Справа № 712/8759/16-а
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/8759/16-а
Провадження № 2а/712/462/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Черкасах Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 27.07.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Черкасах Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи тим, що 25 липня 2016 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Черкаси старшим сержантом поліції ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову серії ПС2 № 972203 по справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст.122 ОСОБА_3, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення п. 2.9д ПДР України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.07.2016 року він керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався по вул. Благовісній в місті Черкаси, де був зупинений інспектором поліції, який повідомив йому, що він розмовляє по мобільному телефону під час руху транспортного засобу. Після чого склав на нього постанову та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Вважає вищевказану постанову інспектора поліції незаконною, оскільки в цей час по вул. Благовісній рухалась значна кількість автомобілів і інспектор помилково зупинив саме його, оскільки по мобільному телефону під час руху транспортного засобу він не розмовляв.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, постанова є надуманою та необґрунтованою, при винесенні постанови не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні позивач та його адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, мотивуючи свої заперечення тим, що позивач дійсно під час руху на автомобілі розмовляв по мобільному телефону. Даний факт правопорушення було виявлено співробітниками патрульної поліції УПП в м. Черкаси, рядовим ОСОБА_5 та старшим сержантом ОСОБА_2 Вважає, що дії інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Черкаси старшого сержанта поліції ОСОБА_2 відносно виявлення, розгляду та процесуального оформлення скоєного позивачем правопорушення здійснювались виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Щодо неможливості надати відеозапис із нагрудного відеореєстратора пояснив, що вказаний відеозапис зберігається лише один місяць і на даний час він знищений.

Свідок ОСОБА_2 старший сержант поліції інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Черкаси в судовому засіданні пояснив, що 25.07.2016 р. по вул. Благовісній він з напарником ОСОБА_5 оформлювали ДТП. Повз них проїжджав автомобіль позивача, і він побачив, що водій під час руху розмовляє по мобільному телефону, тримаючи його в руках. Для запобігання аварійної ситуації на даній ділянці дороги, він прийняв рішення зупинити даний автомобіль. Після зупинки транспортного засобу, водій продовжував розмовляти по телефону, пояснивши, що він має на це право. Після чого ним було складено постанову та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Свідок ОСОБА_5 інспектор поліції суду показав, що під час оформлення ДТП, ним був помічений автомобіль позивача, який рухався по вул. Благовісній, під час руху, водій розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його в руках. Напарник ОСОБА_2 зупинив автомобіль позивача, та повідомив причину зупинки, проте водій продовжував розмовляти по телефону. Після чого, ОСОБА_2 було прийняте рішення про складання постанови. Позивачу належним чином були роз'яснені його права передбачені Конституцією України та ОСОБА_3.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він був присутній на місці ДТП, яке оформлювали інспектори поліції, оскільки поруч обідав. Потім він побачив, як зупинили автомобіль позивача. Зазначив, що бачив, що позивач під час руху по мобільному телефону не розмовляв.

Суд, заслухавши сторони, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного:

Згідно постанови серії ПС2 № 972203 від 25.07.2016 року про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Черкаси старшим сержантом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Padjero Sport, д.н.з. НОМЕР_2 25.07.2016 року о 12-45 год. в місті Черкаси по вул. Благовісній, під час руху транспортного засобу, користувався засобами звязку, тримаючи його в руках, а саме: розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 д ПДР України.

За правилами ст. 9 ОСОБА_3 адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 ОСОБА_3 є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пункт 2.9 "Д" ПДР України зазначає, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

В судовому засіданні позивач ствердив, що вимог ОСОБА_6 дорожнього руху він не порушував, оскільки по мобільному телефону не розмовляв, Крім того, під час руху автомобіля, він користується системою «Blutooth», що дозволяє спілкуватися по телефону, не тримаючи його в руці.

Відповідно до вимог ст.251 ОСОБА_3, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 ОСОБА_3 встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 ОСОБА_3. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Зі слів представника відповідача та свідків дане адміністративне правопорушення та процес розгляду справи про адміністративне правопорушення було зафіксовано за допомогою відеореєстратора закріпленого на форменому одязі відповідача, таким чином належним та допустимими доказом по справі буде вважатись саме відеофіксація моменту правопорушення та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Між тим, з пояснень представника відповідача судом встановлено, що відеозапис правопорушення не зберігся, оскільки подібні відеозаписи зберігаються протягом одного місяця, таким чином встановити, що саме було зафіксовано працівником поліції - не можливо.

Суд при розгляді справи критично відноситься до наданих показів свідків, оскільки свідок ОСОБА_2 сам складав оскаржувану постанову, а свідок ОСОБА_5 є його напарником та допомагав ОСОБА_2 в процедурі оформлення і розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4. ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд приходить до висновку, що належними доказами, що можуть підтвердити наявність адміністративного правопорушенні є фото- або відеофіксація.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем ОСОБА_6 дорожнього руху України, про які йдеться в постанові. Жодних доказів того, що позивач розмовляв по телефону під час керування транспортним засобом, відповідачем суду не надано.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 ОСОБА_3, ст.ст. 245, 251, 268, 287-289, 293 ОСОБА_3, ст.ст. 86,160,161,162, 1712 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Черкасах Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ПС2 № 972203 від 25 липня 2016 року інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Черкаси старшого сержанта ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 ОСОБА_3 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. визнати незаконною та скасувати.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови, в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Головуючий: Т.Є. Троян