Справа № 826/11387/16
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 вересня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Комісії з питань захисту прав дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування висновку та рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач 1), Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач 2), Комісії з питань захисту прав дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач 3), третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними (незаконними) бездіяльність та дії відповідача 2, якою під час підготовки та розгляду справи за заявою ОСОБА_3, не було отримано необхідну довідку з місця реєстрації (проживання) ОСОБА_3, не було проведено обстеження умов проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які живуть окремо, не було проведено бесід з матір'ю дитини ОСОБА_2 та самою дитиною, ОСОБА_4, та було порушено права дівчинки на висловлювання своєї думки з питань порушених в заяві ОСОБА_3, які безпосередньої стосуються дитини; 2) визнання противоправною (незаконною) бездіяльність відповідача 2, яка за результатами з'ясування обставин справи за заявою ОСОБА_3 не склала необхідного висновку в порядку, передбаченому пунктом 73 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року; 3) визнання противоправними (незаконними) бездіяльність та дії відповідача 1, який не прийняв відповідного рішення про спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_4, та порядок його побачення з дитиною, та не зобов'язала свою Службу скласти відповідний висновок (як те передбачає пункт 73 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року), а склала висновок № 104-2767 від 20 квітня 2016 року щодо участі ОСОБА_3 у вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_4, на підставі ухваленого рішення Комісії № 07 від 07 квітня 2016 року; 4) визнання противоправними (незаконними) дії відповідача 1, який склав висновок № 104-2767 від 20 квітня 2016 року щодо участі ОСОБА_3 у вихованні неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, не на підставі висновку Служби (як те передбачається пунктом 73 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року), а на підставі ухваленого рішення Комісії № 7 від 07 квітня 2016 року; 5) визнання противоправними (незаконними) дії та бездіяльність відповідача 1, який у своєму висновку № 104-2767 від 20 квітня 2016 року щодо участі ОСОБА_3 у вихованні неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, встановив порядок побачення ОСОБА_3 з дитиною, зазначивши лише дні та часи спілкування між ними, та не зазначив місце (місця) їх спілкування, що передбачає пункт 73 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року; 6) визнання противоправними (незаконними) дії відповідача 2, який направив до Оболонського районного суду міста Києва висновок № 104-2767 від 20 квітня 2016 року щодо участі ОСОБА_3 у вихованні неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, складений відповідачем 1, замість того, щоб такий висновок був направлений до суду безпосередньо Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацію, в порядку, передбаченому пунктом 74 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року; 7) визнання противоправною (незаконною) бездіяльність відповідача 1, який безпосередньо не направив до Оболонського районного суду міста Києва свій висновок № 104-2767 від 20 квітня 2016 року щодо участі ОСОБА_3 у вихованні неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, відповідно до пункту 73 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, а це за нього зробив відповідач 2; 8) визнання противоправними (незаконними) дії відповідача 3, який ухвалив своє рішення № 07 від 07 квітня 2016 року про встановлення режиму спілкування між ОСОБА_3 та неповнолітньою донькою ОСОБА_4, не надавши права дитині на висловлювання її думки з цього приводу, не вислухавши дівчинку, яка прийшла на засідання Комісії 07 квітня 2016 року, щоб скористатися таким своїм правом, чим було порушено право дитини; 9) визнання противоправними (незаконними) дії відповідача 3, який безпідставно відхилив виступ дитини ОСОБА_4, на своєму засіданні 07 квітня 2016 року під час розгляду справи за заявою ОСОБА_3, з необґрунтованих та незрозумілих причин; 10) визнання противоправними (незаконними) дії відповідача 3, який ухвалив своє рішення № 07 від 07 квітня 2016 року, яким встановив режим спілкування між ОСОБА_3 та неповнолітньою донькою ОСОБА_4, яке не передбачає згоди дитини на такі зустрічі, тобто мають обов'язковий характер для дитини, право дитини на особисте життя та свободу в своїх діях, передбачені статтею 171 Сімейного кодексу України та статей 3, 8, 12, 13, 16 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року; 11) визнання противоправними та скасування рішення відповідача 3 №07 від 07 квітня 2016 року, яким встановлено спосіб участі ОСОБА_3, у вихованні його неповнолітньої дочки ОСОБА_4, в такому порядку: 1/3 субота з 17:00 год. до 21:00 год. та 2/4 неділя з 14:00 год. до 17:00 год., який не передбачає згоди дитини та такі зустрічі, із вищезазначених причин, та який протирічить порядку, встановленому висновком Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 104-2767 від 20 квітня 2016 року щодо участі ОСОБА_3 у вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_4, за яким спілкування повинне відбуватися у 1-шу та 3-тю неділю кожного місяця з 17.00 год. до 20.00 год. та у 2-гу та 4-ту неділю кожного місяця з 14.00 год. до 17.00 год., за згодою дитини; 12) визнання противоправним та скасування висновку Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 104-2767 від 20 квітня 2016 року щодо участі ОСОБА_3 у вихованні неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, із вищезазначених підстав та причин; 13) зобов'язання відповідача 2 повторно розглянути заяву ОСОБА_3, під час чого витребувати у ОСОБА_3 необхідну довідку з місця його реєстрації (проживання), провести обстеження умов проживання дитини ОСОБА_4, та її батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які живуть окремо, провести бесіди з матір'ю дитини ОСОБА_2 та самою дитиною, ОСОБА_4, та надати можливість дитині висловлювати свою думку з питань, порушених в заяві ОСОБА_3, які безпосередньо стосуються дитини; 14) зобов'язання відповідача 2, за результатами з'ясування обставин справи за заявою ОСОБА_3, скласти необхідний висновок в порядку, передбаченому пунктом 73 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року; 15) зобов'язати відповідача 1 прийняти рішення про спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_4, та порядок його побачення з дитиною, на підставі відповідного висновку Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, в порядку пункту 73 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року; 16) зобов'язання відповідача 1 повторно скласти висновок щодо участі ОСОБА_3 у вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_4, де встановити порядок побачення ОСОБА_3 з дитиною, зазначивши дні, часи та місце (місця) спілкування між ними (в порядку пункту 73 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року), обґрунтоване, законне, несуперечливе, що не порушує права дитини, з урахуванням висновку Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та повторного рішення Комісії з питань захисту прав дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації; 17) зобов'язання відповідача 3 повторно на своєму засіданні розглянути справу за заявою ОСОБА_3 про визначення участі ОСОБА_3 у вихованні його неповнолітньої дочки ОСОБА_4, на яке запросити дівчинку для надання їй можливості висловитися та довести членам комісії свою думку з цього приводу, після чого прийняти нове обґрунтоване, законне, несуперечливе рішення, що не порушує права дитини.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю ухвалою від 29 липня 2016 року відмовив у відкритті провадження у даній справі.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2016 року та постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, зазначену ухвалу суду прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що даний спір повинен вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Колегія суддів апеляційної інстанції повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У взаємозв'язку з вищенаведеним слід зазначити, що відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Таким чином, колегія суддів дослідивши позовні вимоги, приходить до висновку про те, що вони стосується прав, свобод та інтересів, що виникли з сімейних відносин.

Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 14.11.2013 року К/9991/31562/12 (2а-12878/11/2670), а також в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2015 К/9991/37476/12 (2а-19354/11/2670).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки не має усіх невід'ємних ознак публічно-правового спору. При цьому, виходячи із складу сторін та характеру спірних відносин, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на заявлені позивачем вимоги та наведені на їх обґрунтування доводи, а також беручи до уваги положення законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки позивачем заявлені вимоги, які є предметом розгляду суду у межах цивільного, а не адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 26.09.2016 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.