Справа № 826/24496/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

при секретарі: Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.06.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генеральної прокуратури України про зобов'язання направити його скаргу від 13.10.2014 на розгляд до іншої особи, а не тієї ж (ОСОБА_3), дії якої він оскаржував скаргою від 13.10.2015 відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.06.2016 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.10.2014 позивачем подано до Генеральної прокуратури України скаргу на дії начальника відділу з питань доступу до публічної інформації ОСОБА_3, яка, на його погляд, неналежним чином розглянула його звернення від 20.08.2014.

ОСОБА_2 пояснив суду першої інстанції, що розгляд даної скарги доручено самій ОСОБА_3, про що свідчить лист-відповідь за №23-35853-12 від 06.11.2014 за її підписом.

Згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2014 у справі № 826/17754/14, позивач до суду заявляв вимогу, зокрема, щодо визнання дій Генеральної прокуратури України щодо направлення його скарги від 13.10.2014 для розгляду до тієї особи, дії якої він оскаржує, такими, що суперечать приписам частини четвертої статті 7 Закону України «Про звернення громадян».

Вказаною постановою, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Згідно ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до частини першої ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога ОСОБА_2 щодо визнання дій Генеральної прокуратури України щодо направлення його скарги від 13.10.2014 для розгляду до тієї ж особи, дії якої він оскаржує, такими, що суперечать приписам частини четвертої статті 7 Закону України "Про звернення громадян" судами вже досліджувалась.

У позовній заяві ОСОБА_2 посилається на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2015 у справі № 826/10844/15, у якій, на його думку, встановлено, що його скарга від 13.10.2014 направлена до тієї ж самої особи, дії та рішення якої він оскаржував, а також те, що забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Позивач вважає, що суд постановив визнати вказані вище дії Генеральної прокуратури України протиправними.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2015 у справі № 826/10844/15 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково: постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.07.2015 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано протиправними дії Генеральної прокуратури України в частині розгляду скарги ОСОБА_2 від 11.11.2014 особою, дії якої він оскаржував. В решті позовні вимоги залишено без задоволення.

Таким чином, посилання ОСОБА_2 на вищезазначену постанову є не обґгрунтованими, оскільки дії Генеральної прокуратури визнано протиправними в частині розгляду скарги позивача особою, дії якої він оскаржував, від 11.11.2014, а не від 13.10.2014 як вказує позивач.

З урахуванням змісту положень п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013, та у зв'язку з тим, що позовна вимога позивача про визнання дій Генеральної прокуратури України щодо направлення його скарги від 13.10.2014 для розгляду до тієї ж особи, дії якої він оскаржує, такими, що суперечать приписам частини четвертої статті 7 Закону України "Про звернення громадян", а отже визнання їх протиправними, вже досліджувалось судами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2, так як неправомірності наведених дій не встановлено.

Позовна вимога про зобов'язання відповідача направити на розгляд скаргу позивача від 13.10.2014 іншій службовій особі Генеральної прокуратури України є фактично формою втручання в дискреційні повноваженн відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Доводи викладені в апеляційній скарзі жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.06.2016 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 27.09.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.