмові заяви та інші матеріали по зверненню ОСОБА_2 надати неможливо, оскільки зазначені матеріали знищено після закінчення терміну їх зберігання (3 роки), відповідно до наказу МВС України № 519-2002 року.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до долучених до матеріалів справи журналів карток (т. 2, а. с. 128-146), вказані вище транспортні засоби перебували на обліку в УДАІ ГУ МВС України у Львівській області. Факт реєстрації транспортних засобів на імя ОСОБА_2 Сторонами не заперечується.

Враховуючи зазначене вище та встановлені судом фактичні обставини, виходячи із вимог законодавства, яке на момент виникнення спірних правовідносин регулювало питання сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів (частини 6 статті 5 Закону №1963-XII та пунктів 3, 8 Порядку), суд дійшов висновку, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я відповідача передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Згідно з відомостями, наданими ПАТ КБ «Приватбанк» (т. 1, а. с. 108-125), у матеріалах справ Львівського ВРЕР УДАІ містилися квитанції про сплату відповідачем податку з власників транспортних засобів із зазначенням дати перерахування та суми податку з власників транспортних засобів. Вказані обставини свідчать про факт сплати відповідачем податку з власників транспортних засобів, що є предметом спору.

Стосовно покликання податкового органу на те, що податок з власників транспортних засобів на суму 1106515,00 грн. не надійшов на рахунок відповідного місцевого бюджету, то суд звертає увагу на те, що поняття «сплата податку» та «надходження коштів на рахунок» не є тотожними поняттями. Сплата податку є обов'язком платника податку, а надходження коштів на рахунок є результатом діяльності установ, які в установленому законом порядку уповноважені на здійснення діяльності у сфері обігу грошових коштів, відтак, відповідач не може нести обов'язку подвійної сплати вищевказаного податку, оскільки суми цього податку повинні бути стягнуті з осіб, які вчинили кримінально карні діяння.

Вказана позиція узгоджується із позицією ВАС України, викладеною в ухвалі від 16.04.2014 року №К/800/19591/13.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Судові витрати відповідно до положень ст. 94 КАС України з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 23.09.2016 року.

Суддя Клименко О.М.