Справа № 822/1631/16
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1631/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:позивача, представника позивача, представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області в якому просить: визнати незаконними дії Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області щодо відмови в реєстрації транспортних засобів згідно листа №31/22-П-113 від 19.08.2016 та зобов'язати Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області здійснити державну реєстрацію належних їй на праві приватної власності транспортних засобів: автобус марки SETRA, модель - S315HDH, номер WKK 0063 1999 року випуску, автобус марки SETRA, модель - S315HDH, номер WKK 0054 1999 року випуску. Встановити Регіональному сервісному центру МВС в Хмельницькій області строк для подання звіту про виконання постанови суду - 7 днів з дня отримання ним постанови Хмельницького окружного адміністративного суду. Стягнути на користь позивача судові витрати за рахунок Державного бюджету України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернулась до Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області із заявою про проведення державної реєстрації придбаних згідно договорів купівлі - продажу транспортних засобів, які відповідають вимогам ЄВРО - 5 додатком до якої, крім інших встановлених законодавством документів подано сертифікати відповідності виготовлені на бланках Державної системи сертифікації "УкрСЕПРО".

Проте листом Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області позивачу повідомлено про відмову у державній реєстрації транспортних засобів у зв'язку із тим, що територіальними сервісними центрами МВС не приймаються до реєстрації транспортні засоби на підставі сертифікатів відповідності виданих Державною системою сертифікації "УкрСЕПРО" з 01.01.2016 року.

Не погоджуючись із таким рішенням Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області про відмову у державній реєстрації транспортних засобів ОСОБА_3 оскаржила її до суду.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги викладені у позовній заяві та просили задоволити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, в задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх єдності взаємному зв'язку та сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 22.04.2016 року згідно договору купівлі - продажу транспортного засобу № 368/2016р ОСОБА_3 придбала у ТОВ "Кондор - Авто", в особі ОСОБА_4, автобус марки SETRA, модель - S315HDH, номер WKK0063, 1999 року випуску та 30.05.2016 року згідно договору купівлі - продажу транспортного засобу № 409/2016р автобус марки SETRA, модель - S315HDH, номер WKK0054, 1999 року випуску.

Разом з митними документами, договорами купівлі-продажу продавець надав позивачу сертифікати відповідності, на продукцію 8702 згідно коду УКТ ЗЕД, зазначених автобусів вимогам Правил ЄЕК ООН №13-09, п.5.1.2-5.1.4;5.2.1 (тільки вимоги до конструкції); ДСТУ4276:2004, п.4.2; 4.3; Правил ЄЕК ООН №107-01, пункти 5.2; 7.5.1.2; 7.5.3; 7.6.1-7.6.4;7.6.7-7.6.9; 7.6.11; 7.7.1-7.7.8; 7.7.11; 7.8; 7.11-7.14, додаток 8, крім пункту 3.8; Правил ЄЕК ООН № 43-00; Правил ЄЕК ООН № 49-04, рівень вимог В2 (ЄВРО-5), пункт 4.4-4.6; Правил ЄЕК ООН № 80-01, пункту 5; ДСТУ 3649:2010, пункту 5.2; 5.3; 6.1-6.3; 6.4.1-6.4.7, 6.4.9; 6.5: 6.6.3-6.6.8; 6.8.1; 6.8.5; 6.8.7; 6.8.8; 6.8.10; 6.8.13-6.8.14; 6.8.18; 6.8.24, Правил ЄЕК ООН № 14-03. ОСОБА_5 виготовлені на бланках Державної системи сертифікації "УкрСЕПРО" № UA1.173.0019470-16 та № UA1.173.0019615-16 від 05.04.2016 року. На підставі вказаних документів проведено процедуру митного оформлення автобусів, а також вказані документи були підставою митного дозволу ввезення у квітні 2016 року автобусів для вільного використання. Термін дії даних сертифікатів до 04.04.2017 року.

18.08.2016 року ОСОБА_3 звернулась до в.о. директора Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області із заявою в якій просила зареєструвати належні їй транспортні засоби, а саме: автобус марки SETRA, модель - S315HDH, номер WKK0063, 1999 року випуску та автобус марки SETRA, модель - S315HDH, номер WKK0054, 1999 року випуску.

До вказаної заяви позивачем було додано договори купівлі - продажу транспортного засобу № 368/2016р від 22.04.2016 року та № 409/2016р від 30.05.2016 року; акти прийняття - передачі транспортних засобів № 368/16 від 22.04.2016 року та № 409/16р від 30.05.2016 року; ОСОБА_5 відповідності виданих Державною системою сертифікації "УкрСЕПРО" № UA1.173.0019470-16 та № UA1.173.0019615-16 від 05.04.2016 року; інвойс №134 та №135 від 30.03.2016 року; технічний паспорт ФРН SC 469J на автобус марки марки SETRA, модель - S315HDH, номер WKK0054, 1999 року випуску та технічний паспорт ФРН SC 470J на автобус марки SETRA, модель - S315HDH, номер WKK0063, 1999 року випуску.

19.08.2016 року Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області листом №31/22-П-113 повідомив ОСОБА_3 про те, що її заява щодо реєстрації транспортних засобів SETRA S315HDH, кузов WKK0063 та SETRA S315HDH, кузов WKK0054 розглянута у межах компетенції. У своєму листі Регіональний сервісний центр МВС в Хмельницькій області вказує на те, що в наданих ОСОБА_3 додатку документах, необхідних для реєстрації транспортних засобів, є сертифікати відповідності: серій ВГ зареєстрованих в реєстрі за № UA1.173.0019470-16 (термін дії з 05.04.2016 року до 04.04.2017 року) та № UA1.173.0019615-16 (термін дії з 05.04.2016 року до 04.04.2017 року), які видані Державною системою сертифікації "УкрСЕПРО".

Та зазначає про невідповідність наданих позивачем ОСОБА_5 вимогам пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", а також вказав, що проведення першої реєстрації колісних транспортних засобів повинно здійснюватись на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 червня 2011 року №738 "Деякі питання сертифікації транспортних засобів" та наказу Міністерства інфраструктури України від 17 серпня 2012 року №521 "Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання"

Разом з цим, зазначає, що територіальними сервісними центрами МВС не приймаються до реєстрації транспортні засоби на підставі сертифікатів відповідності виданих Державною системою сертифікації "УкрСЕПРО" з 01.01.2016 року. Водночас проінформовано, що сертифікати відповідності видані Державною системою сертифікації "УкрСЕПРО" до 01.01.2016 року і термін дії яких не закінчився, приймаються до реєстрації сервісними центрами МВС.

При цьому правомірність придбання ОСОБА_3 А, транспортних засобів відповідачем не заперечувалась.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Закону України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань).

Статтею 30 України "Про дорожній рух" передбачено, що конструкція транспортних засобів повинна відповідати вимогам сучасних правил, нормативів і стандартів, встановленим рівням викидів забруднюючих речовин в атмосферу, а нормативно-технічна документація має бути узгоджена з відповідними уповноваженими державними органами. Перед початком серійного виробництва транспортних засобів або їх складових частин проводяться спеціальні випробування і за їх позитивними наслідками видається сертифікат встановленої форми. Сертифікаційні випробування проводяться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про дорожній рух" транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Статтею 34 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 затверджено "Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" (далі по тексту - Порядок), яким встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Згідно з пунктом 6 Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб'єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб'єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби; інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону.

У разі митного оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, які ввозяться на митну територію України, за електронною митною декларацією така декларація, засвідчена електронним цифровим підписом відповідальної посадової особи митного органу, передається за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем органам МВС.

Згідно з пунктом 10 Порядку державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

З огляду на вищевказані норми вбачається, що Порядком не визначено види сертифікатів відповідності та виключних органів, що мають право їх видати.

Відповідно до пункту 15 Порядку під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у зв'язку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, імені чи по батькові, місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду. Експертне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів на транспортний засіб (інших документів, які є підставою для реєстрації транспортного засобу) проводиться за заявою власника з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів. Експертне дослідження проводиться фахівцями експертної служби МВС або судовими експертами державних спеціалізованих установ, які мають присвоєну в установленому Законом України "Про судову експертизу" порядку кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за відповідними експертними спеціальностями. За результатами дослідження складається висновок експертного дослідження, який додається до документів, що подаються для державної реєстрації. Установлення відповідності конструкції, перевірка за Єдиним державним реєстром МВС та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби проводяться уповноваженими особами сервісного центру МВС.

Відповідно до пункту 16 Порядку на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається.

Згідно з пунктами 28, 29 Порядку ввезені в Україну транспортні засоби підлягають державній реєстрації на підставі заяв власників і митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронних митних декларацій або виданих митними органами посвідчень про їх реєстрацію в сервісних центрах МВС.

Таким чином, реєстрація (перереєстрація) транспортного засобу може бути здійснена тільки після подання відповідних документів, що підтверджують правомірність придбання такого транспортного засобу або володіння ним.

Статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 10 травня 1993 року №46-93 "Про стандартизацію і сертифікацію" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що сертифікація продукції в державній системі сертифікації поділяється на обов'язкову та добровільну. Сертифікація продукції в державній системі сертифікації здійснюється призначеними на те органами з сертифікації - підприємствами, установами і організаціями з метою: запобігання реалізації продукції, небезпечної для життя, здоров'я та майна громадян і навколишнього природного середовища; сприяння споживачеві в компетентному виборі продукції; створення умов для участі суб'єктів підприємницької діяльності в міжнародному економічному, науково-технічному співробітництві та міжнародній торгівлі.

Згідно зі статтею 15 зазначеного Декрету обов'язкова сертифікація на відповідність вимогам нормативних документів проводиться органами з сертифікації незалежно від форми власності виключно в державній системі сертифікації. Обов'язкова сертифікація в усіх випадках повинна включати перевірку та випробування продукції для визначення її характеристик і подальший державний технічний нагляд за сертифікованою продукцією.

Відповідно до статті 16 Декрету під час проведення сертифікації та у разі позитивного рішення органу з сертифікації заявникові видається сертифікат та право маркувати продукцію спеціальним знаком відповідності.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 червня 2011 року №738 "Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання", встановлено, що пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в Державній автомобільній інспекції (далі - транспортний засіб), предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення (далі - обладнання), на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Пунктом 3 вказаної Постанови визначено, що сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України (далі - виробник) на кожний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання; уповноваженими органами або органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, на кожний новий транспортний засіб або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на ті, що були у користуванні.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи позивачем разом із заявою про реєстрації належних їй транспортних засобів подано до Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області: договори купівлі - продажу транспортного засобу № 368/2016р від 22.04.2016 року та № 409/2016р від 30.05.2016 року; акти прийняття - передачі транспортних засобів № 368/16 від 22.04.2016 року та № 409/16р від 30.05.2016 року; ОСОБА_5 відповідності № UA1.173.0019470-16 та № UA1.173.0019615-16 від 05.04.2016 року; інвойс №134 та №135 від 30.03.2016 року; технічний паспорт ФРН SC 469J на автобус марки марки SETRA, модель - S315HDH, номер WKK0054, 1999 року випуску та технічний паспорт ФРН SC 470J на автобус марки SETRA, модель - S315HDH, номер WKK0063, 1999 року випуску.

Таким чином, враховуючи вищевказані вимоги та норми законодавства позивачем при поданні заяви про реєстрацію транспортних засобів було подано всі передбачені чинним законодавством документи, а тому посилання відповідача на листи, що не є нормативно-правовими актами і носять суто рекомендаційний характер, є безпідставним.

Щодо тверджень позивача про те, що до наказу Міністерства інфраструктури України від 17 серпня 2012 року №521 було внесено зміни, яким виключено з переліку органів сертифікації, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання Державну систему сертифікації "УкрСЕПРО" та з 01.01.2016 року заборонено реєстрацію транспортного засобу на підставі її сертифікатів суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 16 Постанови Кабінету Міністрів України, від 28.12.1992 року № 731 "Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" (в редакції від 25.05.2016 року) визначено, що у разі внесення змін, доповнень або визнання таким, що втратив чинність, акта законодавства, відповідно до якого прийнято нормативно-правовий акт, орган, що видав цей нормативно-правовий акт, зобов'язаний у місячний термін внести до нього відповідні зміни, доповнення або визнати його таким, що втратив чинність.

Зміни і доповнення, внесені до нормативно-правового акта, а також рішення про втрату нормативно-правовим актом чинності, підлягають державній реєстрації в порядку, встановленому цим Положенням.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 03.10.92 № 493 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" (далі - Указ № 493), установити, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Статтею 3 Указу № 493 визначено, що Нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Дослідивши законодавчу базу чинну на момент прийняття рішення, судом не встановлено факту державної реєстрації вказаних змін у Міністерстві юстиції України, на які посилається відповідач, до наказу Міністерства інфраструктури України від 17 серпня 2012 року №521 з моменту його прийняття.

Разом з цим, слід зазначити, що Державна реєстрація полягає у тому, що такі нормативно-правові акти проходять правову експертизу на відповідність Конституції України, законам України та іншим актам законодавства.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень позивача щодо внесення змін до наказу Міністерства інфраструктури України від 17 серпня 2012 року №521, оскільки судом не встановлено відомостей про реєстрацію у встановленому законом порядку змін до вказаного нормативно-правового акту, оскільки зміни про які стверджує відповідач у разі їх прийняття без Державної реєстрації в Міністерстві юстиції України не є обовязковими до виконання та мають лише рекомендаційний характер.

Крім того, суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено норми, якою б було визнано недійсними або скасовано чинність сертифікатів, виданих в системі "УкрСЕПРО" з 01 січня 2016 року.

До того ж, норми пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", постанови Кабінету Міністрів України від 09 червня 2011 року №738 "Деякі питання сертифікації транспортних засобів" та наказу Міністерства інфраструктури України від 17 серпня 2012 року №521 "Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання" на які посилається відповідач у листі №31/22-П-113 від 19.08.2016 року, як на підставу про відмову позивачу у реєстрації транспортних засобів не містять інформації про виключення зі списків чи скасування чинності сертифікатів, виданих в системі "УкрСЕПРО" з 01 січня 2016 року.

Суд також звертає увагу на те, що сервісні центри МВС є органами державної реєстрації транспортних засобів, які зобов'язані перевіряти наявність документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, перелік яких визначений Порядком, однак, згадані органи не наділені повноваженнями встановлювати дійсність або недійсність даних документів, в тому числі сертифікатів відповідності на транспортні засоби.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про протиправність дій Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_3 в реєстрації транспортних засобів згідно листа №31/22-П-113 від 19.08.2016 та необхідність провести таку реєстрацію, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність відмови у реєстрації транспортних засобів з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_3 слід задоволити частково.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача подати у семиденний строк з дня отримання постанови звіт про виконання судового рішення суд вважає, що у задоволенні такої вимоги слід відмовити, у зв'язку з тим, що суд не вбачає у діях відповідача наміру уникнути від виконання рішення суду, а також суд звертає увагу на те, що встановлення судового контролю є правом суду, а не його обов'язком.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір в сумі 1102,42 грн. підлягає відшкодуванню ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 159-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області щодо відмови в реєстрації транспортних засобів згідно листа №31/22-П-113 від 19.08.2016.

Зобов'язати Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області здійснити державну реєстрацію належних ОСОБА_3 на праві приватної власності транспортних засобів:

автобус марки SETRA, модель - S315HDH, номер WKK 0063 1999 року випуску.

автобус марки SETRA, модель - S315HDH, номер WKK 0054 1999 року випуску.

Стягнути на користь ОСОБА_3 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22 вересня 2016 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1