Справа № 295/5878/16-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Стрілецька О.В.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" вересня 2016 р. Справа № 295/5878/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "14" липня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив скасувати вимогу відповідача про повернення раніше виплаченої пенсії за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року та з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року у розмірі 9601,59 грн., визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати йому пенсії з 01 лютого 2016 року. Просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити йому виплату пенсії з 01 лютого 2016 року без будь-яких обмежень.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо пред'явлення вимоги ОСОБА_3 про повернення переплати пенсії за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року та з 01.01.2016 року по 01.02.2016 року.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо припинення виплати ОСОБА_3 пенсії з 01.02.2016 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити ОСОБА_3 виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 01.02.2016 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області і з 2004 року отримує довічну пенсію відповідно до Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року.

До 06.11.2015 року позивач працював на посаді слідчого слідчого управління УМВС України в Житомирській області, а з 07 листопада 2015 року, після вступу в дію Закону України "Про Національну поліцію", працює на посаді слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

З дня призначення пенсії і до 01 лютого 2016 року позивач отримував пенсію у повному розмірі, а з 01 лютого 2016 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області припинило виплату пенсії.

01.02.2016 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області направило повідомлення за № 488/03-23 про те, що відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року визначено перелік посад та видів пенсій, щодо яких не застосовуються обмеження на виплату пенсії, щомісячного довічного грошового утримання. Серед цього переліку згадані особи, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві внутрішніх справ України.

На думку відповідача позивач з 07.11.2016 року є працівником Національної поліції, що не є тотожним перебуванню на посадах у Міністерстві внутрішніх справ України, а тому на нього поширюються обмеження на виплату пенсії.

Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області пред'явило вимогу повернути переплату пенсії, яка виникла за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року та з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року, у розмірі 9601,59 грн.

Вказана обставина стала підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Щодо отримання позивачем пенсії до 31.12.2015 року.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-V-III від 02.03.2015 р. (надалі - Закон №213), який набрав чинності з 01.04.2015 р., внесено зміни до ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262).

Статтею 54 Закону № 2262 встановлено, що особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і, відповідно, пенсії за цим Законом не призначаються.

Внаслідок цього з 01 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України "Про державну службу", пенсія призначалася відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не передбачає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим, передбачені статтею 54 Закону № 2262 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Щодо припинення виплати пенсії з 01.02.2016 року.

Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року, внесено зміни до ч. 1 ст. 54 Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в якій вказано, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року, обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Апарата Ради національної безпеки і оброни України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури.

На момент набрання чинності Законом України № 911-VIII від 24.12.2015 року позивач працював і продовжує працювати на посаді слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області. На нього, окрім Закону України "Про національну поліцію", також поширюються положення Закону України "Про державну службу".

За таких обставин він підпадає під дію обмежень, визначених ч.1 ст.54 Закону України ч. 1 ст. 54 Закону України № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Положення Закону України №911-VIII від 24.12.2015 року є чинними, неконституційними не визнавались, а тому підлягають застосуванню всіма державними органами.

З огляду на вказані норми Закону позивач не має права на отримання пенсії з 01.01.2016 року.

Щодо вимог відповідача про утримання сум пенсій, які ним виплачувалися позивачу добровільно до 01.02.2016 року.

За змістом ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений статтею 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно з частиною 1 якої, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Відповідачем не доведено, що позивач здійснив будь-які зловживання, що стало причиною отримання не належних йому сум пенсії.

Крім того, як свідчать матеріали справи та не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні, що будь-яких рішень про поверення надмірно сплачених позивачу сум, відповідачем не приймалось, а сама вимога про повернення переплати пенсії має лише рекомендаційний характер та не містить будь-якого зобов'язання. Це підтвердив і представник відповідача під час апеляційного розгляду справи.

Отже колегія суддів вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області правомірно та обґрунтовано припинило позивачу виплату пенсії з 01.02.2016 року, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині визнання цих дій протиправними.

Несвоєчасність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо припинення такої пенсії (замість припинити виплату з 01.01.2016 року така була припинена з 01.02.2016 року) не дає підстав для визнання їх неправомірними.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно пп. 1. 3. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови в частині визнання протиправними дій відповідача про припинення виплати позивачу пенсії з 01.02.2016 року.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "14" липня 2016 р. скасувати в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про припинення виплати позивачу пенсії з 01.02.2016 року.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" вересня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10020

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул. Ольжича,7,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,